У Х В А Л А

21 квітня 2017 року Справа № 913/1142/15

Провадження № 9/913/1142/15

За заявою Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про відстрочку виконання рішення суду

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник 2004», м. Лисичанськ Луганської області

до 1-го відповідача - Відділу капітального будівництва Перевальської районної державної адміністрації Луганської області, м. Перевальськ Луганської області

2-го відповідача - Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1503037 грн. 31 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Морозова С.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача (стягувача) - представник не прибув,

від відповідача (боржника) - представник не прибув,

від заявника (ГУДКСУ) - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.01.2016 у справі №913/1142/15 позовні вимоги ТОВ «Будівельник-2004» до Відділу капітального будівництва Перевальської районної державної адміністрації Луганської області та Луганської обласної державної адміністрації про стягнення 1503037,31 грн. задоволено частково, з Відділу капітального будівництва Перевальської районної державної адміністрації Луганської області на користь позивача стягнуто заборгованість за договором № 40 про закупівлю робіт за державні кошти від 27.07.2011 в сумі 837193,39 грн., 3% річних у сумі 47341,57 грн., інфляційні втрати у сумі 618502,35 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 22545,57 грн. Провадження у справі щодо вимог до Луганської обласної державної адміністрації припинено.

На виконання рішення суду позивач 04.02.2016 отримав наказ господарського суду Луганської області № 913/1142/15 від 26.01.2016.

11 квітня 2017 року до господарського суду Луганської області вдруге звернулося Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, із заявою № 15-12/1143 від 05.04.2017, про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 14.01.2016 по справі № 913/1142/15 до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо переривання строків виконавчого провадження у справах, де боржники або майно знаходяться на тимчасово окупованій території або на непідконтрольній території» та внесення змін до нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, які регулюють питання виконання судових рішень, боржники за якими не перемістилися на територію підконтрольну українській владі.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.04.2017 заяву прийнято судом та призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.04.2017.

Заявник та сторони участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили.

Стягувач, ТОВ «Будівельник-2004», письмовим відзивом від 20.04.2017 проти вимог заяви заперечив та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на врегулювання питання щодо виконання судового рішення № 913/1142/15 відповідно до бюджетної програми КПКВК 3504040 Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою (далі бюджетна Програма).

Крім того, стягувач звертає увагу на те, що зазначений заявником законопроект № 5003 було знято з розгляду Верховної Ради України, а прийняття аналогічного закону не може бути фактом, що неминуче настане.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні з таких підстав.

Пунктом 9 частини 3 статті 129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Крім того, питання виконання судових рішень щодо стягнення коштів з боржників (розпорядників/одержувачів бюджетних коштів), які не обслуговуються в органах Казначейства та/або місцезнаходженням яких є територія, непідконтрольна українській владі, додатково регулюється відповідною бюджетною Програмою.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У пункті 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_1 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Суд погоджується з доводами стягувача, з посиланням на бюджетну програму, про те, що прийняття Верховною Радою України відповідного закону не може бути фактом, що неминуче настане.

Виходячи з викладеного, зважаючи на норми прямої дії, що містяться у Конституції України та норми вітчизняного та міжнародного права, що регулюють питання виконання судових рішень, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України , суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, № 15-12/1143 від 05.04.2017, про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 14.01.2016 у справі № 913/1142/15 відмовити.

Суддя А.Г. Ворожцов