КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа№ 910/19623/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Черкашин О.А.,

від відповідача: Круковес В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГДАН ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ -ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі №910/19623/16 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГДАН ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ -ХХІ"

про стягнення 138091,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №01/06-211 від 30.06.2015р. у сумі 77333,51 грн, штрафу у сумі 57272,32 грн, пені у сумі 2267,83 грн, інфляційних втрат у сумі 885,90 грн та 3% річних у сумі 332,34 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі №910/19623/16 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача 77333 грн 51 коп. - боргу, 57272 грн 32 коп. - штрафу, 2267 грн 83 коп. - пені, 885 грн 90 коп. - інфляційних втрат, 332 грн 34 коп. - 3% річних, 1378 грн 00 коп. - судового збору.

Рішення мотивовано тим, що Позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав Відповідачу послуги за відповідну плату згідно з умовами договору №01/06-211 від 30.06.2015р., а Відповідач в порушення умов вказаного договору не в повному обсязі сплатив на користь Позивача вартість отриманих послуг, та має перед Позивачем заборгованість з їх повної оплати в розмірі 77333,51 грн. Крім того, у зв'язку з простроченням Відповідачем грошового зобов'язання місцевий суд також стягнув з Відповідача на користь Позивача штраф у сумі 57272,32 грн, пеню у сумі 2267,83 грн, інфляційні втрати в сумі 885,90 грн та 3% річних у сумі 332,34 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від Києва від 08.02.2017р. у справі №910/19623/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги: основний борг у сумі 6297,32 грн, штраф у сумі 43065,00 грн, пеню в сумі 2267,83 грн, інфляційні втрати у сумі 885,90 грн та 3% річних у сумі 332,34 грн; в частині стягнення основного боргу у сумі 71036,19 грн та штрафу у сумі 14207,32 грн відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Позивач пропустив строк, передбачений п.4.1.1 договору №01/06-211 від 30.06.2015р. для уточнення плати за надання послуг відповідно до вказаного договору, а тому неправомірно змінив розмір плати за надані послуги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.03.2017р.

21.03.2017р. Позивач подав до суду пояснення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням від 21.03.2017р. у зв'язку перебуванням судді Станіка С.Р., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.04.2017р.

Розпорядженням від 10.04.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Буравльова С.І., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.04.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

30.06.2015р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір №01/06-211 про надання послуг.

Відповідно до п.1.1. договору Позивач надає на платній основі послуги Відповідачу по стоянці та швартуванню біля гідротехнічної споруди плавзасобів: пасажирського теплоходу "Богдан Хмельницький" (72,5 гі.м.), які використовуються Відповідачем, біля причалу №5 р. Дніпро, інв. № 1600, (довжина - 72,5 п.м.), розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, яка належить Позивачу.

Згідно з п.2.1. договору останній набуває чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 30.06.2017р.

Відповідно до п.3.3.1. договору відповідно до розділу 4 договору та виставлених рахунків здійснювати своєчасну та в повному обсязі оплату послуг Позивача.

Згідно з п.4.1. договору вартість послуг Позивача складає 19937,50 грн без ПДВ, ПДВ - 3987,50 грн, всього з ПДВ 23925,00 грн в місяць. Згідно з п.4.1.1. договору плата за надання послуг, визначена в п.4.1. цього договору, підлягає обов'язковому перегляду один раз на рік в термін до 01 лютого протягом дії договору. Уточнений розмір плати за надання передбачених договором послуг набирає чинності з моменту отримання замовником відповідного повідомлення виконавця.

Відповідно до п.4.2. договору плата за надані Позивачем послуги, нараховується з дати укладання цього договору.

Згідно з п.4.3. договору плата за надані послуги сплачується щомісячно, відповідно до виставлених рахунків, які Відповідач зобов'язаний отримувати у Позивача до 5 числа поточного місяця, у безготівковій формі, на розрахунковий рахунок Позивача до 5 числа поточного місяця, в якому надаються послуги

Відповідно до п.4.4. договору здавання послуг Позивачем та приймання їх результатів Відповідачем оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який Відповідач зобов'язаний отримати у Позивача до 5 числа місяця, який йде за звітним.

Відповідно до п.4.5. договору у разі неотримання Відповідачем в передбачені п.4.4. договору строки акту здавання-приймання наданих послуг, акт підписується Позивачем з позначенням про відмову у підписанні його Відповідачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно з п.5.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором у відповідності з нормами діючого законодавства.

Згідно з п.5.2. договору у випадку прострочення Відповідачем строку оплати платежу у встановлений цим договором строк, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а понад прострочення у 20 днів, додатково штраф, у розмірі 20% від суми визначеною в п.4.1. договору.

