УХВАЛА

19 квітня 2017 року Справа № 913/864/16

Провадження №6/913/301/17

Суддя господарського суду Луганської області Василенко Т.А., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства РВС Банк б/н від 31.03.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Перехідний банк РВС Банк, м.Київ

до ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунальне підприємство Сєвєродонецьктеплокомуненерго, м. Сєверодонецьк Луганської області,

та за участю ОСОБА_1 місцевої прокуратури Луганської області,

м. Сєверодонецьк Луганської області,

про звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 дов. б/н від 08.02.2017;

від відповідача - ОСОБА_3, дов. №35-Д від 18.04.2017;

від третьої особи - ОСОБА_4, дов. №17 від 20.10.2016;

від прокуратури - ОСОБА_5, посвідчення №028256 від 15.08.2014.

встановив:

Обставини справи: 04 квітня 2017 року до господарського суду Луганської області звернулось Публічне акціонерне товариство РВС Банк із заявою б/н від 31.03.2017 згідно з ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, в якій просить суд:

- скасувати рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16;

- ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в рахунок погашення заборгованості Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго перед Публічним акціонерним товариством РВС Банк за кредитним договором №249-К/30 від 31.08.2005 в сумі 10077814 грн. 06 коп., що складається з: 3006616 грн. 67 коп. кредитної заборгованості, 3005955 грн. 60 коп. процентів, 462205 грн. 43 коп. 3% річних, 3603036 грн. 36 коп. інфляційних втрат, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю Льодового палацу спорту, яка належить відповідачу та складається з: 1-літ. А-ЗН, а, а1-а5, ПД - будівля льодового палацу спорту, бетон, скло, загальною площею 11205,7 кв.м; 2-літ. В - повітря відбірник; 3-літ. Г - повітря відбірник; 4-охолоджувальний басейн; 5-І замощення, яка находиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 28 шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством РВС Банк та внесення державним реєстратором до відповідного Державного реєстру відомостей про перехід права власності до Публічного акціонерного товариства РВС Банк на вказане нерухоме майно.

Подану заяву Публічне акціонерне товариство РВС Банк обґрунтовує тим, що суди дійшли висновку про пропущення строків позовної давності до іпотекодавця, проте, на думку заявника, такий висновок суду є передчасним та сформований за відсутності дослідження всіх можливих обставин справи, оскільки не було відомо про наявність обставин, що підтверджують переривання строків та дають необхідні підстави для звернення стягнення по іпотечному договору.

Зокрема, Публічне акціонерне товариство РВС Банк зазначає, що 23 лютого 2017 року повторно звернулося до уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Омега Банк із листом-запитом про надання всієї можливої інформації та документів стосовно кредитного договору та договору іпотеки у правовідносинах, які склалися між сторонами.

У відповідь на вищезазначений лист Публічне акціонерне товариство Омега Банк надало відповідь від 03.03.2017, з додатками, а саме:

- лист КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго №04-258 від 02.03.2009 року;

- лист ТОВ Сєвєродонецьктепло №01 від 29.10.2009 року;

- лист КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго №04-438 від 28.04.2009 року;

- лист КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго №04-877 від 08.10.2009 року;

- копія Листа директора Сєвєродонецького відділення АТ Сведбанк (публічне) №192 від 09.03.2010 року;

- копія Листа директора ОСОБА_1 відділення АТ Сведбанк (публічне) №128 від 05.02.2010 року;

- копія Листа директора ОСОБА_1 відділення АТ Сведбанк (публічне) №4/1 від 11.01.2010 року;

- копія Листа директора ОСОБА_1 відділення АТ Сведбанк (публічне) №858 від 09.09.209 року;

- протокол загальних зборів учасників ТОВ Сєвєродонецьктепло від 15.06.2010 року;

- протокол зустрічі з ТОВ Сєвєродонецьктепло від 28.07.2010 року;

- графік погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентами КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго від 29.07.2010 року;

- лист ТОВ Сєвєродонецьктепло №239 від 15.06.2010 року;

- копія листа ОСОБА_1 міської ради №2940 від 24.06.2010 року;

- лист Донецького РЦ АТ Сведбанк (публічне) №06/0050/108 від 13.01.2011 року;

- протокол зустрічі з ТОВ Сєвєродонецьктепло від 04.07.2011 року.

