ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р.Справа № 922/750/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Самсоновій М.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Луганськ
до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Харків
про вирішення неврегульованих розбіжностей, що виникли під час укладання додаткової угоди до договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за дов. № 35 від 10.01.2017 року

відповідача - ОСОБА_2, за дов. № 747 від 12.12.2016 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", про вирішення неврегульованих розбіжностей за додатковою угодою № 3/1 від 10 листопада 2016 року до договору № 448201-722/09-02-2014 від 30 грудня 2013 року. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони не змогли дійти згоди щодо розбіжностей, які виникли при укладанні додаткової угоди № 3/1 від 10 листопада 2016 року до договору № 448201-722/09-02-2014 на компенсацію витрат за використання опор ЛЕП-0,4 кВ для підвіски проводів проводового мовлення від 30 грудня 2013 року (укладеного між позивачем та відповідачем), а саме щодо пунктів 1.3 та 1.4 з огляду на те, що лист Міністерства енергетики України від 23 жовтня 1997 року № 02/22-446 та Держкомзв'язку від 06.11.1997 року № 300 "Про компенсацію витрат енергопостачальним компаніям", на який посилається відповідач (при запропонуванні своєї редакції вказаних пунктів) не є актам нормативного характеру; враховуючи майже 20 річний строк з дня видання даного листа, зазначена у листі сума не є економічно обґрунтованою, в зв'язку з чим запропонована відповідачем редакція пунктів договору позбавлена економічного та технічного підґрунтя.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 березня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/750/17 призначено її до слухання у судовому засіданні на 20 березня 2017 року.

20 березня 2017 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 28 березня 2017 року. Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 березня 2017 року відкладено розгляд даної справи до 18 квітня 2017 року.

Судом долучено до матеріалів справи документи, які надійшли через канцелярію суду від відповідача, а саме письмові пояснення (вх. №12701 від 18 квітня 2017 року).

В призначене судове засідання 18 квітня 2017 року представники сторін зявилися, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи супровідним листом пакет документів, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 12894 від 18 квітня 2017 року; представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30 грудня 2013 року між позивачем (власник ЛЕП) та відповідачем (власник проводів ПМ) було укладено договір № 448201-722/09-02-2014 на компенсацію витрат за використання опор ЛЕП-0,4 кВ для підвіски проводів проводового мовлення.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, за цим договором власник ЛЕП надає опори ліній 0,4 кВ для розміщення проводів проводовогомовлення, вказаних в "Акті узгодження довжини підвіски проводів проводового мовлення ЦТП № 14 м. Лисичанськ та ліній електропередачі 0,4 кВ Лисичанських РЕМ" (додаток № 1 до договору). Власник проводів ПМ сплачує власнику ЛЕП компенсацію за додаткові витрати при експлуатації повітряних ліній 0,4 кВ. За використання опор ЛЕП-0,4 кВ для підвіски проводів мовлення власник ПМ сплачує власнику ЛЕП щорічну плату згідно листа Міністерства енергетики України від 23.10.1997 року № 02/22-446 та Держкомзв'язку України від 06.11.1997 року № 300 "Про компенсацію витрат енергопостачальним компаніям" у розмірі 12,0 грн., крім того ПДВ, за один повний чи неповний км. повітряної лінії 0,4 кВ із сумісною підвіскою проводів проводового мовлення. Загальна сума договору складає 4 752,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 792,00 грн. Код за КТРП ПАТ "Укртелеком" 70.51.40.100.00000.

Власник проводів ПМ зобовязується своєчасно перераховувати на поточний рахунок власника ЛЕП кошти за компенсацію витрат за сумісну підвіску проводів проводового мовлення на опорах повітряних ліній електропередач напругою 0,4 кВ, згідно з умовами предмету договору. Сторони зобовязуються дотримуватися "Положення про взаємовідносини підприємств енергетики і звязку при проектуванні, будівництві, реконструкції та експлуатації електромереж 0,4 кВ із сумісним підвищенням проводів проводового радіомовлення", затвердженої наказом Міністерства звязку України і міністерства енергетики та електрифікації України від 07.03.97 р. № 28 та 20.03.97р. № 27 (п.п.2.1, 2.3 договору). Цей договір вступає в силу з 01.01.2014 року та діє до 31.12.2014 року.

Додатковими угодами від 25 грудня 2014 року та від 31 грудня 2015 року, сторонами внесено зміни до 7 розділу договору, відповідно до яких змінено термін дії договору до 31 грудня 2016 року.

