ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"14" квітня 2017 р. Справа № 911/1134/17

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Керівника Броварської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Броварської міської ради

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 249274,45 грн. та повернення майна

встановив:

13.04.2017 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 265вих-17 від 05.04.2017 року Керівника Броварської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Броварської міської ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 249274,45 грн. та повернення майна.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). Порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 N 1556/5 (з подальшими змінами).

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається за даними їх державної реєстрації як суб'єктів господарювання (юридична адреса).

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Судом встановлено, що в якості доказу надсилання позивачу копії позовної заяви № 265вих-17 від 05.04.2017 року та доданих до неї документів, прокурором надано опис вкладення в цінний лист від 05.04.2017 року та фіскальний чек б/н від 05.04.2017 року.

З яких вкладення вбачається, що прокурор направив позовну заяву з додатками позивачу на адресу: 07401, м. Бровари, вул. Воззєднання, 1, проте, відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 14.04.2017 року, юридичною адресою позивача є: 07401, м. Бровари, Бульвар Незалежності, 2, тому дані докази не можуть вважатися належними і допустимими доказами надсилання позивачу на юридичну адресу матеріалів позовної заяви.

Таким чином, прокурором не подано доказів надсилання позивачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Керівника Броварської місцевої прокуратури разом з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Т.П. Карпечкін