У додатку 1, який є невід'ємною частиною вказаного договору, наведено план-схему розташування плавзасобів.

27.01.2016р. Позивачем проведено засідання тарифної комісії, на якому вирішили встановити вартість послуг по договору №01/06-211 про надання послуг від 30.06.2015р. у сумі 41684,19 грн, що підтверджується протоколом №3 від 27.01.2016р.

Листом №01/03-495 від 02.06.2016р. Позивач повідомив Відповідача про перегляд плати за надання послуг по договору №01/06-211 про надання послуг від 30.06.2015р. та зазначено, що вартість послуг Позивача відповідно до п.4.1.1. вказаного договору становить 41684,19 грн. Уточнений розмір плати набирає чинності з моменту отримання Відповідачем вказаного повідомлення.

07.06.2016р. лист №01/03-495 від 02.06.2016р. отриманий Відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання умов договору Позивачем надано Відповідачу послуги, що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), зокрема: №ДП-0000012 від 31.01.2016р. на суму 23925,00 грн, №ДП-0000019 від 29.02.2016р. на суму 23925,00 грн, №ДП-0000034 від 31.03.2016р. на суму 23925,00 грн, №ДП-0000121 від 31.05.2016р. на суму 23925,00 грн.

Відповідно до акту здачі-приймання робіт (наданих послуг)№ДП-0000065 від 30.04.2016р. Позивачем надано Відповідачу послуги на суму 23925,00 грн, за актом №ДП-0000152 від 30.06.2016р. - на суму 38132,35 грн, за актом №ДП-0000203 від 31.07.2016р. - на суму 41684,19 грн, за актом №ДП-0000275 від 31.08.2016р. - на суму 41684,19 грн, за актом №ДП-0000305 від 30.09.2016р. - на суму 41684,19 грн. Вказані акти Відповідачем не підписано, при цьому, Відповідач не заперечує факт надання Позивачем послуг за вказаними актами.

Відповідачем частково оплачено вартість отриманих послуг, проте вартість послуг в розмірі 77333,51 грн залишена неоплаченою.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами був укладений договір №01/06-211 від 30.06.2015р., відповідно до умов якого Позивач здійснював надання послуг по стоянці та швартуванню біля гідротехнічної споруди плавзасобів, а Відповідач зобов'язувався оплачувати надані послуги.

З наданих Позивачем актів надання послуг вбачається, що Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за вказаними договорами, тоді як Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг повністю не виконав.

Відповідач не заперечує надання Позивачем послуг за спірний період, проте заперечує проти їх вартості та зазначає, що Позивач пропустив строк, передбачений п.4.1.1 договору №01/06-211 від 30.06.2015р. для уточнення плати за надання послуг відповідно до вказаного договору та неправомірно змінив розмір плати за надані послуги з червня 2016р. Проте, апеляційний суд вважає дане твердження необґрунтованим з огляду на таке.

Як підтверджується матеріалами справи, 27.01.2016р. Позивачем проведено засідання тарифної комісії, на якому вирішено встановити вартість послуг по договору №01/06-211 про надання послуг від 30.06.2015р. у сумі 41684,19 грн, що підтверджується протоколом №3 від 27.01.2016р. Таким чином, Позивач змінив розмір плати за послуги у відповідності до вимог п.4.1.1. договору, а саме, до 01 лютого.

Про вказані зміни Позивач повідомив Відповідача листом №01/03-495 від 02.06.2016р., відповідно до якого уточнений розмір плати набирає чинності з моменту отримання Відповідачем вказаного повідомлення. За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що Позивач правомірно змінив розмір оплати наданих послуг та здійснив вказані нарахування з червня 2016р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду стосовно того, що Позивач взяті на себе зобов'язання за спірним договором виконав належним чином, а Відповідач в порушення умов договору не в повному обсязі сплатив на користь Позивача вартість отриманих послуг, та має перед Позивачем заборгованість з їх повної оплати в розмірі 77333,51 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2. Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N52/30).

Згідно з п.3.1., 3.2., 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що вимоги Позивача в цій частині підлягають задоволенню, а саме інфляційні втрати у сумі 9339,00 грн та 3% річних у сумі 332,34 грн.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, враховуючи вказані норми та здійснивши перерахунок пені, заявленої Позивачем, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення вимог в частині стягнення пені у сумі 2267,83 грн.

Крім того, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача штраф у сумі 57272,32 грн на підставі п.5.2. договору.

Здійснивши перерахунок штрафу, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення вимог в цій частині у заявленому Позивачем розмірі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БОГДАН ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ -ХХІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі №910/19623/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017р. у справі №910/19623/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.В. Тищенко

С.І. Буравльов