ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р.Справа № 5/323/05
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Богатиря К.В., Таран С.В.

при секретарі судового засідання - Кияшко Р.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р.

у справі № 5/323/05

за заявою Малого приватного підприємства "Марина"

до боржника Приватного - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченко

кредитори:

1) Мале приватне підприємство "Марина";

2) Первомайська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області;

3) Кривоозерський районний центр зайнятості;

4) Відділення виконавчої дирекції фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у Кривоозерському районі Миколаївської області;

5) Відділення виконавчої дирекції фонду соцстрахування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання в м. Южноукраїнську;

6) Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області;

7) Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго",

8) Публічне акціонерне товариство "КОМПАНІЯ "РАЙЗ"

за участю арбітражного керуючого Проскуріна С.І.

про банкрутство,-

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5: ОСОБА_8 - за довір.

від арбітражного керуючого Проскуріна С.І.: Шибко О.Л. - за довір.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. прийнято до провадження та призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі №5/323/05, у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Філінюка І.Г., Аленіна О.Ю.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 р. № 1068 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням головуючого судді Лавриненко Л.В. та судді Філінюка І.Г. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2016 р. для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.01.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

11.01.2017 р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшли касаційні скарги Малого приватного підприємства "Марина" та ОСОБА_10 на ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. (ухвала про прийняття) та 04.01.2017 р. (ухвала про відкладення) по справі № 5/323/05.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 р. зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. у справі № 5/323/05 до повернення даної справи з суду касаційної інстанції.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 13.03.2017 р. відмовлено в прийнятті касаційних скарг ОСОБА_10 та Малого приватного підприємства "Марина" на ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. та від 04.01.2017 р. по справі № 5/323/05 на підставі ст. 107 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 р. справу № 5/323/05 прийнято до провадження колегією суддів у складі, головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 р. апеляційне провадження по справі № 5/323/05 поновлено.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Аленіна О.Ю. у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 11.04.2017 р. № 280 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом автоматичної заміни складу колегії суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 р. апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 прийнята до провадження колегією суддів у складі, головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Богатиря К.В., Таран С.В.

11.04.2017 р. до суду апеляційної інстанції повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_10 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 04.01.2017 р. (ухвала про відкладення).

Інформаційним листом «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» від 15.03.2010 р. № 01-08/140 Вищий господарський суд України проінформував господарські суди України про те, що матеріали справ, звернення господарських судів і учасників судового процесу та інша інформація, яка надходить до Вищого господарського суду України, свідчать, що в діяльності деяких сторін, третіх осіб у справах набула поширення практика зловживання своїми процесуальними правами. Мають місце заявлення численних необґрунтованих відводів суддям господарських судів, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одночасного оскарження судових рішень в апеляційному і в касаційному порядку, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені, тощо.

Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 3.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18, зловживанням процесуальними правами слід вважати також і подання учасниками судового процесу:

- клопотань (заяв) про вчинення господарським судом не передбачених ГПК процесуальних дій;

- подання другого і наступних клопотань (заяв) з одного й того самого питання, яке вже вирішено господарським судом;

- апеляційних і касаційних скарг на процесуальні документи, дія яких на момент подання такої скарги закінчилася (вичерпана), - наприклад, на ухвалу про зупинення провадження у справі після поновлення провадження в останній.

З урахуванням обставин справи господарський суд може залишити відповідне клопотання (заяву, скаргу) без задоволення, приєднавши його (її) до матеріалів справи і зазначивши про це в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Враховуючи висновки Вищого господарського суду України, викладені в ухвалі від 13.03.2017 р., якою ОСОБА_10 відмовлено у прийнятті касаційної скарги на ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. та від 04.01.2017 р., а також враховуючи зміст повторної касаційної скарги ОСОБА_10 на ухвалу від 04.01.2017 р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_10 зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування процесу розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 по суті з наступним направлення матеріалів справи до Вищого господарського суду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах процесуального строку, визначеного ст. 102 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка станом на 25.07.2014 р., банкрута ліквідовано, провадження у справі припинено.

