КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа№ 911/2248/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

представники сторін в судове засідання не з`явились.

розглядаючи апеляційні скарги Держаної податкової інспекції у Печерському

районі Головного управління ДФС у м. Києві та арбітражного

керуючого Швачки С.В.

на постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016

у справі № 911/2248/16 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазар-інвест-капітал"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Київської області від 09.11.2016 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю (далі за текстом - ТОВ) "Квазар-інвест-капітал", ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_3; заяви арбітражних керуючих Швачки Сергія Васильовича та ОСОБА_4 про участь у справі залишено без задоволення, вирішено інші процесуальні питання пов'язані з подальшим розглядом справи.

Зазначена постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що розглянувши подані заяви арбітражних керуючих Швачки Сергія Васильовича та ОСОБА_4 про участь у справі про банкрутство ТОВ «Квазар-інвест-капітал», судом першої інстанції враховано, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон № 2343-XII) передбачена можливість призначення ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії, у разі встановлення, що така особа не є зацікавленою стосовно боржника.

Господарський суд Київської області врахувавши скрутне майнове становище боржника, призначив ліквідатором голову ліквідаційної комісії ТОВ "Квазар-інвест-капітал"ОСОБА_3.

Не погоджуючись із зазначеною постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі за текстом - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві) та арбітражний керуючий Швачка Сергій Васильович звернулись до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві також просить припинити провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.) апеляційні скарги було прийнято до провадження та спільного розгляду в судовому засіданні на 17.01.2017.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.01.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду скарг сформовано колегію судів у складі головуючого судді - Верховеця А.А., суддів: Остапенка О.М., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 апеляційні скарги було прийнято до свого провадження вищезазанеченим складом суду, розгляд яких ухвалою від 29.11.2016 було призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.01.2017.

16.01.2017 через канцелярію суду від ТОВ "Квазар-інвест-капітал" надійшов відзив на апеляційні скарги ДПІ ГУ ДФС у місті Києві та арбітражного керуючого Швачки С.В., в засідання суду апеляційної інстанції 17.01.2017 представники учасників провадження, окрім одного з апелянтів, не з'явились, про причини відсутності суд не повідомивши. В зв`зку з чим відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, Київським апеляційним господарським судом 17.01.2017 в судовому засіданні оголошувалась ухвала про відкладення розгляду справи до 21.02.2017 -15 год. 00 хв.

14.02.2017 через канцелярію суду від ТОВ "Квазар-інвест-капітал" надійшов відзив на апеляційну скаргу арбітражного керуючого Швачки С.В.

Судове засідання 21.02.2017 не відбулось з об'єктивних підстав. Згідно з протоколом автоматичної зміни складу суду від 22.02.2017, здійсненому у зв'язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. в складі колегії суддів, яку раніше визначено для розгляду справи, у відпустці, для розгляду скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 прийнято до провадження у вищезазначеному складі колегії суддів апеляційні скарги ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та арбітражного керуючого Швачки С.В. на постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16, розгляд яких було призначено на 04.04.2017 о 13:50 в судовому засіданні у приміщенні суду.

Оскільки, головуючий суддя (суддя - доповідач) Верховець А.А. 04.04.2017, відповідно до наказу Київського апеляційного господарського суду № 166-в від 03.04.2017 "Про надання частини щорічної додаткової відпустки суддям" перебував у відпустці, розгляд апеляційних скарг у справі № 911/2248/16 призначеної на 04.04.2017 не відбувся.

Після усунення обставин у зв`язку з якими судове засідання 04.04.2017 не відбулось, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 апеляційні скарги було призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.04.2017 о 14:25.

В судове засідання 18.04.2017 представники сторін не з'явились. Про розгляд апеляційних скарг сторонам повідомлено належним чином, направленням на їх адресу копії ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду та в подальшому ухвали про відкладення розгляду даної справи.

Жодних заяв, клопотань про неможливість з'явитися в судове засідання 18.04.2017 з причин, що не залежить від сторін у справі, суду не надавалося.

Згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає переходу до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, крім того відповідно до статті 102 згаданого кодексу суд апеляційної інстанції обмежений процесуальними строками розгляду апеляційної скарги, в зв`язку з чим Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки оскаржуваної постанови місцевого суду в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 18.04.2017 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - № 2343-XII).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 2343-XII, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 106 вищевказаного кодексу передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві та Швачка С.В., письмових відзивів боржника від 16.01.2017 та 14.02.2017, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів, дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві підлягає припиненню, а апеляційна скарга арбітражного керуючого Швачки Сергія Васильовича підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2343-XII учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Крім того, цією ж статтею Закону № 2343-XII визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 ГПК України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Тобто, згідно зазначених положень, в разі оскарження рішення особою, яка не брала участі у справі, останній необхідно довести, що в оскаржуваному рішенні господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 ГК України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом № 2343-XII.

