ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р.Справа № 923/1331/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевська Н.М.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 3425/18 від 23.12.2016)

від відповідачів:

- ОСОБА_2 (довіреність № 11-9/327 від 17.03.2017)

- ОСОБА_3 (довіреність № 11-9/328 від 17.03.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування

на рішення господарського суду Херсонської області від 31 січня 2017 року

по справі № 923/1331/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування

до відповідача ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області

про стягнення 234 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

08.12.2016 року Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області (далі по тексту відповідач) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 234 000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.03.2013 між ОСОБА_5 та позивачем укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 106а/13ап INFINITI FX 37 державний номер НОМЕР_1. 20.01.2014 року трапилася дорожньо-транспортна пригода , в результаті якої автомобіль INFINITI FX 37 зазнав значних механічних пошкоджень, вартість яких відповідно до розрахунків страхового відшкодування склала 234 000,00 грн. У звязку з чим позивач, з моменту виплати страхового відшкодування отримав право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки особи ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області, в результаті вини посадової особи інженера Відділу якості, технічного контролю та нових технологій ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області ОСОБА_6, якого притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 31.01.2017 року у справі №923/1331/16 (суддя Ярошенко В.П.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Такий висновок суду мотивований тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини інженера Відділу якості, технічного контролю та нових технологій ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області ОСОБА_6, а саме з причин незадовільного стану автомобільної дороги чи дорожнього покриття та відсутні докази притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також позивач просив:

- витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005 с. Ювілейне, Дніпропетровської області, вул. Теплична, 7) матеріали адміністративної справи № 3 - 175/657/14 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ТОВ Компанія «Вітава» керівником регіонального представництва, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Самостійно надати суду вказаний доказ позивач не має можливості оскільки не є стороною по даній адміністративній справі.

- витребувати з Генічеського районного суду Херсонської області (75500 Херсонська обл. м. Генічеськ, вул. Братів Коваленко 66) матеріали адміністративного провадження (протокол АВ2 № 116372) за фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_6 Самостійно надати суду вказаний доказ позивач не має можливості оскільки не є стороною по даній адміністративній справі.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що в процесі позовного провадження було заявлено клопотання про витребування зазначених вище доказів, які мають суттєве значення для справи, яке було задоволено місцевим господарським судом. Однак станом на 31.01.2017 року зазначені матеріали до суду не надходили, у звязку з чим місцевим господарським судом на час ухвалення судового рішення досліджені не були.

Також скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не отримав витребувані докази та дійшов висновку про відсутність вини відповідача, не повно зясувавши всі обставини справи.

23.03.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

У задоволенні клопотання скаржника про витребування додаткових доказів колегією суддів було відмовлено, оскільки позивач вже звертався з клопотанням про витребування доказів до місцевого господарського суду, яким було зроблено запит у відповідні органи та отримано відповідь, яка наявна в матеріалах справи.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзиви на неї, заслухавши в судовому засіданні за клопотанням відповідача в режимі відеоконференції пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 12.03.2013 між громадянином ОСОБА_8 (страхувальник) та ПАТ "СК "АХА Страхування" (страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №106а/13зп, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем INFINITI FX 37, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.16-23)

Відповідно до п.20.1. Договору, страховик бере на себе зобовязання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання страхових подій, серед яких збитки, завдані внаслідок ДТП (будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання).

20.01.2014 відбулася дорожньо-транспортна пригода по дорозі Харків Сімферополь-Алушта-Ялта з транспортним засобом TOYOTA COROLLA з номерним знаком АЕ 1536СХ, який належить ОСОБА_9 та який отримав наступні механічні пошкодження: передня права частина, бокова права частина, задня права частина та з автомобілем INFINITI FX 37, з номерним знаком АР 2098613, який належить ОСОБА_5 та який отримав наступні механічні пошкодження: передня центральна частина, бокова ліва частина, передня ліва частина. (а.с.13-14).

Зазначене підтверджується Відомістю № 9336707 від 03.02.2014 про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якої зазначено, що

- ОСОБА_7 здійснив перевищення безпечної швидкості, пункту (пунктів) 12.1.; 2; 3Б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП, складено адміністративний протокол АВ2 №123144 за ст.124 КУпАП. Матеріали направлені до ВДАЇ Дніпропетровського району.

- ОСОБА_6 здійснено порушення правил утримання автодоріг та вулиць, пункту (пунктів) 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. За фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП, складено адміністративний протокол АВ2№116372 за ч.4 ст.140 КУпАП. Матеріали направлені до ВДАЇ м. Генічеськ.

19.09.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області були розглянуті матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що була прийнята постанова, якою адміністративну справу у відношенні ОСОБА_7 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.12).

На підставі страхового акту №1.001.14.00850/vesko5012 від 20.02.2014 та №1.001.14.00850/ vesko3775 від 07.02.2014 (а.с.26-31) страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 234000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.32-33).

18.09.2015 року позивач звернувся до ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області з претензією про відшкодування страхової виплати в порядку регресу, відповідно до якої зазначив, що з моменту виплати страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди по дорозі Харків Сімферополь-Алушта-Ялта з транспортним засобом TOYOTA COROLLA з номерним знаком АЕ 1536СХ та з автомобілем INFINITI FX 37, з номерним знаком АР 2098613, ПАТ «СК «АХА Страхування» отримало право вимоги до особи відповідальної за завдані збитки у звязку з тим, що в результаті винних дій посадової особи інженера ДП «Херсонський облавтодор» ОСОБА_6 притягнутого до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП. Позивач у претензії просив розглянути її у строк передбачений законодавством та перерахувати на рахунок страхової компанії кошти у сумі 234 000,00 грн.(а.с.34-36)

Між тим, така претензія залишена ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення ПАТ «СК «АХА Страхування» до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування вважає, що його доводи, заперечення і вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду зокрема якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Звертаючись з позовною заявою до місцевого господарського суду, представником позивача зазначено, що зазначена вище дорожня-транспортна пригода відбулась внаслідок винних дій посадової особи інженера Відділу якості технічного контролю та нових технологій ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області ОСОБА_6, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.4 ст.140 КУпАП.

За змістом приписів ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

З огляду на вищевикладені норми, позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, безпосередній причинний звязок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. При цьому, встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного звязку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

У випадках порушення зобовязання за договором, так і за зобовязанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство передбачає презумпцію вини правопорушника (ст.ст.614 та 1166 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази того, що дорожньо-транспортна пригода по дорозі Харків Сімферополь-Алушта-Ялта з транспортними засобами TOYOTA COROLLA та з автомобілем INFINITI FX 37, сталася саме з причин незадовільного стану автомобільної догори чи дорожнього покриття.

Як було зазначено вище, постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2014 року у праві №3-175/657/14-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась в умовах ожеледиці, льодяного дощу, мокрого снігу, низової хуртовини. Автомобіль ОСОБА_7 занесло на зустрічну смугу руху. Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 діяв в умовах непереборної сили та для запобігання власної загибелі або каліцтва громадян.

10.01.2017 представник ПАТ "СК "АХА Страхування" звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про витребування у Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (52005 с. Ювілейне, Дніпропетровської області, вул. Теплична, 7) матеріали адміністративної справи № 3 - 175/657/14 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ст.124 КУпАП та витребувати з Генічеського районного суду Херсонської області (75500 Херсонська обл. м. Генічеськ, вул. Братів Коваленко 66) матеріали адміністративного провадження (протокол АВ2 № 116372) за фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП за ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_6

11.01.2017 господарський суд Херсонської області направлено запит до Генічеського районного суду Херсонської області, відповідно до якого просив надіслати на адресу суду належним чином засвідчені копії адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення АВ 23116372 від 24.01.2014 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 за ч.4 ст.140 КУпАП. Однак відповіді місцевим господарським судом отримано не було (а.с.71)

В матеріалах справи міститься надана відповідачем копія листа Генічеського районного суду Херсонської області від 20.12.2016 № 01-18/179/2016, в якому зазначено, що 30.01.2014 до Генічеського районного суду Херсонської області від Генічеського ІДПС з ОСП № 3 РДПС в Херсонській області надійшов протокол від 24.01.2014 про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_6 Згідно даного протоколу ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 20.01.2014 та 21.01.2014, будучи посадовою особою, не вчинив заходів щодо своєчасної ліквідації зимової ожеледиці, у результаті чого трапилось ДТП з матеріальними збитками на а/д М-18 Харків-Сімферополь, чим порушив ЗУ "Про дорожній рух", що передбачено ч. 4 ст. 140 КУаАП. 31.01.2014 Генічеський районний суд Херсонської області повернув матеріали для доопрацювання. 17.04.2014 до Генічеського районного суду Херсонської області повторно надійшли зазначені матеріали, 28.04.2014 суд повернув матеріали для належного оформлення, після чого вони до суду не повертались (а.с.63-64)

Враховуючи вищевикладене, позивачем не було доведено належними та допустимими доказами факту вини посадової особи інженера Відділу якості технічного контролю та нових технологій ОСОБА_4 автомобільних доріг у Херсонській області ОСОБА_6, в результаті чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.

Судова колегія також вважає, що усі доводи, заперечення та вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ Страхова компанія «АХА Страхування.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Херсонської області від 31.01.2017 року у справі № 923/1331/16 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від „31 січня 2017 року у справі № 923/1331/16 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „21 квітня 2017 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська