ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 Справа № 917/104/17

За позовом Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", 316020, м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, 40-а

До відповідача ОСОБА_1 підприємства "Спец-комплект-сервіс", 36011, м. Полтава, вул. Короленка, 17/53

Про (1) розірвання Договору оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області № 631 від 26 грудня 2012 року, укладений між сторонами;

(2) стягнення 154 044,00 грн. заборгованість відповідача за користування майном

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача - відсутні (див. протокол);

від відповідача - ОСОБА_2 (див. протокол).

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 07.03.2017 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами та клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Суть спору: розглядається позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до ОСОБА_1 підприємства "Спец-комплект-сервіс" про: (1) розірвання Договору оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області № 631 від 26 грудня 2012 року, укладений між сторонами; (2) стягнення 154 044,00 грн., з яких 152 044,00 грн. - заборгованість відповідача за користування майном, 2 000,00 грн. вартість послуг по виконанню оцінки групи інвентарних обєктів.

Позовні вимоги обґрунтовані користуванням відповідачем приміщенням всупереч умовам договору, що є підставою для стягнення з останнього заборгованості по орендній платі та розірванням договору. Позивачем надано детальний розрахунок ціни позову № юр/449 від 13.02.2017 року (вх. № 2181 від 13.02.2017 року).

Позивач представництво у судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення вх. № 4635 від 13.03.2017 року).

Відповідач проти позову заперечує відзивом на позовну заяву вх. № 2000 від 10.02.2017 року, оскільки зобовязання по договору ним виконуються, оплата орендованого приміщення проводиться вчасно та у повному обсязі. На підтвердження викладеної обставини надано рахунки - фактури та платіжні доручення (а. с. 50-57).

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення позивача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., закінчення строку вирішення спору в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України, суд не розцінює неявку позивача як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін (представника позивача - у судовому засіданні 14.02.2017 року), оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

26.12.2012 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (орендодавець) та приватним підприємством "Спец-комплект-сервіс" (орендар) було укладено договір № 631 оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області ( а. с. 13-16).

26.12.2012 року за Актом приймання - передачі в оренду нерухомого майна та окремо індивідуально визначеного майна сторонами (який є невідємною частиною договору) передано та прийнято в строкове платне користування нерухоме та окремо індивідуально визначене майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, яке знаходиться за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, с. Кишеньки (а. с. 17-18).

Додатковою угодою № 1 від 22.10.2015 року та Актом узгодження розрахунків плати від 22.10.2015 року сторони продовжили термін дії укладеного договору з 26.11.2015 року по 25.10.2018 року та встановили щомісячну орендну плату у розмірі 8 913,17 грн. з використанням Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Полтавської області, затвердженої рішенням пятнадцятої сесії Полтавської обласної ради шостого скликання від 28.02.2013 р..

12.09.2016 року позивач направив відповідачеві лист № 5/2447 з пропозицією підписання додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за майно, визначеного на підставі звіту про незалежну оцінку переданого в оренду майна від 30.08.2016 року (а. с. 22-24). Така пропозиція обґрунтована спливом строку дії попереднього звіту від 31.08.2015 року згідно п. 9 Методики.

Відповідач проти зміни розміру орендної плати заперечив листом № 29/16 від 23.09.2016 року (а. с. 29-30), на що позивач відреагував вимогою № юр/1-2698 від 10.10.2016 року про припинення користування орендованим майном з посиланням на п. 7.3 Договору.

Доказів внесення змін до договору в частині орендної плати у примусовому порядку позивачем не надано. Проте, останній розцінив подальше користування відповідачем об'єктом оренди порушенням умов договору та звернувся до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

(1) Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За приписом ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до п. 3.8. Договору оренди, розмір орендної плати змінюється на вимогу однієї із сторін на умовах визначених ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та змінами орендних ставок, затверджених власником майна.

Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України (ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для збільшення щомісячного розміру орендної плати позивачем визначено лише факт закінчення строку дії Звіту від 31.08.2015 р. (вартість орендованого майна - 280 828,00 грн.) та, відповідно, проведення нової оцінки, результатом якої став новий Звіт від 31.07.2016 р. з ринково вартістю орендованого майна - 1 183 883,00 грн.

Оскільки затверджені рішенням 15 сесії 6 скликання Полтавської обласної ради (власником майна) орендні ставки з 28.02.2013 р. не змінювалися, докази істотної зміни стану об'єкта оренди (поліпшення), а також внесення змін до договору в частині розміру орендної плати у примусовому (судовому) порядку не надано, суд не погоджується з доводами позивача стосовно наявності підстав для перегляду розміру щомісячної орендної плати в розумінні п. 3.8 Договору оренди.

Укладений між сторонами договір оренди на даний момент діє в редакції Додаткової угоди № 1 від 22.10.2015 року, відповідач виконує взяті на себе договірні зобов'язання, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснює сплату узгоджених сторонами орендних платежів з урахуванням встановленого індексу інфляції (а. с. 50-57).

За викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 152 044,00 грн. заборгованості відповідача за користування майном задоволенню не підлягають.

(2) Стосовно вимоги позивача щодо розірвання Договору оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області № 631 від 26 грудня 2012 року, укладений між сторонами суд зазначає наступне.

Згідно статей 188 ГК України, 11 ГПК України, 651 ЦК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Згідно змісту частини 2 вищевказаної статті визначено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті - у зв'язку з істотною зміною обставин.

Позивач, заявляючи вимогу про розірвання договору, посилається на п. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України, згідно якої наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору.

Позивачем належних доказів неправомірного користування обєктом оренди суду не надано, відповідач виконує взяті на себе договірні зобов'язання, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснює сплату узгоджених сторонами орендних платежів з урахуванням встановленого індексу інфляції (а. с. 50-57).

Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання Договору оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області № 631 від 26 грудня 2012 року, укладеного між сторонами.

Посилання позивача як на підставу для розірвання договору на висновки проведеної інвентаризації (відображені в акті від 29.11.2016 року та службовій записці від 29.11.2016 року, а. с. 25-28), за якими на території "бази відпочинку" виявлено "інше майно", судом не приймаються за наступного.

Згідно розділу 4 Договору оренди орендар зобов'язаний утримувати місця загального користування та прилеглу територію, забезпечити охорону як орендованого так і власного майна, не зберігати вибухо -, пожежонебезпечні, токсичні та інші небезпечні матеріали.

Позивачем не надано для залучення до матеріалів справи доказів як зберігання заборонених матеріалів, так і належного повідомлення відповідача про проведення інвентаризації. Її результати є односторонніми та оформлені виключно працівниками позивача, тобто, зацікавленими особами. Вказані документи не можуть бути належними доказами.

(3) Суд відмовляє у позові в частині стягнення 2 000,00 грн. вартості послуг по виконанню оцінки групи інвентарних обєктів за наступного.

Відповідно до ч. 4 ст.12 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Методики оцінки об'єктів оренди затвердженої Постановою КМУ від 10.08.1995 р. № 629 (в редакції Постанови від 02.01.2003 р. № 3) визначено, що оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2012 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" та приватним підприємством "Спец-комплект-сервіс" укладено договір № 631 оренди нерухомого та окремо індивідуально визначеного майна спільної власності територіальних громад Полтавської області. Додатковою угодою № 1 від 22.10.2015 року строк його дії продовжено з 26.11.2015 року по 25.10.2018 року. Тобто, на даний час договір є діючим, необхідністі проведення нової оцінки об'єкта оренди не виникало.

Отже, вартість проведеної позивачем нової незалежної оцінки у розмірі 2 000,00 грн. не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

За викладеного та відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 10.04.2017 року.

Суддя Г.І.Бунякіна