ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа № 911/4248/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка
2) Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України», Хмельницька обл., Ярмолинецький р-н, с. Проскурівка
про стягнення 31493,61 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 02.06.2014
відповідачів:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», (далі позивач, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі перший відповідач) та Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» (далі другий відповідач) про стягнення 31493,61 грн., з яких позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 5459,75 грн. штрафу та стягнути з другого відповідача 13362,96 грн. інфляційних втрат, 1550,40 грн. 3% річних та 11120,50 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання другим відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ, укладеного між ТОВ «Тридента Агро» та другим відповідачем щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, право вимоги по яким (зобов'язанням) передано від первісного кредитора позивачу, та які (зобов'язання) забезпечені порукою першим відповідачем згідно договору поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-69, укладеним між позивачем та першим відповідачем.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 10.02.2017 № 10-1/02, якою в порядку ст. 22 ГПК України збільшив розмір позовних вимог та просить суд солідарно стягнути з відповідачів 5459,75 грн. штрафу та стягнути з другого відповідача 67093,21 грн. інфляційних втрат, 7622,80 грн. 3% річних та 11120,50 грн. пені.

За таких обставин, в даному провадженні суд розглядає остаточні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 5459,75 грн. штрафу та стягнення з другого відповідача 67093,21 грн. інфляційних втрат, 7622,80 грн. 3% річних та 11120,50 грн. пені.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог від 10.02.2017 № 10-1/02 та просив суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, відзиву на позовну заяву не надіслали, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (далі продавець) та ДПДГ «Проскурівка», правонаступником якого є другий відповідач (далі покупець) було укладено договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ (далі договір), відповідно до якого продавець зобовязався передати покупцю засоби захисту рослин (далі товар), а покупець зобовязався прийняти та оплатити його.

Згідно з п. 2.1 договору асортимент товару, його кількість, ціна визначається у додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невідємною частиною цього договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках та/або видаткових накладних, що є невідємною частиною цього договору. Товар оплачується на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті.

Відповідно до п. 5.3 договору оплата товару проводиться наступним чином: 20% від вартості товару оплачується покупцем протягом 10 днів з дня отримання товару; 80% вартості товару оплачується покупцем в строк до 26.12.2008.

Згідно з п. 6.1 договору покупець зобовязаний, зокрема, провести оплату товару в строк і на умовах, вказаних в ст. 5 цього договору.

У відповідності з п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

За прострочення виконання зобовязання покупець зобовязаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення (п. 8.2 договору).

За умовами п. 8.3 договору, відповідно до ст. 259 ЦК України сторони домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором здійснюється без обмеження строку.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обовязків по договору (п. 11.1 договору).

Між продавцем та покупцем було підписано доповнення № 1 до договору, відповідно до якого сторонами було погоджено вартість товару 56400,00 грн., а також сторони визначили курс долара США на момент укладання договору купівлі-продажу та передбачили, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, то для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовується наступна формула: S=(A1/A2)*B, де S ціна на момент проплати, В ціна на момент підписання; А2 курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору; А1 курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей.

У зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням покупцем (другим відповідачем у справі) взятого на себе грошового зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору № 36-ХМ від 19.09.2008, ТОВ «Тридента Агро» звернулось до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Державного підприємства дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН про стягнення 118059,50 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.11.2009 у справі № 9/1702, позов ТОВ «Тридента Агро» задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» 56400,00 грн. основного боргу, 36398,35 грн. курсової різниці, 9193,45 грн. пені, 8460,00 грн. штрафу, 5245,20 грн. інфляційних втрат, 1178,10 грн. 3% річних, 1168,75 грн. державного мита, 233,64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2970,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Між ТОВ «Тридента Агро» - первісний кредитор та ФОП ОСОБА_1 - новий кредитор було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України) від 04.02.2011 № 1/2-ТА (далі угода), відповідно умов якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ДП «Дослідне господарство «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської станції УААН (боржник) зобов'язання щодо сплати розміру штрафних санкцій (пені, 3% річних, інфляційних витрат), набутих первісним кредитором на підставі договору № 36-ХМ купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № 36-ХМ від 19.09.2008 щодо оплати вартості отриманого товару, а новий кредитор компенсує вартість переданого зобов'язання відповідно до умов даної угоди (п. 1.1 угоди).

Відповідно до п. 1.2 угоди в редакції додаткової угоди № 1 від 31.03.2011 до угоди, новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі пені, 3% річних, інфляційних втрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобовязання), та в подальшому, згідно договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008.

Згідно п. 2.4 угоди в редакції додаткової угоди № 1 від 31.03.2011 до угоди, з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 по відношенню до боржника щодо нарахування та отримання розміру пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобовязання), та в подальшому, згідно договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008.

Відповідно до п. 4.1 угоди первісний кредитор зобовязаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі.

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 04.02.2011.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ТОВ «Тридента Агро» відступило ФОП ОСОБА_1 належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» та другим відповідачем у справі.

У звязку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ТОВ «Тридента Агро» повідомило боржника повідомленням про заміну кредитора у зобовязанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 19.07.2011 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 19.07.2011 № 0072.

У зв'язку із подальшим не виконанням покупцем (другим відповідачем у справі) взятого на себе грошового зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору № 36-ХМ від 19.09.2008, ФОП ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Хмельницької області із позовною заявою до Державного підприємства дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН про стягнення 24929,27 грн.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.11.2011 у справі № 20/5025/1687/11 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державного підприємства дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН про стягнення 24929,27 грн., позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 14658,59 грн. пені, 2374,68 грн. 3% річних, 7896,00 грн. інфляційних втрат, 249,29 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Між ФОП ОСОБА_1 первісний кредитор та ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - новий кредитор було укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 25.01.2013 № 25/01-5 (далі угода), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання ДП «Дослідне господарство «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН (далі боржник) зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3% річних, інфляційних витрат, набутих первісним кредитором на підставі договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу щодо виконання грошового обовязку.

Відповідно до п. 1.2 угоди новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, за період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання), згідно договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008.

Згідно п. 2.2 угоди з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008, по відношенню до боржника щодо нарахування та отримання розміру пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобовязання), згідно договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008.

Відповідно до п. 4.1 угоди первісний кредитор зобовязаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі.

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 25.01.2013.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ФОП ОСОБА_1 відступило ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» та другим відповідачем у справі.

У звязку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ФОП ОСОБА_1 повідомило боржника повідомленням про заміну кредитора у зобовязанні від 25.01.2013. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 17.03.2014 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 17.03.2014 № 0434.

Між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - далі кредитор та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» - далі поручитель було укладено договір поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-68 (далі договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку Державним підприємством Дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та угоди, встановлених п. 2.1 цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, під основним договором у цьому договорі розуміють угоду № 25/01-5 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 25.01.2013, укладену на підставі договору № 36-ХМ купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 р.

Пунктом 3.1 договору поруки сторони передбачили відповідальність поручителя перед кредитором, що обмежується сплатою пені у розмірі 10000,00 грн.

У разі порушення боржником обовязку за основною угодою, кредитор вправі звернутися з вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором (п. 4.1 договору поруки).

За змістом п. 6.1 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У зв'язку із подальшим не виконанням покупцем (другим відповідачем) взятого на себе грошового зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору № 36-ХМ від 19.09.2008, забезпеченого порукою ТОВ«ПК Трейдсервісгруп» згідно договору поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-68, укладеним між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільськогосподарського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» про стягнення 71938,15 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2014 у справі № 911/1149/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» та Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільськогосподарського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» про стягнення 71938,15 грн., позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національного академії аграрних наук України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 42501,93 грн. пені, 10253,72 грн. 3 % річних, 9182,50 грн. інфляційних втрат. Стягнуто солідарно з Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національного академії аграрних наук України» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 10000 грн. пені, 2000 грн. витрат на адвокатські послуги, 1827 грн. судового збору.

Викладені вище факти встановлені рішенням господарського суду Київської області від 26.05.2014 у справі № 911/1149/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначає, що другим відповідачем свої зобовязання згідно договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ щодо оплати вартості отриманого товару в розмірі 92798,35 грн. не виконані. Доказів протилежного сторони, зокрема, другий відповідач у справі, суду не надали.

Враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар в розмірі 92798,35 грн., позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував на вказану суму боргу інфляційні втрати за час прострочення з березня 2014 року по січень 2017 року включно в розмірі 67093,21 грн. та 3% річних з зазначеної простроченої суми грошового зобов'язання за період прострочення з 01.04.2014 по 29.12.2016 в сумі 7622,80 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи.

Позивач посилаючись на п. 8.2 договору купівлі-продажу нарахував пеню на вказану суму боргу (92798,35 грн.) у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача за період прострочки з 01.04.2014 по 21.10.2014 складає 11120,50 грн.

Також, позивач на підставі п. 8.4 договору купівлі-продажу просить суд стягнути за несвоєчасну оплату товару штраф у розмірі 15% від вартості неоплаченого товару (36398,35 грн.), який за розрахунком позивача складає 5459,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 8.3 договору купівлі-продажу визначено, що сторони відповідно ч. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним договором, здійснюється без обмеження строку.

Здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи.

Між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» та ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» укладено договір поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-69 (далі договір поруки), відповідно до умов якого ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» - поручитель поручився перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - кредитором за виконання обовязку Державним підприємством Дослідного господарства «Проскурівка» Хмельницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН (далі боржник) щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру штрафу у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 0619.09.2008 № 36-ХМ та угоди про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 25.01.2013 (п. 1.1, 2.1 договору поруки).

Відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру штрафу у розмірі 10000 грн. (п. 3.1 договору поруки).

Позивач звернувся до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» з вимогою від 15.03.2016 № 15-69/03 щодо виконання взятих на себе зобов'язань згідно договору поруки.

ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» - перший відповідач у відповідь на вказану вимогу повідомив, що у звязку із скрутним фінансовим становищем не в змозі виконати взяті на себе за договором поруки грошові зобов'язання. Та гарантував, що взяті на себе зобовязання згідно договору поруки від 11.03.2013 № 11-03-2013-69 будуть виконані в строк до 31.08.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Статтею 554 названого Кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що другий відповідач свої зобовязання згідно договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 19.09.2008 № 36-ХМ щодо оплати вартості отриманого товару в розмірі 92798,35 грн. не виконав, доказів протилежного суду не надано та беручи до уваги положення договору поруки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 5459,75 грн. штрафу та про стягнення з другого відповідача 67093,21 грн. інфляційних втрат, 7622,80 грн. 3% річних та 11120,50 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З огляду на зазначене, відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до вимог ст. 49 ГПК України та абз. 3 пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 покладається судом на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) та Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» (32164, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, с. Проскурівка, ідентифікаційний код 00846429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 5459 (пять тисяч чотириста пятдесят девять) грн. 75 коп. штрафу.

3. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України» (32164, Хмельницька обл., Ярмолинецький район, с. Проскурівка, ідентифікаційний код 00846429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 67093 (шістдесят сім тисяч девяносто три) грн. 21 коп. інфляційних втрат, 7622 (сім тисяч шістсот двадцять дві) грн. 80 коп. 3% річних, 11120 (одинадцять тисяч сто двадцять) грн. 50 коп. пені, 800 (вісімсот) грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка, вул. Комсомольська, 22, ідентифікаційний код 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 38039872) 800 (вісімсот) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 25.04.2017.