ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

20.04.2017 року справа № 19/5009/2383/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Мартюхіна Н.О., Склярук О.І. , Будко Н.В.
розглянувши апеляційну скаргу Арбітражного керуючого Саєнка Володимира Володимировича, м. Київ
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від29.03.2017
у справі№ 19/5009/2383/11 (суддя Черкаський В.І.)
за заявоюПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", м. Київ
до ліквідаторЗакритого акціонерного товариства "Єврофінанс", м. Запоріжжя Арбітражний керуючий Саєнко В.В., м. Київ
про за завою до відповідача про банкрутство ліквідатора боржника Саєнко В.В., м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг", м. Київ застосування наслідків недійсності правочину

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Саєнка В.В. про зменшення розміру судового збору до 10 000 грн.; заяву ліквідатора боржника ЗАТ "Єврофінанс" арбітражного керуючого Саєнка В.В. до ТОВ "Н-Лізинг" про застосування наслідків недійсності правочину повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ліквідатор боржника ЗАТ "Єврофінанс" арбітражний керуючий Саєнко В.В., в якій просить суд ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" скасувати та передати заяву ліквідатора про застосування наслідків недійсності правочину до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання про її прийняття до провадження.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, колегією суддів встановлено що вона не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами чинного законодавства судовий збір справляється його платником самостійно відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 6, 9 Закону України "Про судовий збір".

Згідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До апеляційної скарги ліквідатора Саєнка В.В. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11 не додано жодних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Проте, разом з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про звільнення від сплати судового збору вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що є перешкоди для сплати нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. N 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)).

Однак, колегія зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом, а не обов'язком звільнити від сплату судового збору і лише за наявності виняткових обставин.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

За приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору апелянт зазначає те, що ЗАТ "Єврофінанс" є неплатоспроможним, підприємство визнано банкрутом, знаходиться в ліквідаційній процедурі та не має джерел фінансування для здійснення сплати судового збору.

На підтвердження відсутності коштів у апелянта на сплату судового збору, скаржник надає копію постанови Господарського суду Запорізької області від 14.04.2014 року про визнання боржника ЗАТ "Єврофінанс" банкрутом та виписку банківської установи щодо рахунку ЗАТ "Єврофінанс" від 02.02.2017 року.

З зазначеної виписки по рахунку в ПАТ "Укрсиббанк" (особовий рахунок №6600) за період з 01.01.2017 року по 02.02.2017 року вбачається, що останній рух коштів у зазначений період здійснювався 23.01.2017 року.

Проте зазначений доказ не є належним та допустимим в даному випадку, оскільки з зазначеної виписки не вбачається, що у боржника були відсутні кошти на рахунку на дату звернення з апеляційною скаргою.

Крім того, при зверненні до суду першої інстанції із заявою про застосування наслідків недійсності правочину ліквідатором Саєнком В.В. було заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору до 10000 грн., в якому ліквідатор зазначає, що має фінансову можливість сплатити судовий збір у розмірі 10000 грн.

Зазначена обставина свідчить про наявність у апелянта коштів для сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11.

Згідно п. 2 ч. 8 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до витрат ліквідатора в ліквідаційній процедурі відносяться, зокрема, витрати по сплаті судового збору.

Статтею 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" врегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно до ч. 5 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Саме лише посилання апелянта на факт банкрутства без належного обґрунтування доказами та документального підтвердження відсутності грошових коштів або неможливість використання цих коштів не можуть слугувати для суду тією підставою, з якої можна буде зробити висновок про те, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі у розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального Кодексу України після усунення обставин, що з'явились підставою повернення апеляційної карги, сторона у справі має право повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду в загальному порядку з врахуванням вимог ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.86, п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ліквідатору боржника ЗАТ "Єврофінанс"- арбітражному керуючому Саєнку В.В. у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ліквідатора боржника ЗАТ "Єврофінанс" арбітражного керуючого Саєнка В.В. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.03.2017 року у справі №19/5009/2383/11 - повернути апелянту.

Матеріали справи №19/5009/2383/11 - повернути господарському суду Запорізької області.

Додаток (для скаржника): апеляційна скарга №1108/303 від 07.04.2017 року на 4 арк., додані до неї документи на 157 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: О.І. Склярук

Н.В. Будко