Як зазначає заявник, з вищевказаного переліку документів, вбачається наявність переписки, предметом якої є зобовязання між сторонами кредитного та іпотечного договору та затвердження графіків погашення відповідача та третьої особи з кредитором, з яких вбачається визнання, як боржником, так і майновим поручителем своїх зобовязань по правовідносинам що склалися в рамках договору іпотеки та кредитного договору та розстрочення виконання зобовязань.

Так, протоколом проведеної зустрічі від 28 червня 2010 року між кредитором та боржником вирішено питання щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та заборгованості по процентам за цим договором, внаслідок чого складено та затверджено графік погашення заборгованості строком на 12 місяців - до 31.07.2017 року Зазначені вище листи та затверджений графік, якими ТОВ Сєвєродонецьктепло та ОСОБА_1 міська рада визнали борг та погодилося на розстрочення заборгованості прямо вказують на переривання строків позовної давності.

Разом з цим, заявник зазначає, що листом №2940 від 24 червня 2010 року ОСОБА_1 міська рада:

- визначає граничним терміном погашення заборгованості, гарантіями та відсотками по них 8 лютого 2010 року;

- визнає заборгованість та свій обовязок щодо її забезпечення;

- наполягає на реструктуризації заборгованості;

- зобовязується, як іпотекодавець у разі невиконання боржником своїх зобовязань, здійснити заходи з метою погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, заявник зазначає, що вказана переписка підтверджує переривання строків позовної давності та те, що Публічне акціонерне товариство Перехідний банк РВС Банк звернулось з позовною заявою в межах визначених чинним законодавством строків, а тому, на думку заявника, попередні рішення господарського суду Луганської області та Донецького апеляційного господарського суду підлягають скасуванню, а позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності підлягають задоволенню.

Позивачем до суду надані додаткові письмові пояснення щодо обґрунтувань за заявою, а також витребуванні судом докази.

Так, за поясненнями позивача, зокрема, зазначено, що 23 лютого 2017 року ПАТ «РВС Банк» в черговий раз звернулося до уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Омега Банк» із повторним запитом про надання всієї можливої інформації та документів стосовно кредитного договору та договору іпотеки у правовідносинах, які склалися між сторонами.

У відповідь на вказаний запит від 23.02.2017 року, ПАТ «Омега Банк» надало відповідь від 03.03.2017 року за вих. № 85, додатками до якої є документи, які містять в собі факти переривання позовної давності. Вказані факти переривання позовної давності існували на час розгляду справи та не були і не могли бути відомі позивачу у звязку із фізичної їх відсутністю саме у останнього.

Як, стало відомо Позивачу із додатків до листа ПАТ «Омега Банк» № 85 від 03.03.2017 року, між сторонами велась активна переписка та підписувались відповідні документи щодо зміни строку повернення заборгованості за Кредитним договором.

Так, 08.10.2009 року, КП «СТКЄ» звернулось до Директора Сєвєродонецького відділення АТ «Сведбанк» листом за вих. № 04-877 від 08.10.2009 року, яким повідомило про проведення інвентаризації кредиторської та дебіторської заборгованості станом на 01.10.2009. Вказаний лист підтверджує існування кредиторської заборгованості за КП «СТКЄ» та її визнання КП «СТКЕ».

В подальшому, ТОВ «Сєвєродонецьктепло» звернулось до АТ «Сведбанк» листом за вих. № 01 від 29.10.2009 року, яким повідомило, що за рішенням Сєвєродонецької міської ради 17.07.2009 року було укладено концесійний договір №2 на передачу цілісного майнового комплексу КП «СТКЕ» в концесію, відповідно до п. 7.2.3. якого передбачено погашення ТОВ «Сєвєродонецьктепло» заборгованості за Кредитним договором замість КП «СТКЕ». Вказаним листом ТОВ «Сєвєродонецьктепло» просило розстрочити виконання зобовязань за кредитним договором на 8 років та списати штрафні санкції за порушення умов кредитного договору.

