РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/3122/17

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД»

про примусове виселення з орендованого приміщення

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Григоренко І.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до господарського суду міста Києва до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» про примусове виселення з орендованого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2009 між сторонами було укладено Договір №4808 оренди державного нерухомого майна, відповідно до умов якого відповідачеві було передано в оренду нежитлові приміщення загальною площею 131,1 кв.м, які розміщені за адресою м. Київ вул. Виборзька, буд. 1, кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22 та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі НТУ України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського», під розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

У зв'язку із закінченням терміну дії договору 28.12.2016, позивач звернувся до відповідача із заявою №30-06/1002 від 27.01.2017 про припинення чинності договору, якою було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін.

Проте не зважаючи на припинення терміну дії договору, відповідач до теперішнього часу не повернув орендоване приміщення позивачеві, відтак позивач просить суд виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» в примусовому порядку з орендованого державного нерухомого майна.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив суд задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» (відповідач, орендар) укладено Договір №4808 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення загальною площею 131,1 кв.м розміщене за адресою: м. Київ вул. Виборзька, буд. 1, кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22 та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі НТУ України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 30.04.2009 і становить за незалежною оцінкою 762760 грн. (п.1.1 Договору).

Згідно п.1.2 Договору, майно передається в оренду з метою розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п.2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

За умовами п.5.1 Договору, орендар зобов'язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

Пунктом 5.10 Договору визначено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язується повернути орендодавцеві/балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві/балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до п.10.1 Договору, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 28.12.2009 до 28.12.2010 включно.

Зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п.10.3 Договору).

Згідно з п.10.4 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна (п.10.9 Договору).

Відповідно до п.10.10 Договору, майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Факт передачі об'єкта оренди за договором підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 1 від 28.12.2009, підписаним повноважними представниками сторін.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи до зазначеного вище Договору оренди №4808 від 28.12.2009 неодноразово вносились зміни шляхом підписання між сторонами додаткових Договорів №4808/01 від 08.06.2011, №4808/02 від 27.06.2012, №4808/03 від 15.02.2013, №4808/04 від 19.05.2014, №4808/05 від 03.02.2015, №4808/06 від 20.05.2015, якими зокрема було продовжено строк дії Договору оренди до 28.12.2016 включно

В подальшому, 27.01.2017 позивач звернувся до відповідача із Заявою №30-06/1002 про припинення договору оренди №4808 від 28.12.2009 у зв'язку із закінченням строку його дії, в якій позивач просив відповідача повернути орендоване майно за Актом приймання-передавання орендованого майна протягом трьох днів з моменту отримання даного листа.

Проте відповідач жодних дій щодо повернення орендованого майне не вчинив, акт приймання-передавання орендованого майна між сторонами не підписаний.

Згідно з положеннями ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 2 ст. 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі - Закон), термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 10.9 Договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна.

У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу за актом приймання-передавання майна (п.10.9 Договору).

Доказів звільнення відповідачем займаного приміщення та повернення його позивачеві сторонами не надано.

Крім того, з наявного в матеріалах справи Акту обстеження від 04.04.2017 вбачається, що відповідачем орендоване приміщення не звільнено та використовується відповідно до своєї господарської діяльності.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З урахуванням викладеного, вимоги про виселення відповідача з орендованого приміщення є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин або на підтвердження факту передачі позивачеві орендованого приміщення.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» (03067, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 1; ідентифікаційний код 23515563) з орендованого державного нерухомого майна - нежилих приміщень, загальною площею 131,1 кв.м, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 1 (кімнати №15, №16, №17, №18, №19, №20, №21, №22) та частини коридору на цокольному поверсі десятиповерхової будівлі гуртожитку №17, що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Раян ЛТД» (03067, м. Київ, вул. Виборзька, буд. 1; ідентифікаційний код 23515563) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, буд. 50-Г; ідентифікаційний код 19030825) витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 18.04.2017

Суддя Я.В. Маринченко