КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа№ 910/22876/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пономаренка Є.Ю.

за участю представників:

позивача: Бабенко Ю.В., довіреність № 22/1/26 від 03.01.2017,

Лазарук К.В., довіреність № 22/1/24 від 03.01.2017,

відповідача: Шматко В.О., довіреність № 18-0009/64641 від 02.08.2016

третьої особи: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017

у справі №910/22876/16 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання припиненими правовідносин, визнання припиненим договору та усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ) про:

- визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором від 10.06.2014 (далі - Іпотечний договір), посвідченим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком Вадимом Вікторовичем (далі - нотаріус), та зареєстрованим в реєстрі за № 1850, укладеним Банком і НБУ;

- визнання припиненим Іпотечного договору, посвідченого нотаріусом, та зареєстрованого в реєстрі за № 1850 та всіх договорів про зміни та доповнення до нього, додаткові угоди, укладені Банком і НБУ;

- усунення перешкоди у користуванні майном, шляхом скасування таких записів про обтяження речового права забороною відчуження та зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити:

1. номер запису про обтяження: 5962259; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 10:22:40; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник:нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13679216 від 11.06.2014 10:32:32, нотаріус;

2. номер запису про обтяження: 5964695; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 11:46:09; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13684836 від 11.06.2014 11:50:39, нотаріус;

3. номер запису про обтяження: 5976737; дата, час державної реєстрації: 12.06.2014 08:59:34; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13709369 від 12.06.2014 09:04:20, нотаріус;

4. номер запису про обтяження: 5963497; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 11:11:33; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13682257 від 11.06.2014 11:16:09, нотаріус;

- усунення перешкоди у користуванні майном, шляхом скасування таких записів про обтяження іншого речового права іпотекою та зобов'язання державних реєстраторів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучити:

1. номер запису про іпотеку: 5962876; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 10:44:10; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13680479 від 11.06.2014 10:51:52, нотаріус;

2. номер запису про іпотеку: 5965285; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 11:58:45; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13685906 від 11.06.2014 12:07:04, нотаріус;

3. номер запису про іпотеку: 5976872; дата, час державної реєстрації: 12.06.2014 09:13:10; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13709733 від 12.06.2014 09:15:30, нотаріус;

4. номер запису про іпотеку: 5964109; дата, час державної реєстрації: 11.06.2014 11:24:47; Державний реєстратор: нотаріус; підстава виникнення іпотеки: договір іпотеки, серія та номер: 1850, виданий 10.06.2014, видавник: нотаріус; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13683257 від 11.06.2014 11:29:05, нотаріус.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі №910/22876/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі №910/22876/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" у повному обсязі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2017, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі №910/22876/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В., Буравльова С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 23.03.2017.

17.03.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив суд залишити рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2017 у справі без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-53/1076/17 від 22.03.2017 у зв'язку з відрядженням судді Шапрана В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) для роботи до Вищої ради правосуддя, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/22876/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.03.2017 у справі №910/22876/16 для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни прийнято до провадження у визначеному складі суддів, розгляд справи призначено на 23.03.2017.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.03.2017 було оголошено перерву до 20.04.2017.

27.03.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву Національного банку України.

В судове засідання, яке відбулось 20.04.2017 з'явились представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення стосовно доводів наведених в апеляційній скарзі.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2014 Банком і НБУ було укладено кредитний договір № 12/09/6 (далі - Кредитний договір), в забезпечення зобов'язань за яким було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого:

- Іпотечний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (НБУ), що випливають з: Кредитного договору та будь-яких додаткових правочинів (договорів, угод, до нього, додатків та доповнень до нього), які можуть бути укладені після укладення цього договору (у тому числі, щодо продовження строку користування кредитними коштами, збільшення суми кредиту, процентів за користування тощо), з:

повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені Кредитним договором;

сплаті процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому Кредитним договором (пункт 1 Іпотечного договору);

- іпотекою за Іпотечним договором також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування:

витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки;

витрат на утримання і збереження предмета іпотеки;

витрат на страхування предмета іпотеки, якщо витрати на страхування предмета іпотеки зроблені іпотекодержателем;

збитків, завданих порушенням умов Іпотечного договору та Кредитного договору (пункт 3 Іпотечного договору);

- в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності таке нерухоме майно (далі - предмет іпотеки), а саме:

будівлю, загальною площею 380,50 кв. м., що розташована за адресою: Луганська область, м. Алчевськ, проспект Металургів, будинок 6а, яка належить іпотекодавщо на праві власності па підставі рішення Господарського суду Луганської області від 12.08.2010 № 9/161 та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як об'єкт нерухомого майна - будівля відділення банку, загальною площею 378,60 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 12;

нежиле приміщення - банк, загальною площею 372,70 кв. м„ що розташоване за адресою: м. Київ, Харківське шосе, будинок 49 (літера А), яке належить іпотекодавщо на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 27.08.2003 серія НП № 010007535 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як об'єкт нерухомого майна - нежиле приміщення - банк, загальною площею 372,70 кв. м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 63;

нежитлові приміщення підвалу № 1-:-6, 1-го поверху № 1-:-33 в літ. "А-5", загальною площею 580,1 кв. м., що розташоване за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Коломенська, будинок 15, яке належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.04.2003 серія САА № 475242 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як об'єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення підвалу № 1-:-6, 1-го поверху № 1-:-33 в літ. "А-5", загальною площею 580,1 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01;

нежитлові приміщення офісу банку, па першому поверсі в житловому будинку літ. А-9, загальною площею 552,1 кв. м., що розташовані за адресою: Миколаївська обдасть, м. Миколаїв, вулиця Фрунзе, будинок 46/3, яке належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.04.2009 серія САС № 528873 та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як об'єкт нерухомого майна нежитлові приміщення офісу банку на першому поверсі в житловому будинку літ. А-9, загальною площею 552,1 кв. м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01 (підпункти 5.1 - 5.4 пункту 5 Іпотечного договору);

- іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за Кредитним договором у випадку ліквідації юридичної особи іпотекодавця та/або позичальника (підпункт 14.8.2 пункту 14 Іпотечного договору);

- звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами Іпотечного договору, відповідно до статті 33 та розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із пунктом 23 Іпотечного договору (пункт 19 Іпотечного договору);

- термін дії Іпотечного договору - до повного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, зазначеними в пункті 1 Іпотченого договору, та всіма додатковими договорами до них. Ця іпотека припиняється у разі: припинення Кредитного договору; закінчення строку дії Іпотечного договору за згодою сторін; реалізації предмета іпотеки відповідно до Іпотечного договору; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; з інших підстав, передбачених законодавством України та Іпотечним договором (пункт 24 Іпотечного договору).

Як встановлено судом першої інстанції, іпотечний договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача заступником голови правління Яцютою А.В., який діяв на підставі довіреності від 05.06.2013 № 1131, та від відповідача заступником начальника головного правління Мєзєнцовою І.С., яка діяла на підставі положення та довіреності від 28.02.2014 № 195, та скріплено печатками.

Іпотечний договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що іпотечний договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі постанови правління НБУ від 20.11.2014 № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку.

В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.11.2014 № 128 повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в Банку передано Славкіній Марині Анатоліївні.

На підставі постанови правління НБУ від 19.03.2015 № 188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації відповідача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку Славкіну М.А. строком на один рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016 № 213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банку та повноваження ліквідатора позивача Славкіної М.А. строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Згідно з частиною п'ятою статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Частиною першою статті 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, на думку позивача, підстав для припинення правовідносин іпотеки за договором.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавецем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

26.03.2015 в газеті "Голос України" № 54 (6058) було опубліковано оголошення про ліквідацію позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

За змістом ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється, з інших підстав, передбачених цим Законом.

Закон України "Про іпотеку" не містить жодного припису, який би передбачав припинення іпотеки у разі відсутності письмової вимоги про визнання кредитором іпотекодавця, який знаходиться в процесі ліквідації.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно п. 14.8.2 договору, іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадку ліквідації юридичної особи іпотекодавця та/або позичальника.

Пунктом 19 договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами цього договору, відповідно до ст. 33 та розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно п. 23 цього договору.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п. 23 договору, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов'язаний за 30 календарних днів письмово повідомити іпотекодавця.

Законом України "Про іпотеку" також передбачено право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому, вказане не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, ні Іпотечний договір, ані норми чинного законодавства України не містять такої підстави припинення іпотеки, яка визначена Банком у позові.

Матеріали справи не містять доказів того, що основне зобов'язання (за Кредитним договором) є погашеним чи припиненим, а тому й відсутні правові підстави для припинення правовідносин, які виникли у сторін з метою забезпечення виконання вказаного зобов'язання.

Суду не подано жодного документального підтвердження наявності підстав для припинення іпотеки, а тому позовні вимоги про визнання припиненими правовідносин за Іпотечним договором та визнання припиненим Іпотечного договору не є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, твердження позивача про те, що іпотечний договір не породжує зобов'язань останнього перед відповідачем, а правовідносини між сторонами за цим договором є припиненими є таким, що суперечить приписам чинного законодавства України.

Частиною 2 ст. 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 11, 17, 49 Закону України "Про іпотеку", якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", це не є підставою для припинення іпотеки.

Що ж до вимог про усунення перешкоду користуванні майно шляхом скасування записів про обтяження речового права забороною відчуження, то вони не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання припиненою іпотеки.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Відповідно до пункту 2.3 постанови ВГСУ № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та судом не з'ясовано усі фактичні обставини справи, які мали значення для правильного її вирішення по суті, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2017 у справі №910/22876/16 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2017 у справі №910/22876/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни - без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/22876/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Є.Ю. Пономаренко