В період часу з 11.01.2010 року по 09.03.2010 року АТ «Сведбанк» неодноразово зверталось до КП «СТКЄ» з відповідними листами за вих. № 4/1 від 11.01.2010 року, №128 від 05.02.2010 року, № 192 від 09.03.2010 року, якими повідомляло КП «СТКЕ» про порушення останнім умов кредитного договору.

12 лютого 2010 року Сєвєродонецька міська рада звернулась до АТ «Сведбанк» листом за вих. № 753 від 12.02.2010 року, яким повідомила, що у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, Сєвєродонецька міська рада здійснить заходи з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

09 березня 2010 року ТОВ «Сєвєродонецьктепло» звернулось до АТ «Сведбанк» листом за вих. № 108 від 09.03.2010 року, яким просило розстрочити виконання зобовязань за Кредитним договором на 3 (три) роки, починаючи з 01.04.2010 року.

15 червня 2010 року на засіданні загальних зборів учасників ТОВ «Сєвєродонецьктепло» було визнано заборгованість за Кредитним договором та прийнято рішення про звернення до АТ «Сведбанк» з відповідним клопотанням про перегляд графіку виконання зобовязань за Кредитним договором. За результатами зазначених загальних зборів учасників, ТОВ «Сєвєродонецьктепло» звернулося до АТ «Сведбанк» з листом за вих. № 239 від 15.06.2010 року, яким просило продовжити строк дії кредитного договору на 6 місяців.

24 червня 2010 року Сєвєродонецька міська рада звернулась до АТ «Сведбанк» (публічне) листом за вих. № 2940 від 24.06.2010 року, яким просила сприяння в реструктуризації заборгованості, яка виникла за кредитним договором.

28 липня 2010 року в приміщенні АТ «Сведбанк» відбулася зустріч представників банку з ТОВ «Сєвєродонецьктепло» з питання погашення заборгованості за кредитним договором, результати проведення якої оформлені у вигляді протоколу. Відповідно до вказаного протоколу Банком та Боржником було зазначено про часткове виконання зобовязань, а саме що ТОВ «Сєвєродонецьктепло» 30.06.2010 року погасило 60 000,00 грн. по простроченим процентам, 27.07.2010 року погасило 390 000,00 грн. по простроченим процентам. У звязку з цим, між Банком та Боржником було погоджено та підписано графік погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до зазначеного графіку було змінено кінцевий термін виконання зобовязань за Кредитним договором та встановлено кінцевим терміном 31.07.2011 року.

04 липня 2011 року в приміщенні АТ «Сведбанк» відбулася зустріч представників Банку з ТОВ «Сєвєродонецьктепло» з питання погашення заборгованості за кредитним договором результати проведення якої оформлені у вигляді протоколу. Відповідно до вказаного протоколу банком та боржником було зазначено про неможливість виконання зобовязань за Кредитним договором ні ТОВ «Сєвєродонецьктепло» ні КП «СТКЕ», проте ТОВ «Сєвєродонецьктепло» згодне погасити суму прострочених процентів в розмірі 537 546,67 грн. щомісячними платежами по 100 000,00 грн.

Незважаючи на численні домовленості про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором ні КП «СТКЄ», ні ТОВ «Сєвєродонецьктепло» свої зобовязання не виконали у звязку з чим Банк, 20.07.2012 року звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до КП «СТКЕ» про стягнення заборгованості за Кредитним договором, рішенням якого було повністю задоволено позовні вимоги АТ «Сведбанк».

Таким чином, на думку позивача, банк звернувся з позовом до боржника в межах строку позовної давності чим відповідно перервав його перебіг відповідно до чинного законодавства.

Представником відповідача в судовому засіданні надані пояснення на заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, за якими відповідач вважає подану заявою необґрунтованою з посиланням на норми ст. 112 ГПК України та постанову Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 за №17 та зокрема зазначає, що вказані позивачем обставини не є ново виявленими, оскільки перелічені документи існували ще в 2009 2011 року. Крім того, однією з обовязкових підстав наявності або відсутності нововиявлених обставин є те, що такі обставини не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, які встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами та які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог ст. 38 ГПК України.

