ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2017 року Справа № 914/2494/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівСибіги О.М., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на ухвалуЛьвівського апеляційного господарського суду від 02.02.2017
у справі№914/2494/16 господарського суду Львівської області
за позовомДепартаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаЛьвівської міської ради
проСтягнення заборгованості та зобов'язання звільнити земельну ділянку

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 02.02.2017, якою відмовлено відповідачу у клопотанні про повернення апеляційної скарги.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що судовою колегією відмовлено відповідачу у клопотанні про повернення апеляційної скарги, у зв'язку з відсутністю підстав повертати апеляційну скаргу після її прийняття до провадження та сплатою позивачем судового збору, який було відстрочено до дати розгляду справи.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Статтею 11113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік ухвал, що підлягають оскарженню в апеляційному та касаційному порядку окремо від рішення суду.

Оскільки положення вищевказаної статті не передбачають оскарження ухвали про відмову у клопотанні про повернення апеляційної скарги, тому виключається можливість перегляду зазначеної ухвали в касаційному порядку, що є підставою для відмови у прийнятті касаційної скарги.

Частиною 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі подання скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" №11 від 24.10.2011 роз'яснено, що якщо касаційну скаргу подано на ухвалу суду першої чи апеляційної інстанції, яка не підлягає оскарженню (в тому числі якщо суд нижчої інстанції помилково не повернув скаржникові таку касаційну скаргу), то відповідні обставини виключають перегляд судових рішень у касаційному порядку. В таких випадках Вищий господарський суд України відмовляє у прийнятті касаційної скарги і виносить з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 107, 11113 ГПК.

Вказані обставини унеможливлюють прийняття касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 до розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Пунктом 51 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 у справі № 914/2494/16.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді О.Сибіга

В.Швець