ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

20 квітня 2017 р. Справа № 902/352/14

Суддя господарського суду Банасько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви б/н від 27.03.2017 р/ юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.03.2014 р. по справі 902/352/14

за позовом: Юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK)Limited", м.Київ

до: Громадянина ОСОБА_1, м.Київ

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика", м. Бар, Барський район, Вінницька область

до: Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ

до: Барської районної державної адміністрації Вінницької області, м.Бар, Барський район, Вінницька область

до: Державного реєстратора Барської районної державної адміністрації Вінницької області Лаушкіна О.В., м. Бар, Барський район, Вінницька область

до: Підприємства "Валді-Україна", м. Київ

про визнання недійсним припинення ВАТ "Барська швейна фабрика", визнання права на державну реєстрацію, визнання недійсним утворення ТОВ "Барська швейна фабрика", скасування державної реєстрації, визнання недійсними будь-яких рішень загальних зборів учасників, визнання недійсними будь-яких змін до установчих документів, визнання недійсними державної реєстрації будь-яких змін до установчих документів ВАТ та ТОВ "Барська швейна фабрика", визнання недійсними будь-яких рішень органів управління, визнання недійсними будь-які державні реєстрації будь-яких рішень органів управління, визнання недійсними розпоряджень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 57-З від 28.04.2008 р., зобов'язання державного реєстратора Барської РДА відновити реєстраційний запис, зобов'язання державного реєстратора Барської РДА внести достовірну інформацію про юридичну особу, прийняти реєстраційну картку, зобов'язання прийняття рішення про випуск бездокументарних цінних паперів, зобов'язання укласти договір, видати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій в бездокументарній формі, визнання права на зарахування контрольного пакету акцій,-

За участю секретаря судового засідання: Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача (заявника): ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ УМВС України у м. Києві 09.10.1997 р., керівник.

відповідача1: не з'явився.

відповідача 2: не з'явився.

відповідача 3: Склярова Світлана Андріївна, довіреність № 100/7028 від 12.04.2017 р., паспорт НОМЕР_4 виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 20.06.2002 р.

відповідача 4: не з'явився.

відповідача 5: не з'явився.

відповідача 6: ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ УМВС України у м. Києві 09.10.1997 р. (ліквідатор).

В С Т АН О В И В :

27.03.2017 р. електронною поштою до Господарського суду Вінницької області надійшла заява юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" з електронним цифровим підписом директора заявника (позивача) ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. про повернення позовної заяви у справі № 902/352/14.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2017 р. вказану заяву розподілено судді Банаську О.О.

Заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. № 902/352/14 (Суддя Маслій І.В.) позовну заяву № б/н від 05.03.2014 р. повернуто позивачу на підставі п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з порушенням правил об'єднання вимог.

За твердженням заявника господарський суд першої інстанції, при постановленні вказаної ухвали не знав про ту обставину, що одноособового представника та керівника позивача у вказаній справі ОСОБА_3 вироком апеляційного суду міста Києва від 13.08.2002 р., залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України (справа №5-719 к) від 24.04.2003 р. було незаконно засуджено до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, що в свою чергу позбавило позивача можливості повною мірою користуватися наданими законом процесуальними правами.

Заявник просить ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. змінити, відкрити провадження за позовною заявою в даній справі.

Також, в заяві викладено клопотання про відстрочення та звільнення заявника від сплати судового збору за подання вказаної заяви, а також про звільнення від обов'язку надсилання копії даної заяви іншим сторонам у справі.

Вказані клопотання вмотивовані важким фінансовим становищем позивача.

Ухвалою суду від 30.03.2017 р. заяву б/н від 27.03.2017 р. юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK)Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.03.2014 р. у справі 902/352/14 призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.04.2017 р. Одночасно ухвалою суду звільнено Юридичну особу Великобританії компанію "Vuldi (UK) Limited від сплати судового збору за розгляд заяви б/н від 27.03.2017 р. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.03.2014 р. у справі 902/352/14.

19.04.2017 р. на електронну адресу суду від Барської районної державної адміністрації Вінницької області надійшов лист № 01-1-31/949 від 18.04.2017 р. в якому останній просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника останнього.

20.04.2017 р. до суду надійшов відзив відповідача 6 в якому останній просить в задоволенні заяви відмовити виключно із посиланням на чинність судових рішень, а саме вироку апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р. та ухвали Верховного Суду України від 24.04.2003 р. у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3.

Представники відповідачів громадянин ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика", Барської районної державної адміністрації Вінницької області, Державний реєстратор Барської районної державної адміністрації Вінницької області Лаушкіна О.В. в судове засідання не з'явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи належним чином повідомлені ухвалою суду від 30.03.2017 р., яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів 1, 2, 4, 5 належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Проте, відповідачі 1, 2, 4, 5 своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористалися, а тому, беручи до уваги приписи ч.ч.3, 4 ст.114 ГПК України щодо місячного строку розгляду заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, а також те, що неявка в засідання суду заявника та інших осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням позивача розгляд справи відбувається в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представником відповідача 6 в усному порядку заявлено клопотання про залишення поданої заяви без розгляду у зв'язку із невиконанням ухвали Господарського суду вінницької області від 30.03.2017 р. щодо надсилання копії поданої заяви іншим учасникам судового процесу.

Розглянувши дане клопотання суд дійшов висновку про його відхилення з мотивів того, що застосування такого процесуального інституту, як залишення позову без розгляду належить до виключної прерогативи суду і не пов'язується із наявністю поданого будь-якою стороною клопотання.

Відхиляючи вказане клопотання суд приймає до уваги те, що сторони завчасно були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а тому мали повне право у відповідності до приписів ст.22 ГПК України ознайомитись із матеріалами справи, зняти копії тощо, а тому невиконання позивачем зобов'язання по надісланню копій заяви іншим учасникам судового процесу у зв'язку із його скрутним фінансовим становищем на думку суду не свідчить про порушення процесуальних прав останніх та не є підставою для залишення заяви без розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів 3, 6 дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. про повернення позовної заяви у справі № 902/352/14 заявник просить переглянути ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. у справі № 902/352/14 за позовом Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi (UK) Limited" до Громадянина ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика", м. Бар, Барський район, Вінницька область, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, до Барської районної державної адміністрації Вінницької області, до Державного реєстратора Барської районної державної адміністрації Вінницької області Лаушкіна О.В., до Підприємства "Валді-Україна", м. Київ про визнання недійсним припинення ВАТ "Барська швейна фабрика", визнання права на державну реєстрацію, визнання недійсним утворення ТОВ "Барська швейна фабрика", скасування державної реєстрації, визнання недійсними будь-яких рішень загальних зборів учасників, визнання недійсними будь-яких змін до установчих документів, визнання недійсними державної реєстрації будь-яких змін до установчих документів ВАТ та ТОВ "Барська швейна фабрика", визнання недійсними будь-яких рішень органів управління, визнання недійсними будь-які державні реєстрації будь-яких рішень органів управління, визнання недійсними розпоряджень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 57-З від 28.04.2008 р., зобов'язання державного реєстратора Барської РДА відновити реєстраційний запис, зобов'язання державного реєстратора Барської РДА внести достовірну інформацію про юридичну особу, прийняти реєстраційну картку, зобов'язання прийняття рішення про випуск бездокументарних цінних паперів, зобов'язання укласти договір, видати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій в бездокументарній формі, визнання права на зарахування контрольного пакету акцій за нововиявленими обставинами за результатами перегляду змінити ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. та прийняти нове рішення яким позовну заяву в даній справі прийняти до провадження господарського суду першої інстанції.

Із змісту заяви від 27.03.2017 р. слідує, що обґрунтовуючи останню заявник в якості нововиявлених обставин посилається на те, що суд при постановленні даної ухвали не знав ту обставину, що одноособового представника та керівника позивача у справі громадянина ОСОБА_3 вироком апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р., залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України (справа № 5-719к) від 24.04.2003 р. було незаконно засуджено до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків.

При цьому заявник посилається на те, що вказане незаконне засудження керівника позивача призвело до повної фінансової неспроможності та "нульового" майнового стану підприємства, що унеможливило користування позивачем повною мірою своїми процесуальними правами при зверненні в даній справі за захистом до господарського суду.

Заявник посилається на те, що факт незаконного його засудження, як керівника підтверджується ухвалою Верховного Суду України (справа № 5-719к) від 24.04.2003 р., особливо акцентуючи увагу на тому, що підставами для перегляду даної справи за нововиявленими обставинами є саме цілковита невинуватість ОСОБА_3 у інкримінованих йому у зазначеній кримінальній справі злочинах тощо.

Відтак, на думку позивача (заява від 27.03.2017 р.), за положенням ст.53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, істотною обставиною, наявною на час постановлення ухвали судом від 27.03.2014 р., яка має важливе значення для даної господарської справи і могла призвести до істотної судової помилки у справі є саме обставина засудження одноособового представника заявника/позивача в даній господарській справі незаконним судовими рішеннями у кримінальній справі № 5-719к.

Розглядаючи заяву за нововиявленими обставинами суд враховує наступні приписи процесуального законодавства.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В п.п.1-3, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" вказано наступне.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК.

У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 ГПК має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в пункті 1 частини другої статті 112 ГПК, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові. Що ж до обставин, зазначених у пунктах 2 - 5 частини другої названої статті, то день їх встановлення визначається у відповідності з приписами пунктів 2 - 4 частини другої статті 113 ГПК.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Аналогічна позиція відображена в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.1981 р. за № 1 в якому вказано, що не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після встановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Слід вказати, що не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як вбачається із матеріалів справи № 902/352/14, заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" від 27.03.2017 р. та пояснень наданих представником позивача в засіданні суду, останньому на момент винесення ухвали господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. у справі № 902/352/14 були відомі факти на які він посилається як на істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зокрема, на час винесення ухвали суду від 27.03.2014 р. у даній справі, позивачу (заявнику) було достеменно відомо про існування вироку Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р. та ухвали Верховного Суду України від 24.04.2003 р., якою судовий акт першої інстанції був залишений без змін.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт неодноразового подання апеляційних та касаційних скарг на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. представником позивача ОСОБА_3.

Стаття 63 ГПК України, на підставі якої судом було повернуто позовну заяву Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" містить вичерпний перелік підстав, які слугують для повернення позовної заяви, зокрема, якщо: порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Причинного зв'язку між відсутністю в справі доказів факту незаконного засудження керівника позивача та винесеною ухвалою суду від 27.03.2014 р. заявником не наведено, так як і не вказано істотність даних обставин для розгляду справи, тобто, яким чином даний факт (події 10-ти річної давності) міг вплинути на оцінку обставин при вирішенні справи 902/352/14 (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Мотиви, викладені у заяві б/н від 27.03.2017 р. про перегляд ухвали суду від 27.03.2014 р. за нововиявленими обставинами, зводяться до необхідності здійснити переоцінку доказів, а саме: наявності ухвали Верховного Суду України від 24.04.2003 р., якою було залишено без змін вирок Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р.

Частиною 4 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" передбачено, що судам необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У пункті 8.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" встановлено, що результат перегляду справи за нововиявленими обставинами повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Судом достеменно встановлено, що заявнику на час подання ним позову до суду (27.03.2014 р.) було відомо про винесені щодо нього судові акти по кримінальній справі № 5-719к (про що свідчать неодноразові скарги засудженого ОСОБА_5, його особиста присутність в засіданнях тощо) що виключає одну із трьох необхідних умов існування нововиявлених обставин, а саме, що дані обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Окрім того, суд не може розцінювати ухвалу Верховного Суду України від 24.04.2003 р. про залишення без змін вироку Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р., як належний доказ, оскільки за приписами ч.4 ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

До того ж, зазначена ухвала Верховного Суду України від 24.04.2003 р. не переглядалась в подальшому, а тому не може підтверджувати факт незаконності засудження громадянина ОСОБА_3

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що факт незаконного засудження гр.ОСОБА_3, як одноособового представника Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому не може вважатись нововиявленою обставиною у розумінні ст. 112 ГПК України та слугувати підставою для перегляду судової ухвали, яка набрала законної сили.

При цьому судом також враховано наступні положення процесуального закону.

Згідно ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Вказана стаття закріплює принцип змагальності судового процесу, який відповідно до ст.129 Конституції України віднесено до основних засад судочинства.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватися на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Зазначений принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав, тобто обумовлює мотивацію поведінки сторін під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.22 ГПК України сторона в судовому процесі наділена, крім іншого, правом подавати докази, заявляти клопотання тощо.

Наведені вище статті кореспондуються із ст.33 ГПК України, яка вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

До того ж сторона зацікавлена у повному та всебічному розгляді справи має право заявити клопотання про витребування тих чи інших доказів в порядку передбаченому ст.38 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заява Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. про повернення позовної заяви у справі № 902/352/14 з урахуванням тих мотивів, що вказані заявником, є безпідставною, а тому підлягає відхиленню, а ухвала Господарського суду Вінницької області у справі № 902/352/14 від 27.03.2014 р. залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 86, 87, 112, 114, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. про повернення позовної заяви у справі № 902/352/14.

2. Залишити без змін ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.03.2014 р. у справі № 902/352/14.

3. Ухвалу надіслати відповідачам 1, 2, 4, 5 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи.

2 - громадянину ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 01001).

3 - товариству з обмеженою відповідальністю "Барська швейна фабрика" (вул. Дзержинського, 8, м. Бар, Вінницька область, 23000).

4 - Барській районній державній адміністрації Вінницької області (майдан Св. Миколая, 18, м. Бар, 23000).

5 - Державному реєстратору Барської районної державної адміністрації Вінницької області Лаушкіна О.В. (майдан Св. Миколая, 18, м. Бар, 23000).