ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 квітня 2017 р. Справа № 918/193/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерне товариство "Рівнебуд"

до відповідача ОСОБА_1 підприємство "Компанія "Прімавера"

про стягнення в сумі 11 342,06 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не з'явився.

Статті 20,22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 акціонерне товариство "Рівнебуд" (надалі Позивач або Товариство) звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Компанія "Прімавера"(надалі Відповідач або Підприємство) про стягнення 5 143 грн. 70 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачу на підставі Договору оренди №47 від 10.08.2016р. передано в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться по вул. м. Рівне, вул. Відінська, 41, загальна площа приміщення що орендується 40,0 кв.м., номер кімнати 61,62 Поверх 1, однак відповідач не вносив жодних комунальних платежів, таким чином утворилась заборгованість в розмірі 5 143.70 грн.

31 березня 2017 року через канцелярію суду від позивача ПАТ "Рівнебуд" надійшла заява про збільшення позовних вимог № 03/99, відповідно до якої позивач просить стягнути з ПП "Компанії "Прімавера" на користь ПАТ "Рівнебуд" 9 143,70 грн. комунальних платежів.

Представник Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" 11 квітня 2017 року подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить стягнути з ПП "Компанії "Прімавера" на користь ПАТ "Рівнебуд" заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 143,70 грн., заборгованість з орендної плати в сумі 6 000,00 грн., пені 161,09 грн., інфляційного збільшення 20,00 грн. 3% річних 17,26 грн., всього 11 342,06 грн. Дана заява подана на підставі ст.22 ГПК України, відповідає вимогам закону, а відтак прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до господарського суду повернулися ухвала суду про порушення провадження по справі та відкладення розгляду справи, які направлялись на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - м. Рівне, вул. П. Могили, 28 з відміткою поштового відділення "за не запитом".

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Відповідача є м. Рівне, вул. П. Могили, 28.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На підставі вищенаведеного, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та відзиву, з його боку, за наявними у справі матеріалами. Суд не вбачає ні підстав, ні доцільності для відкладення розгляду справи, в зв'язку з неявкою відповідача, так як від останнього повертаються ухвали суду направлені на адресу зазначену у ЄДР без можливості їх вручення останньому.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

10 серпня 2016 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством "Рівнебуд" (Орендодавець) та ОСОБА_1 підприємством "Компанія "Прімавера" (Орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 47 на умовах якого Орендодавець передає, Орендар бере в тимчасове платне користування нежитлове приміщення в м. Рівне по вул. Відінська, 41, загальною площею 40,0 кв.м., а саме номери кімнат 61, 62, поверх 1 (перший).

Згідно п. 3.1.Договору термін оренди складає з моменту підписання сторонами даного Договору до 01 вересня 2017 року.

Пунктом 11.2. Даний Договір вважається продовженим на новий аналогічний термін по закінченню вказаного в п. 3.1., якщо ні одна із сторін не заявила про інші наміри письмово, за місяць до закінчення строку його дії.

Договір підписаний повноважними представниками сторін, скріплено відбитками печаток останніх та є чинним на момент розгляду справи.

Згідно п. 4.1. Договору, розмір орендної плати на місяць (з урахуванням ПДВ) складає 2 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 333,33 грн.).

Відповідно до п. 4.5. Договору, плата за комунальні послуги проводиться Орендарем, згідно рахунків та/або актів виконаних робіт на протязі 3-х днів з моменту отримання.

Як встановлено судом, Орендодавець (позивач у справі) передав приміщення, які є предметом Договору оренди Відповідачу по ОСОБА_2 прийому-передачі приміщення від 10.08.2016 року, а саме: приміщення на 1 поверсі, загальною площею 40,0 м2, яке знаходиться за адресою вул. Відінська, 41.

Відповідно до розділу 4 договору оренди визначено розмір орендної плати, а також передбачена плата за комунальні послуги. Однак відповідач - орендар це зобовязання не виконує.

Рекомендованим листом №03/15 від 10.02.2017 ОСОБА_1 акціонерне товариство "Рівнебуд" направило Приватному підприємству "Компанія "Прімавера" претензію по сплаті комунальних платежів з доданням рахунків на оплату. Проте відповіді на претензію відповідач не надав.

Судом встановлено, що заборгованість по комунальних платежах та орендній платі відповідач не погасив і згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з серпня 2016 р. по січень 2017 р. становить 5 143 грн. 70 коп., заборгованість з орендної плати за період з лютого 2017 р. по квітень 2017 р. становить 6000 грн. 00 коп.

На підставі п.8.1.1. Договору, за несвоєчасне внесення орендної плати, позивач нарахував відповідачу пеню, сума якої складає 161 грн. 09 коп. за період лютий 2017 р. по квітень 2017 р.

Покликаючись на ст.625 ЦК України позивач нарахував 17 грн. 26 коп. - 3% річних та 20 грн.00 коп. - інфляційних за період лютий 2017 р.

Надані суду розрахунки перевірено та визнано правильними.

Таким чином, заборгованість Приватного підприємства "Компанія "Прімавера" перед ОСОБА_1 акціонерним товариством "Рівнебуд" складається з : заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 143 грн. 70 коп., заборгованість з орендної плати в сумі 6 000 грн. 00 коп. за період з лютого 2017 р. по квітень 2017 р., пені 161 грн. 09 коп., інфляційного збільшення 20 грн. 00 коп., 3% річних 17 грн. 26 коп., що в загальній сумі становить 11 342 грн. 06 коп.

Доказів сплати зазначеної суми на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" відповідачем суду не подано.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.(ч.2 ст.625 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). За умовами ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Підписавши Договір оренди нежитлового приміщення №47 від 10.08.2016 р., та скріпивши його підписами відповідач фактично засвідчив, що погоджується з умовами, які у ньому викладені.

Відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" ґрунтуються на договорі та законі, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем. Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову, з покладенням судових витрат на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Компанія "Прімавера" (33001, м. Рівне, вул. П.Могили, 28, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнебуд" (33014 м. Рівне, вул. С.Бандери, 41, ) заборгованість за спожиті комунальні послуги в сумі 5 143 (п'ять тисяч сто сорок три) грн. 70 коп., заборгованість з орендної плати в сумі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп., пені 161 (сто шістдесят одна) грн. 09 коп., інфляційного збільшення 20 (двадцять) грн. 00 коп., 3% річних 17 (сімнадцять ) грн. 26 коп. та 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2017 року.

Суддя Марач В.В.