ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р.Справа № 922/588/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добромед", м. Харків
про стягнення 2622,87 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 06.02.2017 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" (позивач) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добромед" (відповідач) заборгованість за договором охорони №16-3872Ф від 24.08.2016 р. в сумі 2622,87 грн., яка складається з: суми основного боргу у розмірі 2200,00 грн., пені у розмірі 276,17 грн., інфляційних втрат у розмірі 123,20 грн., 3% річних у розмірі 23,50 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 20.02.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 13.03.2017 р. о 11:30.

13.03.2017 р. судом розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 р. до 12:00.

03.04.2017 р. представник відповідача надав письмові заперечення (вх.№ 11072), які судом прийняті та долучені до матеріалів справи. Згідно них представник відповідача просив суд відмовити в повному обсязі у задоволені позову.

При цьому, у письмових запереченнях представник відповідача вказував, що позивачем не виконанні зобов'язання за договором щодо схоронності та недоторканості об'єкту відповідача, істотно порушені умови договору, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Добромед не отримало тих послуг на які розраховувало при укладенні договору.

У судовому засіданні призначеному на 03.04.2017 р. була оголошена перерва до 18.04.2017 р. до 10:30 год.

14.04.2017 р. відповідач надав заяву про відкладення розгляду справи (вх. № 12637), яка судом долучена до матеріалів справи. Згідно заяви відповідач вказував, що його представник на дане судове засідання з'явитися не має можливості, оскільки 18.04.2017 р. о 09:00 год. в Червонозаводському районному суді м. Харкова буде розглянуто кримінальне провадження № 646/2691/17 щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Підтверджуючий документ буде наданий у наступному судовому засіданні, оскільки повістка була отримана у вигляді смс-повідомлення.

Представник позивача у судовому засіданні 18.04.2017 р. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Стосовно заяви відповідача щодо відкладення розгляду справи заперечував.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи, зазначає наступне.

У п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надано роз'яснення, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Слід зазначити, що в судовому засіданні 03.04.17р. був присутній представник відповідача - ОСОБА_3 за довіреністю від 30.03.17р., за підписом якої були надані письмові заперечення для долучення до матеріалів справи. Втім, до клопотання про відкладення розгляду справи, яке надійшло до суду 14.04.17р., було додано довіреність від 14.04.17р. на іншу особу - представника ОСОБА_1

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем у заяві необґрунтовано поважність причин та неможливість прийняття участі в даному судовому засіданні іншого представника відповідача (крім ОСОБА_1С.), а також приймаючи до уваги те, що передбачений ч.1 ст. 69 ГПК України, двохмісячний строк розгляду спору спливає 18.04.2017 р., суд дійшов висновку про відхилення заяви відповідача про відкладення розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, тому суд розглядає справу за наявними та додатково поданими матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

24.08.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" (охоронна фірма) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добромед" (замовник) був укладений договір охорони №16-3872Ф (надалі - договір).

Згідно п. 2.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а охоронна фірма зобов'язується надати за плату послуги з фізичної охорони об'єкту, розташованого за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 10.

Пунктом 2.2. договору було визначено, що охорона об'єкту здійснюється одним співробітником охоронної фірми на одному посту щоденно з 9:00 до 20:00.

Відповідно до п.3.1. договору, охорона об'єктів замовника здійснюється охоронною фірмою, починаючи з 24.08.2016 р. Кількість постів, їх розташування на території, що охороняється, визначається п.2.2. даного договору.

Згідно п. 4.1. договору вартість послуг охоронної фірми за одну годину охорони за цим договором становить 22,00 грн. за час охорони одним співробітником охоронної фірми без ПДВ.

Відповідно до п. 4.2. договору розрахунки за даним договором здійснюються щомісячно до 10 числа наступного місяця.

На підтвердження факту надання охоронною фірмою замовнику послуг до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим складається відповідний акт та надається замовнику (п. 4.4. договору).

Пунктом 4.5. договору було визначено, що замовник повинен підписати наданий охоронною фірмою акт в тижневий строк. В випадку, якщо замовник не повертає підписаний акт в тижневий строк або не надає обґрунтовану відповідь про підстави його не підписання, факт надання охоронною фірмою належних послуг замовнику є підтвердженим.

Згідно п. 7.3. договору замовник у разі порушення строку оплати вартості наданих виконавцем послуг, крім основної заборгованості, відповідно до п.п. 4.2., 4.3. договору зобов'язаний виплатити охоронній фірмі:

підпункт 7.3.1. договору - пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати;

підпункт 7.3.2. договору - суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) процента річних від простроченої суми.

Згідно позову позивач вказує, що з боку позивача було складено та надано на адресу відповідача акт в підтвердження факту надання послуг - акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000119 від 31.08.2016 р. Будь-яких претензій або зауважень щодо наданих послуг з боку відповідача не надходило. Свої зобов'язання виконавець виконав в повному обсязі. На цей час залишок несплаченої суми за договором складає 2200,00 грн.

05.10.2016 р. позивачем була направлена відповідачу претензія про перерахування заборгованості, яка була отримана відповідачем 11.10.2016 р.

Дослідивши акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000119 від 31.08.2016 р., судом встановлено, що даний акт був підписаний виконавцем, замовником даний акт не був підписаний. Згідно нього за договором виконавцем були здійснені охоронні послуги за серпень 2016 р. - 100 годин, на загальну суму 2200,00 грн. без ПДВ.