27.09.2016 р. арбітражний керуючий Проскурін С. І. звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 5/323/05, у зв'язку з виявленням майна, належного Приватно - орендному виробничому сільськогосподарському підприємству ім. Т.Г. Шевченка. В обґрунтування цієї заяви арбітражний керуючий Проскурін С. І. зазначає, що на час розгляду справи про банкрутство № 5/323/05 існували рішення членів СГВК ім. Т.Г. Шевченка від 2001 р. про його реорганізацію у Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка та затвердження переліку майна, що підлягало розпаюванню.

Крім того, станом на 20.09.2016 р. в Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстроване нерухоме майно, що належить СГВК ім. Т.Г. Шевченка.

Наведені обставини не могли бути відомі ліквідатору на час розгляду справи, оскільки доказом наявності чи відсутності права власності на нерухоме майно банкрута була довідка КП «Первомайське МБТІ» від 09.12.2013 р. № 630.

Про існування рішення членів СГВК ім. Т.Г. Шевченка від 2001 р. ліквідатору Проскуріну С.І. не повідомлялось. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. задоволено заяву арбітражного керуючого Проскуріна С.І. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014р. у справі №5/323/05.

Скасовано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. по справі № 5/323/5 про банкрутство Приватно-орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка про припинення провадження у справі.

Провадження по справі № 5/323/05 поновлено на стадії ліквідаційної процедури.

Державну реєстрацію припинення юридичної особи - Приватно-орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка відмінено.

Наведена ухвала мотивована тим, що арбітражним керуючим Проскуріним С.І. до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. у справі № 5/323/05 додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 20.09.2016 р. № 68497850, з якої вбачається, що за Приватно-орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченка зареєстроване право власності на нерухоме майно.

Вказане, на думку суду першої інстанції, є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України та постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 р. № 17.

Не погодившись з наведеною ухвалою, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 оскаржили її до Одеського апеляційного господарського суду.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилаються на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Виходячи з системного аналізу змісту ст. 112 ГПК України нововиявленими обставинами є юридичні факти, які передбачені нормами права, зумовлюють виникнення, зміну або припинення правовідносин; мають істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи, існували на момент звернення заявника до господарського суду з позовом і під час розгляду справи господарським судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Згідно з п. 2 постанови Пленуми Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Пунктом 5 цієї постанови встановлено, що нововиявленими не можуть вважатись обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором.

У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без змін.

В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. по справі № 17/667/07 за Приватно - орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченка визнано право власності в тому числі на нежитлові будівлі олійні, за адресою: АДРЕСА_1 -ж та крупорушки (гречки) за адресою: АДРЕСА_2

26.12.2007 р. арбітражним керуючим Проскуріним С.І. проведено державну реєстрацію прав власності за Приватно - орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченка на спірні нежитлові будівлі.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2008 р. по справі № 17/667/07 рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2008 р. провадження по справі № 17/667/07 припинено на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що на момент розгляду справи, спірне майно передано у спільну приватну власність фізичним особам - членам Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченко і, оскільки рішення господарського суду з даного спору може зачіпати інтереси фізичних осіб, даний спір непідвідомчий господарському суду, а підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції.

В подальшому, арбітражним керуючим Проскуріним С.І. складений інвентаризаційний опис майна боржника та включено до ліквідаційної маси нерухоме майно, яке перелічено в резолютивній частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. по справі № 17/667/07, в тому числі будівлі олійні та крупорушки (гречки).

25.03.2011 р. на підставі протоколу засідання комітету кредиторів банкрута № 36 надано дозвіл арбітражному керуючому Проскуріну С.І. на продаж ОСОБА_10 нерухомого майна, в тому числі нежитлової будівлі олійні за адресою: АДРЕСА_1 -ж та крупорушки (гречки) за адресою: АДРЕСА_2

30.04.2011 р. між ОСОБА_10 та Приватно - орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г. Шевченка в особі ліквідатора Проскуріна С.І. укладено договори купівлі - продажу нерухомого майна № 02/11 та № 03/11.

Зазначене нерухоме майно передано ОСОБА_10 на підставі специфікації та акту приймання - передачі до договору від 30.04.2011 р. № 02/11.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014 р. по справі № 915/1207/14 визнано за ОСОБА_10 право власності на нежитлові будівлі, зокрема олійні та крупорушки (гречка).

