ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017р. Справа № 914/403/17

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, с. Сороки-Львівські, Львівська область

про стягнення 28 915 грн. 00 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Волошин О.Я.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник (довіреність від 16.02.2017 р.);

від відповідача: не з'явився

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Львів звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, с. Сороки-Львівські, Львівська область про стягнення 28 915 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 01.03.2017 р. призначив розгляд справи на 27.03.2017 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №2011-7 на виконання проектно-кошторисних робіт. Позивач виконав роботи, обумовлені вищевказаним договором, на підтвердження виконання цих робіт відповідачу було надіслано акт приймання проектно-кошторисної документації, проте, відповідач вказаний акт не підписав, кошти за виконані роботи не сплатив. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за виконані роботи становить 28 915 грн. 00 коп. З огляду на наведене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 28 915 грн. 00 коп.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвали суду від 01.03.2017 р. не виконав, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи надсилалися на адресу, вказану позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що згідно ст. 64 ГПК України є врученням належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Представнику сторони роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, суд встановив наступне.

У березні 2015 р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та Сороки-Львівські сільською радою Пустомитівського району Львівської області (замовник) було укладено договір №2011-7 на виконання проектно-кошторисних робіт.

За цим договором замовник (відповідач) доручає, а виконавець (відповідач) приймає на себе розробку проектно-кошторисної документації «Будівництво самопливного каналізаційного колектора діаметром 400 мм вул. Житня - КНС - 1 с. Муроване Пустомитівського району Львівської області.

Згідно п. 3.1. договору за виконану роботу замовник виплачує виконавцю у відповідності з протоколом про договірну ціну 28 915 грн. 00 коп.

При завершенні робіт по даному договору, виконавець пред'являє замовнику акт здачі приймання проектно-кошторисної документації з прикладанням комплекту документації у 4 примірниках (п. 4.1. договору).

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач у червні 2015 р. виконав роботи на загальну суму 28 915 грн. 00 коп., що підтверджується актом видачі-приймання проектно-кошторисної документації від 12.06.2015 р.

Позивач передав відповідачу проектну документацію, що підтверджується Експертним звітом Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області за №14-0581-15 від 19.06.2015 р. Відповідно до вказаного звіту, документація розроблена з дотриманням вимог до міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництв, кошторисної вартості.

Остаточний розрахунок по договору проводиться після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт в тижневий термін, що підтверджується відповідним банківським документом (п. 3.2.2. договору).

Судом також з'ясовано, що позивач 26.01.2017 р. супровідним листом від 24.01.2017 р. надіслав вищевказаний акт відповідачу. Відповідач вказаний акт не підписав, зауважень з приводу виконаних робіт згідно акту не висловив.

Згідно п. 4.2. договору замовник протягом 20 днів з дня передачі йому проектної документації за накладною з прикладенням акту здачі-приймання зобов'язаний повернути виконавцю підписаний акт здачі-приймання чи мотивовану відмову від приймання робіт.

При неотриманні виконавцем в 20-ти денний термін з дня передачі замовнику підписаного акту здачі-приймання, роботи вважаються прийнятими з виконанням всіх умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника сторони, відповідач свої зобов'язання перед позивачем щодо оплати вартості робіт в розмірі 28 915 грн. 00 коп. не виконав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх (ч. 1 ст. 887 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 887 ЦК України до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи акту від 12.06.2015 р., відповідач зауважень до виконання не висловив, мотивів відмови у підписанні не зазначив.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт виконання робіт на загальну суму 28 915 грн. 00 коп.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов'язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 28 915 грн. 00 коп. основного боргу.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати (судовий збір) відповідно до вимог ст. 49 ГПК України суд покладає на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 256, 258, 267, 509, 526, 530, 599, 612, 625, 626 ЦК України, ст. 193, 230, 231, 232 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65, Пустомитівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 04369707) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1) 28 915 грн. 00 коп. основного боргу, 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 19.04.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя Мазовіта А.Б.