Позивачем за вх.№ 11074 від 03.04.2017 р. були надані до суду додаток № 1 до договору - Дислокація об'єктів ТОВ "Добромед", які охороняються ТОВ "Каскад-СУЕД", та додаток № 2 до договору - Табель обліку використання робочого часу за серпень 2016 року ТОВ "Добромед", які охороняються ТОВ "Каскад-СУЕД".

Додатком № 1 до договору - Дислокація об'єктів передбачалося здійснення позивачем охорони приміщення торгового залу за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 10 (пост № 1) у наступні часи: понеділок - п'ятниця 09:00-20:00, 11 г.; субота 09:00-20:00, 11 г.; неділя 09:00-20:00, 11 г.; часи охорони понад норми - за домовленістю сторін.

Додатком № 2 до договору - Табель обліку використання робочого часу за серпень 2016 року було визначено, що охоронниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на протязі 8 днів з 24.08.2016 р. по 31.08.2016 р. здійснювалася охорона об'єкта за договором. Так, ОСОБА_4 здійснювалася охорона об'єкта протягом 48 годин, з них надурочно - 4 г., вихідних, святкових - 11 г.; ОСОБА_5 здійснювалася охорона об'єкта протягом 52 годин, з них надурочно - 8 г., вихідних, святкових - 11 г.

Відповідачем до письмових заперечень (вх.№ 11072) була додана копія заяви про скоєння кримінального правопорушення надана ТОВ "Добромед" до Основ"янського ВП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно заяви про скоєння кримінального правопорушення відповідач зазначав, що 24.08.2016 р. ТОВ "Добромед" (замовник) уклало договір охорони №16-38720 з ТОВ "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги" (Охоронна фірма), відповідно до умов якого ТОВ "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" прийняло на себе обов'язок за плату організувати та забезпечити охорону, недоторканість Замовника за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, будинок 10, у тому числі силами персоналу Охоронної фірми здійснювати послуги з його фізичної охорони. 31.08.2016 р. до вищенаведеного приміщення ТОВ "Добромед" (об'єкту охорони), перед закінченням роботи, розташованих в ньому установ, пришили невідомі особи та заволоділи приміщенням. В період 31 серпня - 01 вересня 2016 р. вищенаведене приміщення знаходилось під контролем загарбників., наслідком чого стала, а також пошкодження частини обладнання. Однак, співробітник ТОВ "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги", що здійснював послуги з фізичної охорони приміщення 31 серпня 2016 року на ім'я ОСОБА_5, в порушення своїх обов'язків по зберіганню та охороні майна, не тільки не вжив заходів по охороні приміщень та майна, а й за власної ініціативи приблизно о 22 годині передав ключі від нього вищевказаним особам. Після цього, вказані особи взяли під свій контроль вхідні двері, через які впустили до приміщення - об'єкт охорони спільників його захоплення та у подальшому була скоєна крадіжка майна орендарів приміщення на суму 185548 грн. За фактом заволодіння приміщенням ТОВ "Добромед" за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, будинок 10, СВ Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002275 від 15.09.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. За фактом крадіжки майна проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002115 від 04.09.2016 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Таким чином, у заяві відповідач вказував, що невиконання співробітниками ТОВ "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" обов'язків по зберіганню та охороні майна ТОВ "Добромед" та орендарів, спричинило тяжкі наслідки у вигляді скоєння крадіжки майна у крупному розмірі.

Проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази прийняття та зареєстрування заяви ТОВ "Добромед" про скоєння кримінального правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази закінчення досудових розслідувань по кримінальним провадженням № 0002275 та № 0002115, та ухвалення вироків по даним кримінальним провадженням.

Також, відповідачем не надано до суду відповідних доказів, які би спростовували інформацію по використанню робочого часу за серпень 2016 р. за договором, яка викладена у табелі обліку використанню робочого часу за серпень 2016 р. (додаток № 2 до договору).

При цьому суд зазначає, що у заяві про скоєння кримінального правопорушення ТОВ "Добромед" визнало здійснення співробітниками ТОВ "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" послуг з охорони надурочно (витяг з заяви: "31 серпня 2016 року ... приблизно о 22 годині").

З огляду на вищевикладені обставини господарський суд вважає, що матеріалами справи підтверджується здійснення ТОВ "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" у серпні 2016 року охоронних послуг за договором на загальну суму 2200,00 грн. (100 годин).

Проте, матеріалами справи не підтверджуються твердження відповідача з приводу не виконання позивачем своїх зобов'язань за договором щодо схоронності та недоторканості об'єкту відповідача, істотного порушення умов договору, фактичного не надання позивачем охоронних послуг.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що сума основного боргу у розмірі 2200,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 123,20 грн. та 3% річних у розмірі 23,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені у розмірі 276,17 грн. суд зазначає, наступне.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

На підставі викладеного, враховуючи умови договору щодо нарахування пені (п.п.7.3.1. п.7.3. договору), суд дійшов до висновку, що сума пені у розмірі 276,17 грн. нарахована позивачем вірно та вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, господарський суд на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позову до суду в розмірі 1600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 230, 231, 232, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 611, 625, 628, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добромед" (61070, м. Харків, пров. Лазьківський, буд. 8, ідентифікаційний код 39275784) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Служба Універсальної Екстреної Допомоги" (61047, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34015250) суму основного боргу у розмірі 2200,00 грн., пеню у розмірі 276,17 грн., інфляційні втрати у розмірі 123,20 грн., 3% річних у розмірі 23,50 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_6