ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.2017 Справа № 904/1432/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

до Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму

про стягнення 20 108,11 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 20.02.17р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 218/01-05 від 27.02.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 20 000,00 грн. основного боргу, 97,64 грн. пені та 10,47 грн. 3% річних за договором на постачання природного газу № 114102F198SB056 від 10.05.16р.

Відповідач позовні заперечує, зазначивши, що основний борг сплатив, відповідно до акту звіряння від 14.04.17р. заборгованість відсутня.

Під час розгляду справи Позивач надав суду платіжні доручення, відповідно до яких Відповідач сплатив 155 072,73 грн., а саме: 103 795,94 грн. за платіжним дорученням № 30 від 27.01. 17р., 4 000,00 грн. за платіжним дорученням № 31 від 27.01. 17р., 20 000,00 грн. за платіжним дорученням № 29 від 03.02.17р., 27 276,79 грн. за платіжним дорученням №119 від 14.02.1 р.

Після звернення Позивачем з позовом, платіжним дорученням № 118 від 21.02.17р. Відповідач сплатив залишкову частину основного боргу у розмірі 20 000,00 грн.

Розгляд справи відкладався.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.16р. сторонами укладено Договір № 114102F198SB056 на постачання природного газу (далі Договір), за п.1.1 якого Постачальник (Позивач) зобов'язався передати у власність Споживачеві (Відповідачеві) у 2016 році природний (далі Газ), а Споживач зобов'язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, визначених Договором.

Відповідно до Додаткової угоди № 7 від 30.12.16р. сторони дійшли згоди викласти п.1.1. Договору у наступній редакції: "1.1. Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачеві у 2016 році та у січні 2017 року природний, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, визначених Договором".

Пунктом 11.1. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.05.16р.) встановлено, що Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.16р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень ч.3 ст. 631 ЦК України, умови цього договору застосовуються до відносин, які склалися між Сторонами до дати його укладення, а саме з 01.01.16р.

Додатковою угодою № 7 від 30.12.16р. сторони дійшли згоди викласти п. 11.1. Договору у наступній редакції: "11.1. Цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.01.17р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення".

Згідно з п.4.1 Договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

На виконання умов Договору, у січні 2017р. Позивач поставив Відповідачеві природного газу на загальну суму 175 072,73 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ДОЗ00002342 від 31.01.17р., за яким у січні 2017р. спожито 19,197 тис. м3 газу на суму 175 072,73 грн.

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі актів приймання-передачі природного газу, які надаються постачальником (п.4.2.1. Договору).

Як зазначив Позивач, Відповідач розрахувався за поставлений у січні 2017р. природний газ частково, внаслідок чого утворився борг у розмірі 20 000,00 грн.

Пунктом 6.2.1 Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

З посиланням на п. 6.2.1. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 97,64 грн. за період прострочки з 13.02.17р. по 17.02.17р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані 3% річних - 10,47 грн. за період з 13.02.17р. по 17.02.17р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Під час розгляду справи Позивач надав суду платіжні доручення, відповідно до яких Відповідач сплатив 155 072,73 грн., а саме: 103 795,94 грн. за платіжним дорученням № 30 від 27.01. 17р., 4 000,00 грн. за платіжним дорученням № 31 від 27.01. 17р., 20 000,00 грн. за платіжним дорученням № 29 від 03.02.17р., 27 276,79 грн. за платіжним дорученням № 119 від 14.02.1 р.

Після звернення Позивачем з позовом, платіжним дорученням № 118 від 21.02.17р. Відповідач сплатив залишкову частину основного боргу у розмірі 20 000,00 грн.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач до відзиву на позов додав копії платіжних доручень на підтвердження оплати спожитого газу, а також надав оригінал акту звіряння між сторонами станом на 14.04.17р., за яким Відповідач не має боргу перед Позивачем за Договором.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають 97,64 грн. - пені, 10,47 грн. 3% річних, у частині вимог про стягнення з Відповідача 20 000,00 грн. основного боргу, сплачених після звернення Позивачем до суду, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ч.1. ст. 80, ст.ст. 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського індустріально-педагогічного технікуму, 49017, м. Дніпро, вул. Ногинська, буд. 51 (код 02541332) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, (код 39572642) 97,64 грн. пені, 10,47 грн. 3% річних, 1 600,00 грн. судового збору.

Провадження у справі у частині вимог про стягнення з Відповідача основного боргу у розмірі 20 000,00 грн. припинити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 24.04.2017

Суддя С.Г. Юзіков