ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.04.17 Справа № 921/1289/13-г/7

Львівський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Орищин Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши заяву Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль, м. Київ, вх. №01-05/476/17 від 01.02.2017 року про перегляд за нововиявленими обставинами

постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 року

у справі № 921/1289/13-г/7

за позовом: Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Галичина Ласунка", м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас, смт. Чабани, Київська обл.

про: стягнення 966 115,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності б/н від 05.04.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_4 представник на підставі довіреності №647 від 09.06.2015 року;

від третьої особи : не зявився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.03.2014 року в справі №921/1289/13-г/7 (суддя Стадник М.С.), позовні вимоги Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль, до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Галичина Ласунка", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбаспро стягнення 966 115,87 грн. - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Галичина Ласунка" на користь Приватного підприємства "Д"Торговий дім Тернопіль" 287100 (двісті вісімдесят сім тисяч сто) грн. 00 коп. боргу по орендній платі, 18422 (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 12 коп. річних, 1310 (одна тисяча триста десять) грн. 35коп. інфляційних втрат, 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 40 коп. пені, 6149 (шість тисяч сто сорок дев'ять) грн. 02 коп. судового збору та 10000 (десять тисяч) грн.00 коп. вартості послуг адвоката. Стягнуто з Приватного підприємства "Д"Торговий дім Тернопіль" 8455 (вісім тисяч чотириста пятдесят пять) грн. 30 коп. судового збору. В частині стягнення 16888,67 грн. боргу по орендній платі, 1437,02 грн. 3 %, 246,78 грн. інфляційних втрат та 72 578,86 грн. пені в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 року у справі № 921/1289/13-г/7- рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2014 року в справі № 921/1289/13-г/7 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

01.02.2017 р. на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшла заява від Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль, м. Київ, вх. №01-05/476/17 від 01.02.2017 року, про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 року у справі №921/1289/13-г/7 за позовом Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль, до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Галичина Ласунка", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Агрозахист Донбас про стягнення 966 115,87 грн.

Вищезазначена заява мотивована тим, що приймаючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що договори суборенди підписані не уповноваженими особами. Однак, рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12.08.2016 року у справі №757/18063/16-ц встановлено факт надання ОСОБА_5 права підписання договорів від імені позивача. Договори суборенди були укладені в період з 22.09.2010 р. до 25.01.2011 р., тобто в період дії довіреності на імя ОСОБА_5 та підписані безпосередньо ОСОБА_5. Про дану обставину не було відомо позивачу та суду, оскільки директор ОСОБА_6 при звільненні не передав документацію.

На підставі викладеного заявник просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду Львівської області від 03.07.2014 р. у справі № 921/1289/13-г/7 та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2017р. справу №921/1289/13-г/7 призначено судді-доповідачу ОСОБА_7 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Орищин Г.В. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 11.04.2017 р..

Ухвалою суду від 11.04.2017 року розгляд справи відкладався з мотивів наведених у ній.

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 18.04.2017 року зявився представник заявника, подану заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 року у справі № 921/1289/13-г/7 підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти поданої заяви заперечив, надав усні пояснення.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.03.2014р. у справі № 921/1289/13-г/7 позов задоволено частково. З ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю фірми "Галичина Ласунка" на користь Приватного підприємства "Д" Торговий дім "Тернопіль" стягнуто 287100 грн. - боргу по орендній платі, 18422,12 грн. - 3%річних, 1310,35 грн. - інфляційних втрат, 618,40 грн. пені, 6149,02 грн.- судового збору та 10000 грн. - вартості послуг адвоката. Стягнуто з Приватного підприємства "Д" Торговий дім "Тернопіль" в доход Державного бюджету України 8455,30 грн. судового збору. В частині стягнення 16888,67 грн. боргу по орендній платі, 1437,02 грн.-3% річних, 246,78 грн. інфляційних втрат та 72578,86 грн. пені в позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 р. у справі № 921/1289/13-г/7 було задоволено апеляційну скаргу, рішення господарського суду Тернопільської області від 13.03.2014р. у справі № 921/1289/13-г/7 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судами було встановлено, що 10.07.2009р. між ЗАТ "Агрокомбінат", в особі директора ОСОБА_8, який діяв на підставі статуту (Орендодавець) та ПП "Д"Торговий дім Тернопіль" в особі директора ОСОБА_6, який діяв на підставі статуту (Орендар), було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне володіння і користування нежитлове приміщення за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, для здійснення господарської діяльності з правом передачі в суборенду іншим орендарям. Строк дії договору сторонами визначено з 10.07.2009р. по 10.07.2014р..

23.09.2010р., 20.12.2010р. та 25.01.2011р. між ПП "Д" Торговий дім Тернопіль" в особі директора ОСОБА_6 (Суборендодавець) та ТОВ "Галичина Ласунка" в особі директора ОСОБА_9 (Суборендар) було підписано договори суборенди нежитлового приміщення, відповідно до умов яких Суборендодавець передає в тимчасове платне володіння і користування, а Суборендар приймає нежитлові складські приміщення, розташовані за адресою: м. Тернопіль, вул. Поліська, 14, площею: 470 кв.м. (за ціною 11 грн. за один кв.м. з ПДВ) для складування вафельної продукції (п. 1.1 договору від 23.09.2010р.); 366 кв.м. (за ціною 11 грн. за один кв.м. з ПДВ) для складування вафельної продукції (п. 1.1 договору від 20.12.2010р.); 524 кв.м. (за ціною 11 грн. за один кв.м. з ПДВ) для складування вафельної продукції.

Приймаючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з того, що договори суборенди підписані не уповноваженими особами, оскільки доказів повноважень на підписання договорів зі сторони позивача суду надано не було.

Заявник у заяві зазначає, що з рішення Печерського районного суду міста Києва від 12.08.2016 р. у справі №757/18063/16-ц, яким було встановлено факт надання ОСОБА_5 права підписання договорів від імені позивача, він довідався про існування довіреності. Договори суборенди були укладені в період з 22.09.2010 р. до 25.01.2011 р., тобто в період дії довіреності на імя ОСОБА_5 та підписані безпосередньо ОСОБА_5. Раніше про дану обставину не було відомо позивачу та суду, оскільки директор ОСОБА_6 при звільненні не передав документацію.

Згідно із ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Такою обставиною заявник визначає факт наявності повноважень підписанта на підписання договорів суборенди зі сторони позивача. Такі повноваження вбачаються з довіреності та були досліджені в ході розгляду іншої справи іншим судом. Отже, враховуючи зміст рішення Печерського районного суду, не встановлений судом факт, а відповідний письмовий доказ довіреність є джерелом стверджуваних нововиявлених обставин.

При розгляді даної справи такий доказ не подавався. Посилання заявника на непередачу документації колишнім директором ОСОБА_6 не підтверджено належними доказами. Окрім того, про довіреність, видану від імені юридичної особи, повинно було бути відомо позивачу, оскільки право- і дієздатність юридичної особи не повязана із особою конкретного керівника.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що преамбулою договорів суборенди від 20.12.2010р. та від 25.01.2011р. визначено, що сторонами цих договорів є суборендодавець ПП "Д" Торговий дім Тернопіль" саме в особі директора ОСОБА_6, а не представника, та суборендар ТОВ "Галичина Ласунка" в особі директора ОСОБА_9, а відповідно до Договору суборенди від 23.09.2010р. суборендодавець - ПП "Д" Торговий дім Тернопіль" саме в особі директора ОСОБА_6, а не представника, та суборендар - ВАТ "Галичина Ласунка" в особі директора ОСОБА_9

Висновок експерта від 14.06.2014р. №1-518/14 про проведення почеркознавчої експертизи, проведеної на підставі постанови від 11.06.2014р. слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2014р. за №0000604 встановлює, що підписи у графі "Директор ОСОБА_6М." та у нижньому лівому куті кожного аркуша договору суборенди нежитлового приміщення №21/2010 від 23 вересня 2010 року, у графі "Директор ОСОБА_6М." та у нижньому лівому куті кожного аркуша договору суборенди нежитлового приміщення від 20 грудня 2010 року, у графі "Директор ОСОБА_6М." договору суборенди нежитлового приміщення від 25 січня 2011 року, додатку №1 до договору суборенди нежитлового приміщення від 25.01.2011р., у графі "Директор ОСОБА_6М." двох додатків №1 до договору суборенди нежитлового приміщення від 20.12.2010р. виконані не ОСОБА_6, а іншою особою. Будучи допитаним у якості свідка в досудовому кримінальному розслідуванні №000604, ОСОБА_6 підтвердив, що не укладав та не підписував з ТОВ "Галичина Ласунка" договір суборенди нежитлового приміщення від 25.01.2011року, та станом на 25.01.2011р. директором ПП "Д" торговий дім "Тернопіль " не був (протокол допиту свідка від 24.04.2014р.).

Платіжні доручення №1141 від 07.06.2012р. та №1322 від 28.04.2012р. про перерахування грошових коштів з рахунку ТОВ "Галичина Ласунка" на ПП "Д" Торговий дім "Тернопіль" в графі "призначення платежу" не містять посилань на договори суборенди від 23.09.2010р., від 20.12.2010р. чи від 25.01.2011р..

В актах прийому-передачі майна з оренди від 29.09.2012р., від 31.05.2012р. та від 01.10.2012р. особою, яка підписала ці акти від імені ПП "Д" Торговий дім "Тернопіль" зазначено керівника ОСОБА_8 Водночас, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.04.2014р., станом на 29.09.2012р., на 31.05.2012р. та на 01.10.2012р. (дати підписання актів прийому-передачі) директором ПП "Д" "Торговий дім "Тернопіль" є ОСОБА_11, який фактично є керівником позивача та наділений повноваженнями підписанта документів з 11.05.2012р.

Окрім цього, приміщення, яке зазначено в договорі суборенди від 25.01.2011р. є одночасно предметом договору суборенди від 01.02.2011р., укладеного між ПП "Д" Торговий дім "Тернопіль" та ТОВ "Агрозахист Донбас", та перебуває у фактичному користуванні останнього.

Враховуючи вищенаведене та як встановлено із матеріалів справи, що директор підприємства ОСОБА_6, не уповноважував представника на підписання договорів суборенди, відсутні належні докази визнання позивачем чи виконання сторонами таких договорів. Саме по собі існування довіреності, виданої від імені підприємства на вчинення неконкретизованих дій, яка чинна на дату, якою датовані договори суборенди, за відсутності волевиявлення юридичної особи на їх укладення, на висновки суду не впливає.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для висновку, що про вказану заявником обставину йому не могло бути відомо раніше на час розгляду справи по суті, а також про те, що така обставина має істотне значення для справи. Окрім того, по-суті, йдеться не про обставину (адже під час розгляду справи по суті позивач покликався на фактичне укладення договорів суборенди уповноваженою особою), а про запізніле подання нового доказу, що не рівнозначне нововиявленій обставині.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування чи зміни судового рішення не були доведені скаржником.

Керуючись ст.ст. 86, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства Д Торговий дім Тернопіль про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 р. у справі № 921/1289/13-г/7. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2014 р. у справі № 921/1289/13-г/7- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Орищин Г.В.

Суддя Желік М.Б.