КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/15978/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Коротун О.М.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Молокопой І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Гравіс - Кіно"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.04.2017

у справі № 910/15978/16 (суддя Ковтун С.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Гравіс - Кіно"

про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Професійний футбольний клуб ,,Металург-Запоріжжя"

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Гравіс - Кіно"

про стягнення 6 116 707,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.10.2016 у справі № 910/15978/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 846 153,88 грн. боргу, 270 553,85 грн. пені та 91 750,62 грн. до Державного бюджету України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 дане рішення залишено без змін.

17.03.2017 на виконання рішення господарського суду міста Києва видано наказ.

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Гравіс - Кіно" (боржник) звернулось в господарський суд міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016 у справі № 910/15978/16, відповідно до якої просить відстрочити виконання рішення строком на 5 років.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/15978/16 в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, відповідач (боржник) подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі № 910/15978/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016 на 5 років. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було враховано його фінансовий стан, а також вину ТОВ ,,Професійний футбольний клуб ,,Металург-Запоріжжя" щодо погіршення фінансового становища відповідача. Так, скаржник вказує, що на сьогоднішній день він перебуває у скрутному фінансовому становищі, що значно утруднює виконання рішення, його господарська діяльність є збитковою. Сума, заявлена до стягнення є досить великою і сплата її зараз може призвести до зупинки діяльності відповідача та його неплатоспроможності взагалі, й відповідно, до скасування ліцензії та припинення трансляції телеканалу. Як вказує відповідач, відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) відповідача станом на 31.12.2016 баланс на кінець звітного періоду склав 268 031 тис. грн., що менше порівняно з початком 2016 року на 36 347 тис. грн., непокритий збиток відповідача збільшився порівняно з початком звітного періоду та склав за весь період господарської діяльності відповідача 490 443 тис. грн. Окрім кредиторської заборгованості, що є предметом даної справи, у відповідача є й інша кредиторська заборгованість перед іншими кредиторами. Загальна сума кредиторської заборгованості станом на 31.12.2016 становить 207 223 тис. грн. Наразі у відповідача є кошти лише у розмірі 7 606,30 грн., про що суду першої інстанції були надані відповідні довідки. Також відповідач зазначає, що стягнення всієї заборгованості зразу може призвести до звільнення працівників, затримки виплати заробітної плати. Крім того, як вказує скаржник, ним було сплачено судовий збір, стягнутий рішенням суду першої інстанції в розмірі 91 750,62 грн., який не було сплачено позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням № 169 від 24.03.2017. Даний факт, на думку відповідача, свідчить про те, що він не ухиляється від виконання рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про її необґрунтованість та просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 25.04.2017.

В судовому засіданні 25.04.2017 представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, представник позивача проти наведених доводів заперечив.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні докази у справі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016 на 5 років боржник посилається на скрутне фінансове становище, що значно утруднює виконання зазначеного рішення суду. Так, скаржник зазначає, що його господарська діяльність більше ніж 8 років є збитковою, а сума, заявлена до стягнення є досить великою і сплата її зараз може призвести до зупинки діяльності відповідача та його неплатоспроможності взагалі, й відповідно, до скасування ліцензії та припинення трансляції телеканалу. На підтвердження факту перебування у скрутному фінансовому становищі відповідачем надано, зокрема, баланс (звіт про фінансовий стан) відповідача станом на 31.12.2016, відповідно до якого баланс на кінець звітного періоду склав 268 031 тис. грн., що менше порівняно з початком 2016 року на 36 347 тис. грн., непокритий збиток відповідача збільшився порівняно з початком звітного періоду та склав за весь період господарської діяльності відповідача 490 443 тис. грн. Як вказував заявник, окрім кредиторської заборгованості, що є предметом даної справи, у відповідача є й інша кредиторська заборгованість перед іншими кредиторами. Загальна сума кредиторської заборгованості станом на 31.12.2016 становить 207 223 тис. грн. Наразі у відповідача є кошти лише у розмірі 7 606,30 грн., що підтверджується довідками банків.

Наведене, на думку боржника, є тими обставинами, які істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення суду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як роз'яснено в п.7.1.1 та п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9, застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке: відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Чинні норми ГПК України не визначають відповідного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим господарський суд на підставі ст. 43 ГПК України повинен оцінювати надані стороною в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України належні і допустимі докази, що підтверджують відповідні обставини.

Отже, слід дійти висновку, що заявник має довести викладені у заяві обставини щодо неможливості чи утруднення виконання рішення саме належними і допустимими доказами, надавши такі докази суду.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка чи відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої ,,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Посилання відповідача у заяві на наявність кредиторської заборгованості, наданий ним звіт про фінансовий стан - баланс, станом на 31.12.2016, не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення, оскільки важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Крім того, відповідач посилається на ту обставину, що наразі у нього на рахунках є кошти лише у розмірі 7 606,30 грн., що підтверджується довідками ПАТ ,,КБ ,,Приватбанк" та ПАТ ,,Перший інвестиційний банк".

Слід зазначити, що в апеляційній скарзі скаржник вказує, що ним було сплачено судовий збір, стягнутий рішенням суду першої інстанції в розмірі 91 750,62 грн., який не було сплачено позивачем при поданні позову, що підтверджується платіжним дорученням № 169 від 24.03.2017 та даний факт, на думку відповідача, свідчить про те, що він не ухиляється від виконання рішення.

Як вбачається з наданого суду платіжного доручення № 169 від 24.03.2017, відповідно до якого ТОВ ,,Гравіс - Кіно" сплатило 91 750,62 грн. судового збору на виконання рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/15978/16 від 18.10.2016, зазначені кошти сплачено платником з рахунку в АКБ ,,Південний" (м. Одеса), що свідчить про наявність інших рахунків у банках, крім тих, по яким було надано довідки про відсутність коштів.

За наведених обставин, посилання відповідача про відсутність коштів на рахунках спростовується наведеним вище, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання заявника на тяжкий фінансовий стан товариства, оскільки відповідно до ст. 42 ГК України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Також при вирішенні питання про відстрочення виконання судового рішення слід враховувати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання судового рішення порушує та впливає, насамперед на права та інтереси позивача, за захистом яких він змушений був звернутись до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Професійний футбольний клуб ,,Металург-Запоріжжя" постановою господарського суду Запорізької області від 02.03.2016 у справі № 908/487/16 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

У відповідності до положень ст. 38 Закону України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Виходячи з приписів названого Закону, невиконання рішення суду, яким на користь позивача було стягнуто грошові кошти, призведе до порушення не лише його прав, а й прав його кредиторів.

За таких обставин, доводи боржника, які викладені в заяві про відстрочку виконання рішення, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, не можуть бути тими обставинами, в розумінні ст. 121 ГПК України, які б свідчили про неможливість виконання рішення в силу якихось об'єктивних причин та за наявності яких можливо розстрочити або відстрочити виконання рішення, тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання судового рішення, оскільки заявником не зазначено і не доведено існування виняткового випадку, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2016 та відмовив в задоволенні вказаної заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновків, яких дійшов суд першої інстанції, не спростовують з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для зміни або скасування ухвали господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі №910/15978/16, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала є законною, обґрунтованою та відповідає обставинам справи. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Гравіс - Кіно" - залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі №910/15978/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді О.М. Коротун

І.А. Іоннікова