РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017Справа №910/1458/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АГРОВЕЙ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ ФІНАНСОВИЙ ПАРТНЕР", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Славтрейд Агро" про визнання поруки такою, що припинена, за участю представників позивача - Ципляка П.С., довіреність №б/н, від 15.12.2016р., відповідача - Болінського С.С., довіреність №б/н, від 23.02.2017р., третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання такою, що припинена поруку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агровей" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний фінансовий партнер" за договором поруки №459Ю-3 від 27.09.2013 року, з тих підстав, що відповідачем було пропущено строк звернення з вимогою до позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання з посиланням на приписи ст. 559 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.02.2017 року.

Представник третьої особи у судове засідання 12.04.2017 року не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника третьої особи, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Славтрейд Arpo" (позичальник) було укладено кредитний договір №495Ю (далі - кредитний договір). Відповідно до умов наведеного договору банк надає позичальнику кредитну лінію з лімітом та терміном погашення на умовах, передбачених вказаним договором, а позичальник зобов'язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування, комісії та виконати свої зобов'язання у повному обсязі к строки/терміни, передбачені договором (п. 2.1. договору).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором (основний договір) 27.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агровей" (поручитель) було укладено договір поруки №495Ю-3 (далі - договір поруки), згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником (ТОВ "Славтрейд Arpo") усіх його боргових зобов'язань в повному обсязі, як існуючих в теперішній час. так і тих що можуть виникнути в майбутньому саме - зобов'язання по поверненню кредиту, отриманого в межах ліміту кредитної лінії в розмірі 20 000 (двадцять мільйонів) гривень 00 копійок в строк до « 24» березня 2015 року, якщо інший строк не обумовлене основним договором; - зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі обумовленому основним договором, але не більше 30% річних; -комісій, неустойки (пені, штрафів), інших платежів - в сумах, терміни (строки) та на умовах визначеній основним договором.

25.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Фідобанк" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний фінансовий партнер" (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно якого у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржника за кредитним договором та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі та на умовах, що існують на момент укладання цього договору а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (п. 2.1. договору).

Згідно з нормами статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

За положеннями частини 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно з п. 11. договору поруки сторони передбачили, що порука діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 р. в п. 4.1.7. роз'яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Якщо основним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то строк пред'явлення кредитором вимоги до поручителя має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі. При цьому сама лише умова договору поруки про дію поруки до повного виконання позичальником та/або поручителем своїх зобов'язань за договором не може розглядатися судом як установлення строку дії поруки; термін має визначатися календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (наприклад, після закінчення певного строку, починаючи від дати виконання зобов'язання за кредитним договором).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 № 6-106цс14.

Як вбачається з преамбули кредитного договору №459Ю від 25.09.2013 року (розділ 1. Терміни та фінансові параметри угоди), термін погашення кредитної лінії - 24.03.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору 14.08.2015 року відповідач (кредитор) звернувся до позивача (поручителя) з вимогою №07/14/08/15 про усунення порушень, а саме - з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 706 648,99 грн., яку позивач (поручитель) отримав 20.08.2015 року, що також було підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Тобто, відповідач (кредитор) протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання пред'явив вимогу до позивача (поручителя).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено, що відповідачем було пропущено шестимісячний строк, встановлений ч. 4 статті 559 ЦК України, то відсутні правові підстави для визнання такою, що припинена поруки Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Агровей" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний фінансовий партнер" за договором поруки №459Ю-3 від 27.09.2013 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.04.2017р.

Суддя С.О.Чебикіна