ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" квітня 2017 р. Справа № 922/4606/15

вх. № 22

Судова колегія господарського суду у складі:

головуючий суддя Присяжнюк О.О.

суддя Бринцев О.В.

суддя Сальнікова Г.І.

при секретарі Косма К.І.

за участю представників:

стягувача - ОСОБА_1 (дов.№1/18 від 20.02.17), ОСОБА_2 (дов.№1/19 від 20.02.17);

боржника - ОСОБА_3 (дов.№85/1306 від 31.01.17);

представника ВДВС - ОСОБА_4В.(дов.б/н від 03.05.16).

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет" на рішення органу державної виконавчої служби Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський (від 06.02.2017 року вх.№22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.03.2016 р. (головуючий суддя Присяжнюк О.О., судді: Доленчук Д.О., Сальнікова Г.І.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міталтрейд" пеню за несвоєчасну оплату за поставлений товар за договором №3/01 на підставі специфікацій до договору №20 від 11.11.2014 р., №24 від 23.12.2014 р. та №1 від 14.01.2015 р. у сумі 189 602,45 грн., інфляційне збільшення суми боргу за несвоєчасну оплату за поставлений за договором № 3/01 від 18.01.2013 р. товар у сумі 19 611,06 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 4 567,97 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних відмовлено.

Повне рішення складено 02.03.2016 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2016 р. по справі №922/4606/15 апеляційну скаргу відповідача, Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", на рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2016 р. у справі № 922/4606/15 залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 01.03.2016 р. у справі № 922/4606/15 залишено без змін.

29.04.2016 р. на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від "01" березня 2016 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від "20" квітня 2016 р. видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду від 20.09.2016 року замінено сторону (стягувача) при виконанні рішення господарського суду Харківської області від 01 березня 2016 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2016 р. по справі № 922/4606/15 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міталтрейд" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет".

06.02.2017року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет" надійшла скарга на рішення органу державної виконавчої служби, через канцелярію господарського суду (вх.№22) , в якій останній просить суд :

1.Визнати незаконним рішення заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.01.2017 № 335-4.

2. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.01.2017 № 335-4.

3. Зобов'язати заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області ОСОБА_5 прийняти до виконання ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016 по справі № 922/4606/15 та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017 року прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет" на рішення органу державної виконавчої служби Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський ( від 06.02.2017 року вх.№22) до розгляду. Розгляд скарги призначено на "21" лютого 2017 р. о 12:30.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2017 було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет" від 13.03.2017 про розгляд справи в режимі відеоконференції та доручено господарському суду Запорізької області забезпечити її проведення.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2017 було відкладено розгляд скарги на 20.03.2017 о 10:30 год.

Розпорядженням керівника апарату від 17.03.2017 було призначено повторний автоматичний розподіл скарги у зв'язку зі звільненням судді Доленчука Д.О.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.03.2017 було визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_6- головуючий суддя, судді Сальнікова Г.І. та Бринцев О.В.

Розгляд скарги в режимі відеоконференції відкладено з 20.03.2017 року на "03" квітня 2017 року о 09 годині 30 хвилин, визначено, що у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні господарського суду Запорізької області братиме участь представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет".

03.04.2017 року головуючий суддя Присяжнюком О.О., керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області № 6-1/2016 від 28 березня 2016 року, повідомив сторони про перенесення судового засідання на 18.04.2017 року, у зв'язку із відрядженням судді Бринцева О.В., хворобою судді Сальнікової Г.І.

11.04.2017 року від Головного територіального управління юстиції у Харківський області, через канцелярію суду (вх.№12083) надійшли заперечення на письмові пояснення стягувача, зокрема в яких, останній посилався на те, що в резолютивна частина ухвали господарського суду Харківської області, яку заявник пред'являє до виконання вбачається про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження між сторонами стосовно вимог за наказом господарського суду Харківської області №922/4606/15 від 29.04.2016 р., не містить заходів примусового виконання рішення, що є обов'язковим реквізитом виконавчого документа, у зв'язку із чим, останній просить суд відмовити в задоволенні скарги повністю.

18.04.2017 року від Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" , через канцелярію суду (вх.№12735) надійшли пояснення щодо заявленої скарги, в яких боржник, вважає, що стягувач, як заінтересована особа, мав звернутися до суду з заявою про приведення мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2016 р., у відповідність до вимог до виконавчого документа, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016 р., у зв'язку із чим просив суд відмовити в задоволенні скарги .

Представник стягувача у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та наполягає на її задоволенні, з підстав, викладених у скарзі.

Представник ВДВС в судовому засіданні проти скарги заперечує, з підстав викладених у запереченнях на скаргу.

Представник боржника в судовому засіданні заперечує щодо скарги, з підстав викладених у поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення стягувача, боржника та відділу ДВС належним чином про час і місце розгляду скарги і забезпечення явки їх представників в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника стягувача, боржника та відділу ДВС всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги на дії державного виконавця, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01 березня 2016 року по справі № 922/4606/15 позовні вимоги ТОВ «Міталтрейд» задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Харківській тракторний завод імені С. Орджонікізе» суму заборгованості у розмірі 213 781, 18 гривень.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 квітня 2016 року зазначене рішення залишено без змін.

20 квітня 2016 року для примусового виконання рішення було видано наказ Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 липня 2016 року по справі № 922/4606/15 затверджено мирову угоду між ПАТ «Харківській тракторний завод імені С. Орджонікізе» та ТОВ «Міталтрейд», якою встановлено графік погашення заборгованості.

20 вересня 2016 року ухвалою Господарського суду Харківської області здійснено заміну сторони стягувача ТОВ «Міталтрейд» на ТОВ «Гермес Мет».

Боржник не погасив заборгованість в строки, зазначені в мировій угоді у зв'язку із чим, стягувач 29.12.2016 року звернувся до Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова із заявою про прийняття ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016 року по справі№922/4606/15, відкриття виконавчого провадження та стягнення з будь-якого рахунку Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. Серго Орджонікідзе» виявленого державним виконавцем під чає примусового виконання судового рішення або за рахунок майна Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. Серго Орджонікідзе» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес-Мет 213 781, 48 грн.

23 січня 2017 року заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5, керуючись п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернув стягувачу виконавчий документ без прийняття до виконання.

Такі обставини на думку стягувача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для захисту у судовому порядку.

Оцінивши наявні в справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття обовязковості судових рішень, яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Розглядаючи ж ст. 17 Закону у світлі норм статей 8 та 9 Конституції, можна стверджувати, що вище вказані джерела європейського та національного права містять норми, щодо яких право України передбачає пряму дію та безпосереднє застосування. Отже, положення Закону фактично надають Конвенції в ієрархії формальних джерел права України такий статус, який можна визначити як квазіконституційний.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Натомість, на переконання суду, дії державного виконавця під час розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016 року по справі№922/4606/15, та направлення стягувачу повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є передчасними.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців

Судом враховано, що процесуальні норми господарського судочинства надають сторонам господарського спору право укладати мирову угоду, та враховано, що в господарському судочинстві мирова угода - хоча і за своєю правовою природою є правочином, проте, після її затвердження ухвалою господарського суду, направлена не на зміну або припинення цивільно - правових відносин, а на обовязок виконання судового рішення на умовах затвердженої мирової угоди.

Отже, ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди є підставою до відкриття виконавчого провадження та примусового її виконання державною виконавчою службою.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі відповідних виконавчих документів, зокрема, на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 4 Закону визначено перелік вимог, які мають міститься у виконавчому документі, та визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Як вбачається з ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016р., її зміст в повному обсязі відповідає вимогам вищезазначених норм законодавства, у зв'язку із чим, зазначена ухвала є виконавчим документом у розумінні ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Як випливає з вищенаведеного, ухвала господарського суду, як вид судового рішення (оскільки, загальною рисою, яка об'єднує всі види судових рішень, є те, що в них дійсно дістає вияв реалізація судової влади) є обов'язковою для виконання, а її виконання є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання на підставі п.7.ч.4. ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII , є неправомірним та таким, що суперечить вищевказаним законодавчим вимогам та Конституції України.

Враховуючи наведені приписи та практику Європейського суду з прав людини, суд беззаперечено погоджується з доводами стягувача про обов'язковість виконання судових рішень та дотримання органами виконання судових рішень приписів чинного законодавства, яке регламентує процес такого виконання.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

Згідно зі статтею 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року, "Ромашов проти України" від 27 липня 2004 року, "Дубенко проти України" від 11 січня 2005 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та інші).

У рішенні від 05.07.2012 у справі Глоба проти України (no. 15729/07,) Європейський суд з прав людини вказує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.01.2017 № 335-4 винесено безпідставно, з огляду на що підлягає визнанню судом недійсним, а скарга позивача (стягувача) підлягає задоволенню шляхом визнання недійсним зазначеного повідомлення відділу ДВС та зобов'язанням останнього вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Харківської області від 14.07.2016 року по справі№922/4606/15.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин скарга підлягає задоволенню з винесенням відповідної ухвали.

Керуючись ст.86 1212 ГПК України,

УХВАЛИЛА:

1. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гермес Мет" на рішення органу державної виконавчої служби Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський (від 06.02.2017 року вх.№22).

2.Визнати незаконним рішення заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.01.2017 № 335-4.

2. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.01.2017 № 335-4.

3. Зобов'язати заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківський області ОСОБА_5 прийняти до виконання ухвалу господарського суду Харківської області від 14.07.2016 по справі № 922/4606/15 та відкрити виконавче провадження.

Головуючий суддя Присяжнюк О.О.

суддя Бринцев О.В.

суддя Сальнікова Г.І.