Державним реєстратором реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Брагаром Г.Й. на підставі наведеного рішення, здійснено державну реєстрацію нежитлових будівель за індексними номерами 17052451 (крупорушка (гречка) та 17051844 (олійня).

Проте, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 р. по справі № 915/1207/14, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 р., рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.09.2014 р. скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_10 про визнання права власності на комплекс нежитлових будівель, в тому числі олійню та крупорушку (гречку), відмовлено у повному обсязі.

В подальшому на підставі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 р. по справі № 814/749/15 скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Брагар Г.Й. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.11.2014 р. за індексними номерами, зокрема: 17052451, 17051844.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий Проскурін С.І. в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. посилається на те, що під час розгляду судами апеляційної та касаційної інстанції справи № 915/1207/14 останній дізнався, що в 2001 р. за результатами зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченка прийнято рішення про його реорганізацію у Приватно - орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка та затверджено перелік майна, яке підлягало розпаюванню.

В процесі розпаювання кооперативу за фізичними особами було зареєстроване право спільної власності на нерухоме майно, нежитлової будівлі млина, нежитлової будівлі вагової, нежитлової будівлі олійні, крупорушки, тощо.

Арбітражний керуючий Проскурін С.І. стверджує, що на час винесення судом першої інстанції ухвали від 09.09.2014 р., ці обставини йому відомі не були, оскільки доказом наявності чи відсутності права власності на нерухоме майно банкрута була довідка Комунального підприємства «Первомайське МБТІ» від 09.12.2013 р. № 630.

Крім того, станом на 20.09.2016 р. за банкрутом зареєстроване нерухоме майно - будівля крупорушки (гречка), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна від 20.09.2016 р. № 68497850.

З наведеною позицією арбітражного керуючого Проскуріна С.І. погодився Господарський суд Миколаївської області в оскаржуваній ухвалі.

Одеський апеляційний господарський суд не може погодитись з висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

По - перше, як вбачається з інформаційної довідки від 20.09.2016 р. № 68497850, на яку посилається арбітражний керуючий Проскурін С.І. та суд першої інстанції, підставою виникнення права власності у Приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка на спірну будівлю крупорушки (гречки) є рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. по справі № 17/667/07.

Проте, як зазначалося вище, рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. по справі № 17/667/07, як єдина підстава виникнення права власності у Приватно - орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка прав на спірне нерухоме майно, скасовано постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2008 р. і про цю обставину арбітражний керуючий Проскурін С.І. був обізнаний, що підтверджується його присутністю у судовому засіданні 10.06.2008 р. по справі № 17/667/07-НР.

По - друге, доводи арбітражного керуючого Проскуріна С.І. про те, що він не був обізнаний про існування рішення членів СГВК ім. Т.Г. Шевченка від 2001 р. про його реорганізацію у Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка та затвердження переліку майна, що підлягало розпаюванню і дізнався про цю обставину лише з апеляційного та касаційного перегляду справи № 915/1207/14 спростовуються матеріалами справи.

Так, зі змісту рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 р. по справі № 17/667/07 вбачається, що позовні вимоги ліквідатора обґрунтовані тим, що: «загальними зборами членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Т.Г. Шевченко, які відбулися 19.02.2001 р., прийнято рішення про реорганізацію СГВК у Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка та затверджено перелік майна, яке підлягає розпаюванню».

Таким чином, арбітражний керуючий Проскурін С.І., ще в 2007 році був цілком обізнаний про наявність рішення загальних зборів боржника про реорганізацію СГВК у Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка та затвердження переліку майна, яке підлягає розпаюванню і навмисно в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 зазначив неправдиву інформацію.

Крім того, про обізнаність арбітражного керуючого Проскуріна С.І. щодо спірних об'єктів нерухомості свідчать численні рішення, пов'язані з оскарженням прав власності громадян - співвласників спірних нежитлових будівель.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається ліквідатор, не є нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК України, а тому ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. є такою, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 99, 101-106,112 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.10.2016 р. по справі № 5/323/05 скасувати.

Арбітражному керуючому Проскуріну С.І. у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. у справі № 5/323/05 відмовити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 09.09.2014 р. по справі № 5/323/05 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 24.04.2017 р.

Головуючий суддя: Л. В. Лавриненко

Судді: К.В. Богатир

С.В. Таран