ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 квітня 2017 р. Справа № 903/231/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Ветеко

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс ОСОБА_1

про стягнення 22289грн. 46коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 16.02.2017р.

від відповідача: н/з

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач - ТОВ «Ветеко» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ТОВ Птахокомплекс ОСОБА_1 22289,46грн., в тому числі 18082,46грн. основного боргу згідно договору №293 про надання посередницьких послуг від 16.12.2014р., 2760грн. пені за період з 24.04.2016р. по 06.03.2017р., 323грн. 3% річних за період з 24.04.2016р. по 06.03.2017р. та 1124грн. інфляційних нарахувань за період з квітня 2016р. по лютий 2017р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно укладеного договору та актів надання послуг №2736 від 22.04.2016, №3520 від 25.05.2016, №3521 від 26.05.2016, №3757 від 01.06.2016, №3869 від 10.06.2016, №5644 від 05.08.2016, №8092 від 24.11.2016, №8093 від 24.11.2016, №8150 від 28.11.2016, №8172 від 28.11.2016., позивач надавав відповідачу посередницькі послуги з організації та отриманні діагностичних (серологічних, бактеріологічних, вірусологічних, гістологічних тощо) досліджень. Надані послуги відповідач належним чином не оплатив, в звязку з чим у нього виник борг на суму 18082,46грн. Крім того, за прострочення виконання зобовязання позивач просить стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

В судовому засіданні та у заяві (вх..01-54/3835/17 від 18.04.2017р.) представник позивача повідомив, що відповідач здійснив оплату основного боргу на суму 18082,46грн., що підтверджується випискою з банку за 03.04.2017р. та просить стягнути 2760грн. пені, 323грн. 3% річних та 1124грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач в судове засідання не зявився та не скористався своїм правом взяти участь в засіданні, хоча мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву (доводів та заперечень). Ухвала суду від 20.03.2017р. була надіслана відповідачу рекомендованим повідомленням та вручена останньому 23.03.2017р.

Згідно п.3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

16 грудня 2014 року між позивачем - ТОВ Ветеко (Організатор) та відповідачем - ТОВ Птахокомплекс ОСОБА_1 (ОСОБА_2) укладено договір №293 про надання посередницьких послуг, згідно з яким позивач зобовязується за дорученням відповідача надати посередницькі послуги в організації та отриманні діагностичних (серологічних, бактеріологічних, вірусологічних, гістологічних тощо) досліджень, а відповідач зобовязується оплатити за послуги на умовах даного договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що оплата за послуги здійснюється на умовах 100% попередньої оплати.

Узгодженням ціни зі сторони ОСОБА_2 є оплата відповідного рахунку-фактури або факт підписання ОСОБА_2 наданих послуг, який виставляється Організатором (п.3.1 договору).

Згідно п. 3.7. договору грошові кошти, що надходять як оплата за отримані послуги зараховуються Позивачем в рахунок погашення попередньої заборгованості за надані послуги, послідовно, починаючи з першого за датою видачі акту наданих послуг, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

Надання позивачем послуг відповідачу підтверджується підписаними актами надання послуг: №2736 від 22.04.2016, №3520 від 25.05.2016, №3521 від 26.05.2016, №3757 від 01.06.2016, №3869 від 10.06.2016, №5644 від 05.08.2016, №8092 від 24.11.2016, №8093 від

24.11.2016, №8150 від 28.11.2016, №8172 від 28.11.2016.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково та станом на 6 березня 2017 року мав прострочену заборгованість у розмірі 18 082,46 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Водночас, на день розгляду спору (після подання позивачем позову до суду (03.04.2017р.), згідно наданої позивачем банківської виписки за даний період,. відповідачем погашено основний борг на суму 18082,46грн. А тому провадження у справі в цій частині необхідно припинити на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2 договору у разі порушення ОСОБА_2 термінів попередньої оплати рахунку Організатора, ОСОБА_2 за вимогою Організатора, зобовязаний сплатити останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період такого прострочення починаючи з дати підписання ОСОБА_2 надання послуг, за кожний день затримки від суми заборгованості до моменту повної оплати.

Також, у пункті 4.4 договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань згідно цього Договору здійснюється включно до моменту виконання такого зобовязання винною стороною, і, в такому випадку, застосовується позовна давність в 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За прострочення виконання грошових зобовязань відповідачу, згідно перевірених розрахунків позивача, нараховано 2760грн. пені за період з 24.04.2016р. по 06.03.2017р., 323грн. 3% річних за період з 24.04.2016р. по 06.03.2017р. та 1124грн. інфляційних нарахувань за період з квітня 2016р. по лютий 2017р., які є підставними та підлягають до стягнення.

Оскільки спір до розгляду в суді доведений з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного товариства з обмеженою відповідальністю Птахокомплекс ОСОБА_1 (43016, м.Луцьк, вул..Ковельська, 2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Ветеко (03151, м.Київ, вул..Ушинського, 25А, літера А, ) 4207грн. (з них: 2760грн. пені., 323грн. - 3% річних та 1124грн. інфляційних нарахувань), а також 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 18082грн.46коп. основного боргу припинити.

Повний текст рішення складено

21.04.2017

Суддя О. Г. Слободян