10 листопада 2016 року позивачем було складено та направлено на адресу відповідача додаткову угоду № 3/1 від 10 листопада 2016 року, в якій позивач зазначив, - "сторони дійшли згоди викласти договір на компенсацію витрат за використання опор ЛЕП - 6- 0,4 кВ для підвіски провідного мовлення № 448201-722/09-02-2014 від 30 грудня 2013 року (далі - договір) в редакції згідно додатку 1 до додаткової угоди" та примірник додатку № 1. Відповідач, за супровідним листом за вих. № 07-04/8 від 30 січня 2017 року, повернув позивачеві підписану додаткову угоду та договір в новій редакції з протоколом розбіжностей. З даного протоколу розбіжностей вбачається, що відповідач не погодився із, зокрема: п.1.3 договору в новій редакції, згідно якого за використання опор ЛЕП-6-0,4 кВ для підвіски проводів проводового мовлення власник ПМ сплачує власнику ЛЕП щомісячно у розмірі 15,00 грн. за один повний чи неповний км повітряної лінії 0,4 кВ із сумісною підвіскою проводів ліній проводового мовлення, згідно Акту узгодження довжини підвіски ліній зв'язку на опорах ЛЕП 6-0,4 кВ; із п. 1.4 договору, відповідно до якого, загальна сума договору складає 32 837,94 грн.

Позивач вважає, що запропонована відповідачем редакція вказаних пунктів позбавлена економічного та технічного підґрунтя, а посилання відповідача на лист Міністерства енергетики України від 23.10.1997 р. № 02/22-446 та Держкомзв'язку від 06.11.1997 р. № 300 "Про компенсацію витрат енергопостачальним компаніям" є хибним з огляду на те, що вказаний лист не є актом нормативного характеру.

Викладені вище обставини, а саме не досягнення сторонами згоди щодо нової редакції п.п. 1.3, 1.4 договору, й стали підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Конституція України (ст.19) встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України (свобода договору) встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам, за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Приписами ст. 181 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладення договорів. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч.ч. 4, 5 вказаної статті).

Як зазначено вище в даному рішенні суду, між сторонами виникла суперечка щодо редакції пунктів 1.3, 1.4 договору, в яких визначається вартість використання опор ЛЕП-6-0,4 кВ і встановлюється ціна договору, редакція позивача вказаних пунктів суттєво відрізняється від редакції відповідача. Втім позивачем не надано до суду жодного економічного, ринкового, нормативного обґрунтування необхідності викладення даних пунктів саме в редакції позивача.

Враховуючи вище викладене в сукупності, а саме економічну, ринкову, нормативну необґрунтованість вимог позивача про необхідності викладення пунктів 1.3 та 1.4 договору в редакції вказаній позивачем, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що в зв'язку з відсутністю інших нормативних актів (що набрали чинності) які б регулювали питання розміру компенсації затрат, які понесені енергопідприємствами за виконання додаткових робіт, пов'язаних із сумісним підвищенням проводів проводового мовлення, сторонам слід враховувати Положення про взаємовідносини підприємств електроенергетики і зв'язку при проектуванні, будівництві, реконструкції та експлуатації електромереж 0,4 кВ із сумісним підвищенням проводів проводового мовлення" (затвердженого наказами Міністерства звязку України і Міністерства енергетики та електрифікації України від 07 березня1997 року № 28 та від 20 березня 1997 року № 27), яким затверджено взаємовідносини підприємств електроенергетики і зв'язку при проектуванні, будівництві, реконструкції та експлуатації електромереж 0,4 кВ із сумісним підвищенням проводів проводового мовлення. Зокрема, п. 25 вказаного положення визначено, що розмір компенсації затрат, які понесли енергопідприємства за виконання додаткових робіт, пов'язаних із сумісним підвищенням проводів проводового мовлення, визначається щорічно до 1 грудня спільною угодою Міненерго України і Мінзв'язку України на підставі пропозицій об'єднання "Укртелеком" та підвідомчих організацій Міненерго.

Спільним листом № 300 від 06.11.1997 року та № 02/22-446 від 23.10.1997 року на виконання п. 25 вказаного вище положення Держкомзв'язку та Міністерство енергетики України встановили розмір щорічної компенсації в сумі 12 грн. за 1 км. повітряної лінії електропередачі напругою 0,4 кВ (ПЛ-0,4 кВ) з проводами електропостачання та проводового мовлення, яку повинні сплачувати обласні підприємства електрозвязку енергопостачальним компаніям за додаткові витрати, повязані з наявністю на лініях електропередачі проводів проводового мовлення. У разі незгоди однієї сторони з таким розміром компенсації підприємства Держкомзв'язку повинні відшкодовувати у погоджені терміни додаткові витрати енергопостачальних компаній згідно з поданими кошторисами. Цими кошторисами враховується фактично здійснена протягом звітного періоду компенсація робіт, при виконанні яких виникають додаткові витрати, пов'язані з експлуатацією ПЛ-0,4 кВ із сумісним підвищенням проводів проводового мовлення.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/811/17