Заявником належними і допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено неможливості зясування ним викладених обставин до звернення до суду з позовом у даній справі, у тому числі у спосіб використаний заявником у лютому 2017 року шляхом надсилання запиту до ПАТ «Омега Банк».

Крім того, ПАТ «РВС Банк» при поданні 19.01.2017 заяви про перегляд рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 за нововиявленим и обставинами посилалось на відомості отримані від ПАТ «Омега Банк» з аналогічних питань.

З огляду на вказане, на думку відповідача, обставини, викладені в заяві позивача не є підставою для скасування рішення у даній справі.

3-я особа, за поясненнями від 14.04.2017 з посиланнями на норми ст. 112 ГПК України проти заяви позивача заперечує та, зокрема, зазначає, що нововиявленими обставинами є суттєві для справи обставини, які не були та не могли бути відомі особи, що звертається до суду із відповідною заявою.

Нововиявленими обставинами є фактичні дані, які у встановленому законом порядку спростовують факти, що покладені в основу судового рішення. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами. Не вважають нововиявленим обставинами ті обставини які ґрунтуються на переоцінці доказів. Також не є нововиявленими обставинами які встановляються на підставі доказів, що були несвоєчасно надані до суду.

Крім цього, дії позивача, що повторного направлення запиту ПАТ «Омега Банк» є фактом збирання нових доказів, які позивач своєчасно не подав до суду.

ОСОБА_1 місцевою прокуратурою надані пояснення від 14.04.2017 за № 4186 вих.17 на заяву позивача про перегляд рішення за ново виявленими обставинами.

За вказаними поясненнями, зокрема, зазначено, що покладені Публічним акціонерним товариством «РВС Банк» в основу заяви про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами факти, за своєю суттю не є нововиявленими обставинами.

Так, прокуратура посилається на норми ст. 112 ГПК України та пункти 2,5 Постанови Пленуму ВГСУ №17 від 26.12.2011 та вказує, що зі змісту заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, які позивач в якості нововиявлених обставин зазначає отримання від ПАТ «Омега Банк» копій листів та безпосередньо зазначену в них інформацію, тобто посилається на обставину, що встановлюється на підставі нового доказу, який не було вчасно подано стороною.

Вказані обставини не можуть визнаватися судом нововиявленими в силу вимог ст.112 ГПК України, оскільки необізнаність позивача про наявність відповідного листування не може вважатися нововиявленою обставиною з огляду на те, що зазначені документи існували ще в 2009 2001 роках. Крім того, однією з обовязкових підстав наявності або відсутності нововиявлених обставин є те, що такі обставини не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також те, що не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами та які не могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема ст. 38 ГПК України.

Заявником належними і допустими доказами, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено неможливості зясування ним викладених обставин до звернення до суду із позовом у даній справі, у тому числі у спосіб, використаний заявником в лютому 2017 році шляхом надіслання запиту до ПАТ «Омега Банк».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21 вересня 2016 року у справі №913/864/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Перехідний банк РВС Банк, до відповідача ОСОБА_1 міської ради, за участю 3-ї особи без самостійних вимог - Комунальне підприємство Сєвєродонецьктеплокомуненерго, про звернення стягнення на майно шляхом визнання права власності в позові було відмовлено в повному обсязі.

Зазначеним рішенням було встановлено, що 31.08.2005 між Акціонерним комерційним банком "ТАС-Комерцбанк" (АКБ "ТАС-Комерцбанк") та Комунальним підприємством "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" (КП "СТКЕ") укладений кредитний договір № 249-К/30, за умовами якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" - позивач у справі, за договором банк, надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії на умовах строковості, платності, повернення, забезпеченості та цільового характеру використання з лімітом фінансування 5 000 000 грн. 00 коп. з 08.09.2005, 7 000 000 грн. 00 коп. з 01.02.2006 та кінцевим терміном повернення не пізніше 07.09.2007, а КП "СТКЕ" - відповідач у справі, за договором позичальник, зобовязався повернути кредит, сплатити проценти, інші платежі у порядку та строки, встановлені кредитним договором.

В забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором 07.09.2005 між банком та ОСОБА_1 міською радою укладено іпотечний договір за реєстр. № 4083.

Відповідно до п. 2 договору іпотеки на забезпечення виконання основного зобовязання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: будівлю Льодового палацу спорту, яка належить відповідачу та складається з: 1- літ. А-3Н, а, а1-а5, ПД - будівля льодового палацу спорту, бетон, скло, загальною площею 11205,7 кв.м, 2- літ. В - повітрявідбірник, 3- літ. Г - повітрявідбірник, 4- охолоджувальний басейн, 5- І замощення, яка находиться за адресою: Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Маяковського, 28.

Третьою особою-позичальником порушені умови кредитного договору щодо повернення одержаних кредитних коштів, сплати процентів та інших передбачених платежів.

Вказаний факт встановлений рішенням господарського суду Луганської області від 24.09.2012 у справі № 30/5014/1940/2012, яким присуджено до стягнення з Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго на користь Публічного акціонерного товариства Сведбанк заборгованість за кредитом у розмірі 3 006 616 грн. 67 коп., заборгованість за процентами у розмірі 1 201 985 грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 64 380 грн. 00 коп., загальна сума, що стягнута судом становить 4 208 602 грн. 27 коп.

Згідно умов кредитного договору та договору іпотеки, з урахуванням змін та доповнень до них, кінцевий термін повернення кредитних коштів за всіма застосованими 31.03.2009. Таким чином, право на звернення до суду у звязку з порушенням умов кредитного договору щодо повернення кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки виникло у банка 01.04.2009, трирічний строк позовної давності сплив 01.04.2012, з цим позовом позивач звернувся 02.08.2016, тобто більш ніж через чотири роки після спливу позовної давності.

При цьому, позовна давність за змістом глави 19 Цивільного кодексу України обчислюється окремо щодо основної і щодо додаткової вимоги. З цього приводу в пункті 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів зазначено, що позовна давність може спливати за додатковою вимогою, тоді як за основною вимогою позовна давність триває. Але якщо позовна давність спливла за основною вимогою, то вважається, що вона спливла і стосовно додаткової вимоги.

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки, позовні вимоги до боржника за основним зобовязанням та до іпотекодавця, як майнового поручителя, є різними.

Отже, іпотекодавець не є боржником у розумінні частини 2 статті 264 Цивільного кодексу України, тому, на думку суду, предявлення позову до боржника за основним зобовязанням (позичальника за кредитним договором) або визнанням ним боргу не перериває позовної давності до майнового поручителя за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не звертався у справі №30/5014/1940/2012 до суду із заявою про заміну Публічного акціонерного товариства Сведбанк його правонаступником в частині виконання вказаного судового рішення.

Крім цього, зі Статуту Публічного акціонерного товариства Сведбанк вбачається, що рішенням Позачергових загальних зборів акціонерів від 15.10.2007 Акціонерний комерційний банк ТАС-Комерцбанк змінив своє найменування на Відкрите акціонерне товариство Сведбанк, який виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях АКБ ТАС-Комерцбанк. Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 Відкрите акціонерне товариство Сведбанк у звязку з приведенням Статуту у відповідність до норм Закону України Про акціонерні товариства змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство Сведбанк, яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ Сведбанк.

Відповідно до розділу 1 Статуту ПАТ Омега Банк рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 ПАТ Сведбанк змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство Омега Банк, яке виступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ПАТ Сведбанк.

Згідно із розділом 1 Статуту позивача ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.05.2015, активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обовязків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобовязаннями ПАТ Омега банк.

Актом від 03.07.2015 № 77/07/2015-К приймання-передачі позивачу прав на активи неплатоспроможному банку ПАТ Омега Банк в порядку правонаступництва передано всі права кредитора у зобовязаннях за наступними договорами:

- кредитний договір від 31.08.2005 з КП Сєвєродонецьктеплокомуненерго;

- іпотечний договір № 4083 від 07.09.2005 з ОСОБА_1 місткою радою.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до абз. 1,2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до абз. 2, 3, 4 п. 2 зазначеної постанови нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п. 8.6. наведеної постанови прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Суд приймає до уваги доводи відповідача, 3-ї особи та прокуратури та вважає, що обставини, на які посилається заявник, могли бути відомі йому на час розгляду справи і відповідно до вимог ст. 33 ГПК України він повинен був їх доводити під час судового розгляду.

Надані позивачем докази свідчать про наявність листування між ВАТ «Сведбанк» та КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та Сєвєродонецькою міською радою.

Так, листи: від 02.03.09 № 09/258, від 29.10.2009 № 01, 28.04.2009 № 04-438, 08.10.2009 № 04-877, від 09.03.2010 № 108 існували ще до прийняття рішення у даній справі та містять лише посилання на наявність між банком та позичальником (3-я особа) кредитного договору та відповідних правовідносин.

Так, наприклад в листі від 02.032.2009 № 09-258 позичальник повідомляє, що на сесії Северодонецькорї міської ради обявлений конкурс про передачу цілісного майнового комплексу КП «Сєвєродонецьктеплокомунерего» в концесію.

Лист від 29.10.2009 № 01 позичальник просить банк розстрочити заборгованість по кредиту в сумі 3006,6 тис. грн.. та списати штрафні санкції в сумі 1190733 грн.

Листом від 28.04.2009 № 04-438 позичальник вказує, що питання про передачу цілісного майнового комплексу в концесію не вирішено.

Листом від 08.10.2009 за № 04-877 3-я особа просить банк надати суму нарахованих процентів за кредит за 2008-2009 роки за кредитним договором № 249-К/30 від 31.08.2005 з розбивкою за роками і суму кредиторської заборгованості за процентами станом на 01.10.2009.

Разом з цим, листи №192 від 09.03.2010, №128 від 05.02.2010 № 4/1 від 11.01.2010, № 858 від 03.09.2009 були адресовані АТ «Сведбанк» до КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» та за вказаними листами банк повідомляв позичальника про наявність заборгованості за кредитним договором на відповідні дати.

В той же час, листом № 2940 та листом № 753 від 12.02.2010 відповідач у даній справі дає відповіді на претензію та лист банку та вказує про необхідність реструктуризації боргу. При цьому, у листі не вказується ані конкретна сума боргу, ані суми процентів та інших нарахувань.

Також, протоколи зустрічей між банком та ТОВ «Сєвєродонецьктепло» (який за текстом протоколу є концесіонер) взагалі не містіть відомостей про присутність на цих зборах як відповідача так і 3-ї особи.

В той же час, надана заявником до суду роздрукована інформація з офіційного веб-сайту Сєвєродонецької міської ради, в тому числі: рішення №378 від 03.2014 року додатком до якого є «Пропозиції балансової комісії фінансово-господарської діяльності комунальних підприємств, установ та організацій територіальної громади м. Сєвєродонецька» в п. 4 вказано в тому числі і про необхідність проведення заходів з погашення кредиторської заборгованості перед АТ «Сведбанк».

Також обставини, встановлені ухвалами від 26.11.2012 року та від 11.02.2014 року у справі № 30/5014/1940/2012, на які посилається позивач у додаткових поясненнях не є нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК України.

Наведене вище листування свідчить, що в даному випадку взагалі відсутні будь-які істотні та нововиявлені обставини, з якими закон повязує можливість перегляду відповідного рішення суду.

Доказів наявності інших нововиявлених обставин, ніж ті, що вказані позивачем у відповідній заяві та дають підстави для перегляду рішення, суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що згідно приписів статті 112 ГПК України (яка містить вичерпний перелік підстав для перегляду рішення за ново виявленими обставинами) та Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами та не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, у зв'язку з чим заява позивача не підлягає задоволенню.

Заявником належними і допустимими доказами, в розумінні приписів ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено суду неможливості з'ясування ним факту наявності підстав для переривання строку позовної давності до звернення до суду з позовом у даній справі.

За таких обставин, в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства РВС Банк б/н від 31.03.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16 слід відмовити, а рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16 залишити без змін.

Оскільки спір щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами виник з вини позивача (заявника), судові витрати по розгляду справи щодо перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно покласти на заявника.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 49, 82-85, 114 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства РВС Банк б/н від 31.03.2017 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16 відмовити.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 21.09.2016 у справі №913/864/16 залишити без змін.

Суддя Т.А. Василенко