РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017Справа №910/3539/17

За позовом ОСОБА_1

до публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 9.748,34 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Жила М.І. - за довіреністю від 02.08.2016 № 10-483/д.

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" про стягнення 9.748,34 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм закону не виконав належним чином зобов'язання з виплати позивачу як акціонеру публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" дивідендів за 2011 - 2014 роки, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму невиплачених дивідендів у загальному розмірі 6.111,72 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 304,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3.331,68 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.03.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/3539/17. Розгляд справи призначений на 10.04.2017.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що зобов'язання по виплаті дивідендів слід вважати визначеними лише тоді, коли відповідачу відома сума грошових коштів, що підлягає сплаті на користь певного акціонера, а не з моменту прийняття уповноваженим органом рішення про порядок розподілу прибутку та виплату дивідендів. Право на отримання частки прибутку - дивідендів має бути реалізоване акціонером, а зобов'язання емітента по виплаті частки прибутку - дивідендів акціонеру виникає під час реалізації акціонером наданого права. Так, на дату прийняття позачерговими загальними зборами рішення від 10.10.2014 та загальними зборами акціонерів товариства рішення від 22.07.2015, про розподіл прибутку товариства шляхом направлення його частини на виплату дивідендів за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки, відповідачу не були відомі ні точні особи кредиторів (акціонерів, які мають право вимагати виплати дивідендів), ні точні суми грошового зобов'язання перед ними. Особи кредиторів та точні суми виплат визначаються на дати початку строку виплати дивідендів - 20.10.2014 та 03.08.2015 відповідно, а сума грошового зобов'язання визначається за кількістю акцій, якими володітимуть акціонери на дату початку строків виплати дивідендів (п. б ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства"). Позивач не звертався до відповідача у визначений строк із вимогою про виплату дивідендів. Також відповідач вказує, що виплата дивідендів не є грошовим зобов'язання в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

В судовому засіданні 10.04.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи позивача, повноважного представника відповідача по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

10.10.2014 були проведені позачергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (товариства), які оформлені протоколом № 22 від 10.10.2014, на яких, зокрема, було вирішено: - затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2011 рік у сумі ,00 грн.: ,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 40,23 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариству - Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України; перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства"; - затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2012 рік у сумі ,00 грн.: ,30 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 26,33 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариству - Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України; перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства"; - затвердити наступний порядок розподілу прибутку товариства за 2013 рік у сумі 189886355,00 грн.: 189799785,00 грн., що складає 99,99% чистого прибутку, направити на виплату дивідендів акціонерам (розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 3,50 грн.), решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складення переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 20 жовтня 2014 року. Виплату дивідендів здійснити у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариству - Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України; перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

Рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства, оформленим протоколом №23 від 22.07.2015, зокрема було вирішено: затвердити наступний розмір та порядок розподілу прибутку товариства за 2014 рік: направити на виплату дивідендів акціонерами 100% або максимально наближений до 100%, але не менше ніж 99,9% розмір чистого прибутку Товариства за 2014 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 23,32 грн., решту чистого прибутку направити на розвиток товариства. Встановити дату складання переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів, 03.08.2015. Виплату дивідендів здійснити у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015. Виплату дивідендів акціонеру товариству - Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" здійснити шляхом перерахування відповідної суми дивідендів до Державного бюджету України; перерахування дивідендів іншим акціонерам здійснити відповідно до частини 5 ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства".

За результатами вищевказаних загальних зборів відповідачем було повідомлено акціонерів про розмір та строк виплати дивідендів акціонерам.

Станом на 20.10.2014, 22.07.2015 та 03.08.2015 позивач був власником 70 штук простих іменних без документарних акцій відповідача, код цінних паперів - UA, номінальною вартістю 0,25 грн., що підтверджується обмеженими виписками про стан рахунку у цінних паперах депозитарної установи - товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КАПІТАЛ КАСТОДІ" від 20.01.2017 № 1/1-71-1, від 20.01.2017 № 1/1-71-3, від 20.01.2017 № 1/1-71-2.

Так позивачем, направлено запит до депозитарної установи - товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-КАПІТАЛ КАСТОДІ" стосовно виплати дивідендів від відповідача.

Депозитарна установа - товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ-КАПІТАЛ КАСТОДІ" листом від 20.01.2016 № 71 повідомила позивача про те, що в період з 01.01.2014 по 20.01.2017 не отримувала дивіденди за цінними паперами відповідача та не виплачувала їх жодним із передбачуваних способів.

Позивачем 20.01.2017 направлено заяву до відповідача з проханням виплатити належні дивіденди за 2011-2013 та 2014 роки. Листом від 07.02.2017 № 08.2-27/24 відповідач повідомив про невиконання рішення щодо сплати дивідендів у зв'язку з гострим дефіцитом грошових коштів.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем норм закону в частині невиконання зобов'язання з виплати позивачу як акціонеру публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" дивідендів за 2011 - 2014 роки, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму невиплачених дивідендів у загальному розмірі 6.111,72 грн.

Крім того, враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов'язання за позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідальності на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України шляхом стягнення 3 % річних в сумі 304,94 грн. та інфляційних втрат в сумі 3.331,68 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Статтею 167 Господарського кодексу України встановлено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Відповідно до ст. 152 Цивільного кодексу України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" встановлено, що акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Статтею 25 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

З огляду на викладені положення вбачається, що правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства (в т.ч. права на одержання дивідендів) є набуття права на відповідну акцію товариства.

За змістом ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі відсутності або недостатності чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку минулих років виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється за рахунок резервного капіталу товариства або спеціального фонду для виплати дивідендів за привілейованими акціями. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Наявними в матеріалах справи рішеннями підтверджується затвердження позачерговими загальними зборами акціонерів товариства та загальними зборами акціонерів товариства прибутку за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки, визначення його розподілу, розміру, порядку та строків виплати дивідендів акціонерам.

З прийняттям наведених рішень товариство взяло на себе зобов'язання із виплати в т.ч. на користь позивача дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності у 2011, 2012, 2013 роках у строк з 20.10.2014 по 10.04.2015 та у 2014 році у строк з 03.08.2015 по 03.10.2015.

Таким чином:

- за 2011 рік розмір дивідендів, які повинен відповідач сплатити позивачу становить 2.816,10 грн. (70 акцій Х 40,23 грн.);

- за 2012 рік розмір дивідендів, які повинен відповідач сплатити позивачу становить 1.843,10 грн. (70 акцій Х 26,33 грн.);

- за 2013 рік розмір дивідендів, які повинен відповідач сплатити позивачу становить 245,00 грн. (70 акцій Х 3,5 грн.);

- за 2014 рік розмір дивідендів, які повинен відповідач сплатити позивачу становить 1.632,40 грн. (70 акцій Х 23,32 грн.);

Сукупний розмір дивідендів за 2011-2014 роки становить 6.536,60 грн.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідно до положень Податкового кодексу України ним було утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб, що становить 5 %, у розмірі 140,81 грн. (за 2011 рік), 92,16 грн. (за 2012 рік), 12,25 грн. (за 2013 рік) та 81,62 грн. (за 2014 рік), на підтвердження чого долучив до матеріалів справи копії відповідних платіжних доручень, витягів з податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

Так, відповідно до п. 168.1.1 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 167.5.2 Податкового кодексу України ставка податку у розмірі 5 відсотків встановлюється для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування).

Відповідно до п. 168.1.5 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з п. 16-1 розділу 10 Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу; об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується оплата відповідачем військового збору за ставкою 1,5 %, що склав 42,24 грн. (за 2011 рік), 27,65 грн. (за 2012 рік), 3,68 грн. (за 2013 рік) та 24,49 грн. (за 2014 рік).

Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача невиплачених за 2011-2014 роки дивідендів визнаються судом законними, обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню, на загальну суму 6.111,72 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не подано.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до надано позивачем розрахунку інфляційних втрат нарахування заявлених до стягнення сум здійснюється за період прострочення за 2011-2013 - з 11.04.2014 по 20.01.2017 в сумі 2.792,33 грн., за період прострочення за 2014 - з 11.04.2014 по 20.01.2017 в сумі 539,35 грн.

Судом перераховано належну до сплати відповідачем суму інфляційних втрат, на суми дивідендів за відповідні роки, у зв'язку з чим стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у розмірі 1.712,62 грн.

Надані позивачем розрахунки 3 % річних є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 304,94 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Твердження відповідача про те, що останній не міг знати точної кількості його акціонерів та розмірів їх пакетів акцій на думку суду є такими, що не доведені суду належними засобами доказування, а відтак визнаються безпідставними.

Виходячи зі змісту рішень загальних зборів акціонерів товариства від 10.10.2014 та 22.07.2015, з моменту їх прийняття, відповідач прийняв на себе зобов'язання здійснити виплату дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності товариства у 2011, 2012, 2013 та 2014 роках, у тому числі позивачу, у визначених загальними зборами порядку та строки, тобто починаючи з 20.10.2014 та з 03.08.2015 відповідно.

Твердження відповідача про те, що позивач не звертався до нього у визначений строк із вимогою про виплату дивідендів судом не приймається до уваги з огляду на наявні в матеріалах справи заяви та листи позивача про виплату дивідендів і листи відповідача у відповідь, щодо причин невиплати дивідендів.

Більш того, законом не передбачено, що звернення акціонера з вимогою про виплату дивідендів поза межами строків, встановлених рішенням загальних зборів акціонерів для їх виплати, позбавляє акціонера права на отримання дивідендів.

Посилання відповідача на те, що виплата дивідендів не є грошовим зобов'язанням в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України, а тому застосування визначеної такою нормою відповідальності за прострочення по їх виплаті є неправомірним, судом відхиляються з огляду на наступне.

Положення ст. 625 Цивільного кодексу України застосовуються за невиконання грошових зобов'язань та знаходиться в 51 Главі Цивільного кодексу України, яка має назву "Правові наслідки порушення зобов'язання. Відповідальність за порушення зобов'язання", а дана глава міститься у розділі І "Загальні положення про зобов'язання" книги п'ятої Цивільного кодексу України. Наведене свідчить, що положення такої статті стосуються як договірних, так і не договірних зобов'язань, тобто до порушення грошового зобов'язання, незалежно від визначених ст. 11 Цивільного кодексу України підстав їх виникнення.

Грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Про наявність грошового зобов'язання свідчить лише вид майна (гроші), яке підлягає передачі боржником на користь кредитора (спосіб виконання зобов'язання).

Аналогічний висновок про наявність грошового зобов'язання незалежно від підстави його виникнення за умови якщо предметом є передача грошей міститься в постановах Верховного Суду України від 12.12.2011 у справі №3-131гс11 та від 05.12.2011 у справі №3-125гс11, які згідно ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим до врахування судами при розгляді справ, та зазначено в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Судом встановлено, що в силу положень ст.ст. 2, 25, 30 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 41 Закону України "Про господарські товариства", ст. 167 Господарського кодексу України, ст. 152 Цивільного кодексу України та прийнятих товариством рішень у останнього виникло зобов'язання по сплаті на користь позивача грошових коштів в якості виплати дивідендів.

Тобто, має місце правовідношення в якому товариство (боржник) зобов'язано вчинити на користь позивача (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, нарахування позивачем суми інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання по виплаті суми дивідендів, яке виникло із корпоративних відносин, є правомірним.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ідентифікаційний код 00135390) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму заборгованості з виплати дивідендів за 2011 - 2014 роки у загальному розмірі 6.111 (шість тисяч сто одинадцять) грн. 72 коп., 3 % річних у розмірі 304 (триста чотири) грн. 94 коп. інфляційні втрати у розмірі 1.712 (одна тисяча сімсот дванадцять) грн. 62 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 квітня 2017 року

Суддя С.В. Балац