РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017Справа №910/24233/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріана Компані»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи сучасних технологій»

про стягнення 986919,98 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Старовойтова Д.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Ступак А.Ю. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріана Компані» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи сучасних технологій» про стягнення попередньої оплати в розмірі 986919,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.03.2016 між сторонами було укладено Договір поставки №25-П за умовами якого відповідач, зокрема зобов'язався перерахувати на користь позивача 986919,98 грн. попередньої оплати протягом п'яти календарних днів з дати підписання сторонами договору. Проте відповідач, в порушення укладеного між сторонами договору до цього часу не виконав свого зобов'язання з перерахування на користь позивача попередньої оплати за договором, відтак позивач просить стягнути з відповідача 986919,98 грн. попередньої оплати за договором.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, зокрема підтвердив факт невиконання останнім зобов'язання щодо перерахування на користь позивача попередньої оплати за договором в розмірі 986919,98 грн.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що 14.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аріана Компані» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Системи сучасних технологій» (далі - відповідач, замовник) укладено Договір поставки №25-П, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію, визначену у п.2.1 цього договору, а покупець - прийняти та оплатити продукцію а асортименті, кількості та за цінами, викладеними у Додатках до цього договору, які є невід'ємною частиною даного договору (п.1.1 Договору).

Згідно з п.1.2 Договору, під додатками до цього договору маються на увазі додаткові угоди, специфікації, додатки, узгоджені постачальником замовлення покупця, рахунки та видаткові накладні, які видаються постачальником. Всі додатки до даного договору становлять його невід'ємну частину.

Відповідно до п.1.4 Договору, поставка продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії продукції узгоджується сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку продукції відповідно до умов, визначених цим договором.

Згідно з п.7.1 Договору, ціна на продукцію встановлюється в національній валюті України - гривнях (з урахуванням податку на додану вартість) і вказується в додатках до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

Пунктом 7.4 Договору визначено, що розрахунки за кожну поставлену партію продукції здійснюється покупцем у безготівковому порядку в українській національній валюті - гривнях - шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Усі витрати, пов'язані з перекладом коштів, несе покупець.

Датою оплати продукції вважається дата зарахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію продукції, на розрахунковий рахунок постачальника (п.7.5 Договору).

Відповідно до п.7.7 Договору, оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється наступним чином: 70% вартості партії продукції сплачується покупцем в якості попередньої оплати на підставі наданого постачальником рахунку протягом 5 (п'яти) календарних днів з лати підписання договору; 30% вартості партії продукції сплачується покупцем протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання покупцем відповідної партії продукції.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами умов даного договору, вони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та цим договором.

Згідно з п.12.1 Договору, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це представниками і скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до виконання покупцем своїх зобов'язань щодо оплати продукції відповідно до п.7.7 договору.

Додатком №1 від 14.03.2016 до договору поставки №25-П від 14.03.2016 сторони погодили кількість, асортимент та вартість продукції.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, загальна сума договору відповідно до п.7.1 з урахуванням ПДВ становить 1409885,68 грн.

Пунктом 3 Додаткової угоди визначено, що покупець здійснює оплату партії продукції в якості попередньої оплати на підставі наданого постачальником рахунку протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати підписання договору в розмірі 70% вартості партії продукції, що становить 986919,98 грн.

Згідно з п.4 Додаткової угоди, покупець здійснює оплату партії продукції в розмірі 30% вартості партії продукції, що становить 422965,70 грн. протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання покупцем відповідної партії продукції.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач 15.03.2016 отримав від позивача Рахунок-фактуру №РП-25/1 від 14.03.2016 на суму 986919,98 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією останнього. Вказаний рахунок підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відповідними печатками підприємств. Доказів щодо наявності заперечень щодо виставленого позивачем рахунку сторонами не надано.

Відтак, враховуючи положення укладеного між сторонами договору відповідач зобов'язаний був оплатити 70% вартості партії продукції, що становить 986919,98 грн. (зазначений рахунок) протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати підписання договору, а саме у строк до 20.01.2016.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт несплати відповідачем попередньої оплати в розмірі 986919,98 грн. належним чином підтверджений матеріалами справи та визнається відповідачем.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 986919,98 грн. в якості попередньої оплати за договором.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, зокрема враховуючи факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи сучасних технологій» (04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 18; ідентифікаційний код 38934121) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріана Компані» (02097, м. Київ, вул. Градинська, буд. 6; ідентифікаційний код 39806156) заборгованість в розмірі 986919 (дев'ятсот вісімдесят шість тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 14803 (чотирнадцять тисяч вісімсот три) грн. 80 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 25.04.2017

Суддя Я.В. Маринченко