В апеляційній скарзі ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податкового органу не має. Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

Таким чином, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не є стороною по справі про банкрутство боржника в розумінні приписів Закону № 2343-XII .

Доводи скаржника про порушення його права на проведення перевірки не приймаються колегією суддів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи господарський суд повідомляв податковий орган і про прийняття до розгляду заяви про банкрутство ТОВ "Квазар-інвест-капітал" і про порушення провадження по справі про банкрутство боржника, а також про відкладення судового засідання (відповідно до ухвали від 08.09.2016), надсилавши йому процесуальні документи суду, однак, податковий орган не скористався своїм правом на проведення перевірки та участь у справі. Не містять матеріали справи і доказів того, що податковим органом з моменту порушення провадження по справі про банкрутство і до визнання боржника банкрутом вчинялись дії направлені на проведення перевірки.

Більше того, у листі ДФС України від 17.01.2017 № 1005/7/99-99-14-03-03-17 "Про організацію перевірок у 2017 році" наголошено, що пунктом 8 розділу І Закону № 1797 доповнено Кодекс статтею 19 3 та викладено в новій редакції пп. 19 1.1.1 п. 19 1.1 ст. 19 1, якими визначено перелік функцій державних податкових інспекцій, а функцію контрольно-перевірочної роботи закріплено виключно за контролюючими органами обласного та центрального рівнів. Отже, вбачається, що на момент прийняття рішення про припинення юридичної особи - боржника апелянт вже був позбавлений права проводити перевірки. Таке право було закріплено за ГУ ДФС у м. Києві, яке з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення не зверталось.

З урахуванням вище наведеного, колегія суду апеляційної інстанції доходить висновку, що зазначеним вище апелянтом не доведено належними доказами, що спірною постановою суд вирішив питання щодо прав та обов'язків ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві і відповідно, остання не має права апеляційного оскарження зазначеної постанови згідно приписів статті 91 ГПК України.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд звертає увагу ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, що у разі наявності кредиторських вимог до ТОВ "Квазар-інвест-капітал", податковий орган не позбавлений можливості звернутися до місцевого господарського суду з відповідною заявою з урахуванням Закону № 2343-XII.

Згідно пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7, якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі ГУДФС у місті Києві колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження з перегляду постанови Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16.

Відносно апеляційної скарги арбітражного керуючого Швачки Сергія Васильовича, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, кожній особі гарантоване право на справедливий і відкритий розгляд при визначені її громадянських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Нормами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Як вбачається з матеріалів справи, із заявами про участь у даній справі звернулись арбітражні керуючі Швачка Сергій Васильовичем та ОСОБА_4. Зазаначені заяви арбітражніих керуючих, в тому числі Швачки С.В., судом першої інстанції було розглянуто та відповідно до оскаржуваної постанови залишено судом без задоволення.

Таким чином, судова колегія доходить висновку про можливість оскарження в апеляційному порядку арбітражним керуючим Швачкою С.В. постанови Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16 в частині призначення ліквідатором банкрута - голову ліквідаційної комісії ТОВ "Квазар-інвест-капітал" - ОСОБА_3.

Частиною 2 статті 95 Закону № 2343-XII, передбачено, що у разі визнання боржника, що ліквідується власником, банкрутом, та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, господарський суд призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. При цьому, обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

В свою чергу наведена правова норма щодо призначення господарським судом ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна кореспондується із частиною 1 статті 114 Закону № 2343-XII. Відповідно до якої кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство затверджується Пленумом Вищого господарського суду України за погодженням з державним органом з питань банкрутства.

Відповідно до пункту 4.1 Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 8 від 14.07.2016 (далі за текстом - Положення № 8), передбачено, що автоматизований відбір кандидатів на призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство здійснюється автоматизованою системою з дотриманням Закону та цього Положення у всіх випадках призначення вперше арбітражного керуючого та може за ініціативою суду застосовуватися у разі необхідності заміни арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство.

