РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/24438/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІКС МЕДІА"

до товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна"

про стягнення 320 595,00 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Калініченко В.В. - представник за довіреністю

Від відповідача: Шкіра О.В. - представник за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮМІКС МЕДІА" до товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна" про стягнення 320 595,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2017 року порушено провадження у справі №910/24438/16.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором №10/07/2014-1 від 10.07.2014 року, а саме п.4.2.2.9. Договору щодо порядку повідомлення про зміни строків проведення рекламної компанії, в зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу штраф в розмірі 159 500 грн. згідно п.7.3.3. Договору. На підставі п.5.9. Договору позивач просить суд стягнути з відповідача 159 500 грн вартості рекламних послуг за серпень 2015 року та на підставі п.7.3.2.1. Договору нарахував відповідачу штраф в розмірі 1595,00 грн за порушення строків оплати рекламниз послуг за серпень 2015 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що Додаткова угода №6 до Договору щодо надання рекламних послуг у період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року відповідачем не підписана, а тому підстави для надання рекламних послуг позивачем та оплати таких послуг відповідачем відсутні. Відповідач зазначив, що відмовився від підписання Додаткової годи №6 до Договору в зв'язку з відсутністю у позивача дозволу на розміщення рекламного банеру.

В судовому засіданні 11.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «РТМ-Україна» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЮМІКС МЕДІА» (виконавець) укладено Договір №10/07/2014-1 від 10.07.2014 року (далі - Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору замовник доручив, а виконавець зобов'язався надати комплекс послуг щодо розміщення рекламної інформації на робочих поверхнях Спеціальної(их) конструкції(й), що є власністю виконавця або використовуються ним на інших законних підставах та проводити Рекламні компанії в інтересах замовника в строки та на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього, а замовник зобов'язується приймати й оплачувати такі послуги Виконавця в порядку і на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно з п.2.3. Договору всі умови проведення рекламної кампанії, а саме: тип. Сгіеціальної(их) конструкціїїй), адреса розміщення Рекламних матеріалів, період Рекламної компанії, а також особливі умови проведення рекламної кампанії обговорюються сторонами в Адресній програмі, вартість Рекламної компанії, монтаж/демонтаж, виготовлення (друк) Рекламних матеріалів оговорюються сторонами в Протоколі узгодження ціни, які в свою чергу є невід'ємною частиною цього Договору та укладаються у виді Додаткових угод.

Відповідно до п.5.1. Договору його ціна складається із сукупності цін (вартості) кожної Рекламної компанії.

Згідно з п.5.2. Договору вартість кожної Рекламної компанії вказуються в Додатковій угоді - Протоколі погодження ціни.

10.07.2014 року між сторонами Договору укладено Додаткову угоду №1 до Договору (Адресна програма та Протокол узгодження ціни) згідно якої виконавець зобов'язався надати рекламні послуги за адресою: м.Київ, вул.Басейна, 7 у період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року вартістю 140 160,00 грн.

26.01.2015 року між сторонами Договору укладено Додаткову угоду №3 до Договору (Адресна програма та Протокол узгодження ціни) згідно якої виконавець зобов'язався надати рекламні послуги за адресою: м.Київ, вул.Басейна, 7 у період з 01.02.2015 року по 31.04.2015 року вартістю 137 000,00 грн.

23.03.2015 року між сторонами Договору укладено Додаткову угоду №4 до Договору (Адресна програма та Протокол узгодження ціни) згідно якої виконавець зобов'язався надати рекламні послуги за адресою: м.Київ, вул.Басейна, 7 у період з 01.05.2015 року по 22.05.2015 року вартістю 97 226,00 грн.

04.06.2015 року між сторонами Договору укладено Додаткову угоду №5 до Договору (Адресна програма та Протокол узгодження ціни) згідно якої виконавець зобов'язався надати рекламні послуги за адресою: м.Київ, вул.Басейна, 7 у період з 05.06.2015 року по 30.06.2015 року вартістю 138 233,32 грн.

Сторонами договору підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №300415-2 від 30.04.2015 року згідно Додаткової угоди №1 на суму 137 000,00 грн., №310515-1 від 31.05.2015 року згідно Додаткової угоди №4 на суму 97 226,00 грн., №300615-2 від 30.06.2015 року згідно Додаткової угоди №5 на суму 138 233,32 грн.

Листом №1/040815 від 04.08.2015 року позивачем направлялася відповідачу для підписання Додаткова угода №6 до Договору на надання позивачем рекламних послуг за адресою м.Київ, вул.Басейна, 7 у період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року вартістю 159 500,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів підписання зі сторони відповідача Додаткової угоди №6 до Договору.

Позивач зазначає, що за умовами п.4.2.2.9. Договору замовник зобов'язаний вносити зміни в строки проведення Рекламної кампанії, або достроково припинити її за умов письмового повідомлення про це Виконавця не менш як за 30 календарних днів до бажаної дати припинення або внесення змін, чого зроблено не було. Згідно п. 7.3.3. Договору у випадку порушення замовником строків повідомлення Виконавця про зміну періоду (строків) та/або переривання (припинення) Рекламної кампанії (п. 4.2.2.9. цього Договору), передбачених даним Договором замовник сплачує виконавцеві штраф в розмірі 100%, виходячи з місячної вартості послуг Виконавця по розміщенню Рекламних матеріалів замовника, у відношенні яких отримано повідомлення в строк менше 30 днів. Відповідно п.5.9. Договору відсутність вини замовника рекламного матеріалу на рекламній конструкції, не впливає на вартість надання виконавцем послуг щодо строку рекламної кампанії, передбаченої сторонами.

В зв'язку з порушенням відповідачем п.4.2.2.9. Договору позивачем нараховано відповідачу штраф в розмірі 159 500 грн, нараховано вартість послуг реклами за серпень 2015 року в розмірі 159500 грн та штраф в розмірі 1595 грн на підставі п.7.3.2.1. Договору, в зв'язку з простроченням відповідачем оплати рекламних послуг за серпень 2015 року понад 20 банківських днів.

28.10.2016 року позивач звернувся до відповідача із претензією про сплату штрафу та рекламних послуг за серпень 2015 року.

У відповідь на претензію відповідач листом №582 від 24.11.2016 року повідомив позивача про те, що Додаткова угода №6 від 15.06.2015 року не була підписана замовником через наявну інформацію щодо відсутності у виконавця дозволу на розміщення Спеціальної конструкції за адресою м. Київ, вул. Басейна, 7, що суперечило п.9.3. Договору, в зв'язку з чим у замовника та у виконавця починаючи з 01.07.2015 року не було жодних договірних зобов'язань щодо розміщення рекламної інформації в липні 2015 року та її оплати.

Згідно зі статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами п.п. 2.3., 5.2. Договору сторони погодили, що всі умови проведення рекламної компанії, в тому числі вартість Рекламної компанії, період проведення рекламної компанії, порядок розрахунків, оговорюються сторонами в Адресній програмі та Протоколі узгодження ціни, які в свою чергу є невід'ємною частиною цього Договору та укладаються у виді Додаткових угод.

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умова договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частино 1 статті 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Судом встановлено, що Додаткова угода №6 до Договору, за змістом якої виконавець зобов'язався надавати рекламні послуги за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року на суму 159 500,00 грн, сторонами договору не підписана та печатками не скріплена, при цьому відповідач також заперечує факт її укладення з позивачем.

Таким чином, з огляду на те, що сторонами не погоджено істотні умови надання послуг у серпні 2015 року, за змістом ст.11 ЦК України Додаткова угода №6 до Договору не може породжувати права та обов'язки сторін за Договором, в тому числі й зобов'язання з надання позивачем рекламних послуг у серпні 2015 року та зобов'язання відповідача прийняти та оплатити такі послуги.

Посилання позивача на те, що підписавши Акти здачі прийняття робіт від 31.07.2015 року за рекламні послуги у липні 2015 року, як на підтвердження того, що позивач своїми діями визнав та підтвердив прийняття умов, які визначені у Додатковій угоді №6 до Договору безпідставні, оскільки період надання послуг за Додатковою угодою №6 зазначено з 01.07.2015 року по 31.12.2015, доказів підписання відповідачем актів за інші періоди з серпня 2015 по грудень 2015 року матеріали справи не містять, при цьому згідно пояснень відповідача враховуючи те, що виконавцем у період 01.07.2015 по 31.07.2015 на власний розсуд фактично здійснювалося розміщення рекламної інформації, замовником було прийнято рішення щодо оплати цього періоду та підписання Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2015 року, що в буд-якому разі не свідчить про прийняття умов, визначених у Додатковій Угоді №6 від 15.06.2015 року до Договору.

Одночасно з цим з матеріалів справи вбачається, що 01.08.2015 року рекламний банер, що розміщувався у м.Києві по вул.Бассейна 7 демонтовано, про що позивачем було повідомлено відповідача листом №2/040815 від 04.08.2015 року, що також унеможливлювало надання рекламних послуг позивачем у серпні 2015 року.

З огляду на те, що сторонами Договору не було погоджено надання рекламних послуг у період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року за Додатковою угодою №6, суд не вбачає наявності порушення з боку відповідача умов пункту 4.2.2.9. Договору щодо порушення порядку зміни строків проведення Рекламної компанії.

Відповідно до п.1.2. Договору спеціальна конструкція - брандмауер або рекламний банер, який містить рекламну інформацію та розміщується відповідно до вимог чинного законодавства і належить виконавцю на правах власності чи знаходяться в його розпорядженні на інших законних підставах.

Згідно з п.9.2. Договору виконавець гарантує, що спеціальні конструкції на яких розміщується Рекламна інформація замовника належить виконавцю на праві власності або наданні йому у користування на інших законних підставах, та гарантує замовнику виконання робіт відповідно до ст. 16 закону «Про рекламу».

Регулювання на законодавчому рівні порядку надання рекламних послуг здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України "Про рекламу", Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067, Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. № 37/6253.

Відповідно до ст.268 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши укладений сторонами Договір, з врахуванням того, що рекламний баннер належить позивачу та на баннері розміщується рекламна інформація відповідача, суд приходить до висновку, що за своєю правовою природою договір №10/07/2014-1 від 10.07.2014 року містить елементи договору оренди, а тому до спірних відносин застосовуються також положення, які регулюють орендні відносини.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п.1 ст.761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з п.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року №37/6253 дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу реклами на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який дає право на розміщення зовнішньої реклами.

Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем чи іншою особою дозволу на встановлення рекламного банеру та розміщення на ньому реклами, а отже позивачем не обґрунтовано правомірність заявлення вимоги про стягнення в судовому порядку плати за користування майном, яке має спеціальний режим використання, а саме в місті Києві лише за згодою Київської міської державної адміністрації.

Згідно з ч.1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Юридична заінтересованість позивача у судовому процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і на відповідача має бути покладено відповідальність на передбачених законом підставах.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до ст.33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Враховуючи те, що позивачем не доведено порушення умов Договору з боку відповідача, не надано доказів надання послуг з розміщення зовнішньої реклами у встановленому законом порядку, суд вважає позовні вимоги про стягнення штрафу та вартості рекламних послуг за серпень 2015 року необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повне рішення складено: 13.04.2017 р.