КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

25.04.2017 cправа №910/21302/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

секретар: Ковальчук Р.Ю.;

за участю

представників: позивача - Мороз Д.А.;

відповідача-1 - Бондар Г.Д.;

відповідача-2 - не з`явилися;

третьої особи-1 - Мороз Д.А.;

третьої особи-2 - не з`явилися;

третьої особи-3 - не з`явилися;

третьої особи-4 - Бонь О.Б.;

третьої особи-5 - Мороз Д.А.;

третьої особи-6 - не з`явилися;

третьої особи-7 - не з`явилися;

третьої особи-8 - Бонь О.Б.

розглянувши заяви суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Компанії "Vuldi (UK) Limited"

у справі № 910/21302/16 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Компанії "Vuldi (UK) Limited"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Менеджмент груп"

треті особи 1. Підприємство "Валді-Україна"

2. Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Києва

3. Публічне акціонерне товариство "Київська міжнародна фондова біржа"

4. Публічне акціонерне товариство "Бердичівська фабрика одягу"

5. Компанія "Vuldi Clothing Limited"

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика"

7. ОСОБА_5

8. Товариство з обмеженою відповідальністю "ZIGY"/ZIGY Kft

про визнання недійсними прилюдних торгів від 18.12.2000 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 р. у справі № 910/21302/16 у задоволенні позову Компанії "Vuldi (UK) Limited" відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2017 р. апеляційну скаргу Компанії "Vuldi (UK) Limited" передано на розгляд колегії суддів у складі: Скрипка І.М. (головуюча), Михальська Ю.Б., Гончаров С.А.

На підставі службової записки секретаря судової палати та розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/151/17 від 06.03.2017 р. у зв'язку з перебуванням головуючої судді Скрипки І.М. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/21302/16. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2017 р. для розгляду апеляційної скарги Компанії "Vuldi (UK) Limited" визначено колегію суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 р. апеляційну скаргу Компанії "Vuldi (UK) Limited" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 р. у справі № 910/21302/16 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 06.04.2017 р.

На підставі службової записки головуючого судді Буравльова С.І. та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09-53/1430/17 від 05.04.2017 р. у зв'язку з відрядженням судді Шапрана В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для роботи до Вищої ради правосуддя призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/21302/16. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.04.2017 р. для розгляду апеляційної скарги Компанії "Vuldi (UK) Limited" визначено колегію суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 р. апеляційну скаргу Компанії "Vuldi (UK) Limited" на рішення Господарського суду м. Києва від 06.02.2017 р. у справі № 910/21302/16 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судовому засіданні 06.04.2017 р. представником Компанії "Vuldi (UK) Limited", Компанії "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" Морозом Д.А. подано заяву про відвід суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. від розгляду даної справи.

Вказана заява мотивована тим, що, на переконання вказаного представника, під час здійснення повторного автоматизованого розподілу справи 05.04.2017 р. було порушено порядок такого розподілу, а саме неправомірно визначено суддів-учасників колегії Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л., а відтак, виникає сумнів у їх неупередженості та безсторонності відносно позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 р. розгляд справи відкладено до 25.04.2017 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 р. у задоволенні заяви представника Компанії "Vuldi (UK) Limited", Компанії "Vuldi Clothing Limited" та Підприємства "Валді-Україна" Мороза Д.А. про відвід суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. від розгляду справи № 910/21302/16 відмовлено.

Водночас, враховуючи зазначені вище обставини, у судовому засіданні 25.04.2017 р. суддями-членами колегії Андрієнком В.В. та Власовим Ю.Л. подано письмові заяви про самовідвід від розгляду справи № 910/21302/16 на підставі ст. 20 ГПК України.

Заяви мотивовано наявністю стійкої позиції представника позивача стосовно існування підстав незаконного визначення суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. для розгляду справи № 910/21302/16, що може викликати сумніви в інших учасників судового процесу та будь-яких сторонніх осіб щодо законності розгляду даної справи у такому складі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, N 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява N 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відповідно до статті 20 ГПК Українги суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

За переконанням колегії суддів, у даній ситуації у позивача могли виникнути об`єктивні сумніви стосовно неупередженості суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. під час розгляду даної справи, оскільки, на його думку, вказані судді були визначені не у спосіб, передбачений законом. Тобто, у Компанії "Vuldi (UK) Limited", навіть не зважаючи на відсутність порушень закону при визначенні вищевказаних суддів для розгляду справи, може існувати протилежна стійка позиція.

При цьому, як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, з метою усунення сумнівів позивача та будь-яких сторонніх осіб стосовно законності розгляду даної справи суддями-членами колегії Андрієнком В.В. та Власовим Ю.Л., а також для забезпечення довіри до судової влади України, заяви вказаних суддів про самовідвід від розгляду справи № 910/21302/16 підлягають задоволенню на підставі ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 ГПК України, у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-1, 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяви суддів Андрієнка В.В. та Власова Ю.Л. про самовідвід від розгляду справи № 910/21302/16 задовольнити.

2. Справу № 910/21302/16 передати для визначення автоматизованою системою документообігу суду суддів-учасників колегії відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов