ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2017 Справа № 920/198/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Івмар Плюс» (м. Суми)

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інжинірингова група «Новапроект» ( м. Суми)

про стягнення 28210 грн. 00 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

У засіданні брав участь секретар судового засідання Сидорук А.І.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача 28210 грн. боргу за договором про надання послуг № 3 від 10.10.2016.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач протягом жовтня грудня 2016 року надавав відповідачу послуги роботи екскаватора у кількості 335,5 мотогодин на загальну суму 140910 грн. Відповідач в порушення умов договору оплатив послуги частквово у сумі 112700 грн., тому заборгував позивачу 28210 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає з тих підстав, що фактично позивачем було відпрацьовано 268 мотогодин, що підтверджується табелями обліку робочого часу працівників відповідача, які надававли послуги роботи екскаватора за договором. Змінні рапорти, які надані позивачем для визначення кількості відпрацьованих мотогодин, не відповідають формі, яка була затверджена Наказом Міністерства статистики України від 14.06.1997 р. № 149 «Про затвердження типової форми первинних облікових документів з обліку роботи будівельних машин та механізмів» (далі по тексту Наказ № 149).

Крім цього змінні рапорти, надані позивачем, були заповнені виконробом відповідача ОСОБА_4 без відповідних повноважень на це. Відповідно до наказу по підприємству відповідача № 23-134 від 02.09.2016 примірники рапортів повинні погоджуватись із головним інженером.

Позивачем також при поданні позовної заяви було заявлено клопотання про виклик у судове засідання для надання пояснень щодо обставин складання змінних рапортів за жовтень-грудень 2016 виконроба ОСОБА_4 Однак відповідно до наказу відповідача № 52 від 19.12.2016 ОСОБА_4 був звільнений з роботи. Тому, відповідно до ст. 30 ГПК України вказане клопотання не може бути задоволене.

В судове засідання 13.04.2017 відповідач подав додаткові письмові докази, які приєднані до матеріалів справи, а саме: копію посадової інструкції виконроба, копію наказу № 23-ВН від 02.09.2016, копію наказу № 06 від 19.10.2016, копію наказу № 52 від 19.12.2016, витяг з статуту ТОВ БІГ «Новапроект», розрахунок відробленого часу.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 між сторонами був укладений договір № 3 про надання послуг, відповідно до п.1.1 якого відповідач доручає та зобовязується оплатити роботи, а позивач зобовязується надати послуги роботи екскаватора.

Згідно із п. 3.1 договору вартість наданої роботи за одну відпрацьовану мотогодину становить 420 грн. і сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача.

Як зазначає позивач, на протязі жовтня грудня 2016 року він надав послуги за договором у кількості 335,5 відпрацьованих мотогодин на загальну суму 140910 грн.

Факт надання послуг, на думку позивача, підтверджується актами наданих послуг: № 75 від 18.10.2016 на суму 17640 грн, № 101 від 26.10.2016 на суму 4620 грн., № 119 від 04.11.2016 на суму 10080 грн. Вказані акти підписані представниками сторін без зауважень та оплачені відповідачем.

Крім цього, позивачем були складені та передані для підписання відповідачу акти № 165 від 19.12.2016 на суму 55650 грн., № 166 від 19.12.2016 на суму 52920 грн. Однак, зазначені акти підписані відповідачем не були.

Також позивачем був виставлений рахунок № 356 від 19.11.2016 на суму 55650 грн. (рахунок оплачений відповідачем частково у сумі 45360 грн.), та рахунок № 371 від 12 12.2016 на суму 52920 грн. (рахунок оплачений відповідачем частково у сумі 3500 грн.).

Таким чином, в порушення умов договору, відповідач не повністю оплатив вказані рахунки на загальну суму 28210 грн.

Позивач вважає, що факт надання послуг за договором за неоплачені відповідачем роботи у розмірі 28210 грн. (приблизно 67 мотогодин) підтверджується змінними рапортами, які були складені представником відповідача виконробом ОСОБА_4 Всього у зазначених рапортах підтверджується надання послуг на 335,5 відпрацьованих мотогодин.

Відповідач позовні вимоги не визнає та вважає, що позивачем завищено та не підтверджено належними та допустимими доказами обсяги наданих послуг екскаватора. Так, відповідно до табелів обліку робочого часу працівниками відповідача було відпрацьовано 273 години. Крім цього, відповідач надав працівникам позивача харчування та за власний рахунок здійснював ремонт екскаватора на суму 832 грн.

Змінні рапорти, на думку відповідача, взагалі не можуть бути доказами по справі, так як їх форма не відповідає Наказу № 149.

Суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне:

Правовідносини, що виникли між сторонами за укладеними договором є зобовязанням з надання послуг та регулюються гл. 63 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг виконавець зобовязується за завдання замовника надати послугу, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Також ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Загальними ознаками, які обєднують усі договірні зобовязання про надання послуг у єдину групу, є особливості обєкта. Визначальною ознакою при наданні послуг є саме діяльність послугонадавача, так як при послугах продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Тому, предметом доказування по даній справі є доведення факту відпрацювання позивачем при наданні послуг роботи екскаватора 335,5 мотогодин.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що збов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладаючи договір про надання послуг, сторони не врегулювали питання, яким чином оформлюються результати надання послуг та якими доказами підтверджується сам факт проведення робіт, їх кількість.

Тому, у даному випадку необхідно користуватися нормативно-правовим актом, що регулює вказані правовідносини.

Так, згідно ДБН В2.8-9-98 «Будівельна техніка, оснастка, інвентар та інструмент, експлуатація будівельних машин. Загальні вимоги» облік робіт, виконаних машинами, здійснюється за даними шляхових листів та змінних рапортів машиністів.

Наказом Міністерства статистики України від 13.06.1997 № 149 були затверджені типові форми первинних облікових документів з обліку роботи будівельних машин (механізму) та типова форма № Е-БМ-7 довідка про виконані роботи (послуги).

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що змінні рапорти надані позивачем, не можуть вважатися належним доказом в підтвердження кількості відпрацьованих мотогодин при наданні послуг за договором, так як їх форма не відповідає вимогам Наказу № 149 від 13.06.1997. Суд також не може взяти до уваги той факт, що змінні рапорти підписані бувшим працівником відповідача виконробом, так як згідно посадової інструкції, що затверджена наказом № 26-п від 06.10.2016 та наказу № 23-ВН від 02.09.2016 про надання права підпису документів право підпису змінних рапортів надано лише головному інженеру відповідача.

Акти надання послуг від 19.12.2016 (№№ 165,166) повноважними представниками відповідача не підписані. Після отримання актів, відповідач надіслав позивачу листи від 26.12.2016 та від 16.01.2017, в яких виклав свої заперечення щодо вказаних актів.

Інших належних та допустимих доказів, що підтверджують факт відпрацьованння саме 335,5 мотогодин при наданні послуг за договором, позивач суду не надав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача є неправомірними, необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні представник позивача звернув увагу на той факт, що відповідач у листі від 20.12.2016 визнав 287 відпрацьованих мотогодин, а у листі від 16.01.2017 273 мотогодини. Керівник відповіда в судовому засіданні пояснив, що зазначені листи готувались до моменту отримання первинних документів позивача.

Крім того, як вже зазначалось вище, факти надання послуг повинні бути підтверджені відповідними належними та допустимими доказами, а вищезазначені листи, на які посилається позивач, такими доказами бути не можуть.

Також відповідач вважає, що позивач повинен відшкодувати його витрати по ремонту екскаватора у сумі 832 грн. відповідно до п. 4.2.3.1, 2.3.2 договору.

Щодо відшкодування витрат відповідача по ремонту екскаватора, то суд вважає, що вказані вимоги не є предметом спору по даному позову та можуть бути розглянуті в окремому провадженні у разі звернення відповідача до суду.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України при відмові у позові витрати по сплаті судового сбору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя ОСОБА_5