Відповидно до п. 4.2 Положення № 8, у разі надходження заяви про порушення справи про банкрутство та прийняття суддею рішення про наявність підстав для її прийняття до винесення відповідної ухвали суддя протягом 2 робочих днів з моменту автоматизованого розподілу йому заяви про порушення справи про банкрутство:

- визначає вид економічної діяльності боржника за КВЕД та його організаційно-правову форму господарювання за КОПФГ;

- з'ясовує приналежність боржника до страховиків, професійних учасників ринку цінних паперів чи інститутів спільного інвестування, державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, а також підприємств, до яких у Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, виникли вимоги щодо сплати заборгованості за поставлений/спожитий природний газ;

- вчиняє електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого із зазначенням виду економічної діяльності боржника за КВЕД та організаційно-правової форми господарювання за КОПФГ, а також особливостей його правового статусу як страховика, професійного учасника ринку цінних паперів чи інститутів спільного інвестування, державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, та прирівняних до них за пунктом 4.1 даного Положення.

Пунктами 4.7, 4.8 згаданого положення передбачено, що суддя забезпечує повноту і достовірність даних та своєчасність вчинення електронного запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого. Електронний запит судді є підставою для проведення автоматичного визначення кандидатури арбітражного керуючого.

Пунктом 4.13. Положення № 8 передбачено, що Господарський суд при введенні кожної наступної судової процедури (санації, ліквідації, мирової угоди) у судовому рішенні зазначає про припинення повноважень арбітражного керуючого у процедурі, яка завершилась, та про призначення арбітражного керуючого у наступній судовій процедурі (санація, ліквідація) з повідомленням про це адміністратора автоматизованої системи.

Згідно пункту 4.18. Положення № 8 ухвалою про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого подати заяву про участь у відповідній справі у встановлений цією ухвалою строк, який не може бути менше 3 робочих днів.

Отже, законодавством про банкрутство не передбачено винятків щодо вчинення суддею, якому передано на розгляд заяву про порушення справи про банкрутство боржника в порядку статті 95 Закону № 2343-XII, електронного запиту щодо автоматичного визначення кандидатури арбітражного керуючого на призначення ліквідатором підприємства-боржника, за наявності правових підстав для прийняття такої заяви до розгляду.

При цьому, враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство за статтею 95 Закону № 2343-XII, господарський суд не позбавлений можливості відхилити визначену автоматизованою системою відбору арбітражних керуючих кандидатуру арбітражного керуючого та призначити ліквідатором боржника, що ліквідується власником, особу, яка виконувала повноваження ліквідатора в досудовому порядку, виходячи з власної оцінки кандидатур та обставин справи.

Відтак, призначивши ліквідатором банкрута ОСОБА_3, що виконував повноваження ліквідатора боржника в процедурі його самоліквідації, без вчинення у даній справі електронного запиту на автоматичне визначення кандидатури ліквідатора на стадії вирішення питання про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство боржника до розгляду, суд першої інстанції порушив процедуру призначення арбітражних керуючих у справах про банкрутство, яка не має винятків щодо порядку відбору кандидатів у ліквідатори підприємств, що ліквідуються власниками, за особливостями провадження відповідно до статті 95 Закону про банкрутство (Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією, що висловив Вищий господарський суд України у постанові від 27 вересня 2016 року по справі № 904/8828/15).

Матеріалами справи підтверджується, що місцевим судом не було дотримано вимоги відносно вчинення у даній справі електронного запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого ТОВ "Квазар-інвест-капітал" ні на стадії прийняття заяви про порушення справи про банкрутство боржника до розгляду, ані при переході до ліквідаційної процедури.

З огляду на зазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16 необхідно частково скасувати як таку, що прийнята з порушенням законодавства про банкрутство та процесуального права, а справу передати для розгляду до місцевого господарського суду в іншому складі суду в судовому засіданні з введення ліквідаційної процедури для вирішення питання щодо призначення арбітражного керуючого з урахуванням Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16 припинити.

2. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Швачки Сергія Васильовича на постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16 задовольнити частково.

3. Скасувати пункти 3 та 4 резолютивної частини постанови Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16, а саме:

«3. Ліквідатором банкрута призначити ОСОБА_3 (08500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

4.Заяви арбітражних керуючих Швачки Сергія Васильовича та ОСОБА_4 про участь у справі про банкрутство ТОВ "Квазар-інвест-капітал" залишити без задоволення.».

5. Справу № 911/2248/16 передати для розгляду до місцевого господарського суду в іншому складі суду в судовому засіданні з введення ліквідаційної процедури для вирішення питання щодо призначення арбітражного керуючого з урахуванням Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення розпорядника майна господарським судом у справах про банкрутство.

5. В решті постанову Господарського суду Київської області від 09.11.2016 у справі № 911/2248/16 залишити без змін.

6. Матеріали справи № 911/2248/16 повернути до Господарського суду Київської області

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 19.04.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко