РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 р. Справа №910/601/17
За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

До Державного закладу " Київський коледж зв'язку "

За участю Київської місцевої прокуратури № 10

Про стягнення 264900,24 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 - предст.; Винокуров О.В. - адвокат

Від відповідача Мельник О.А. - предст.

Від прокуратури Лимонченко М.С. - прокурор прокуратури.

Рішення прийняте 30.03.2017 р., оскільки у судовому засіданні 24.02.2017 р. оголошувалась перерва, а у судовому засіданні 09.03.2017 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсним, з дати укладення пункту 3.2 договору на оплату комунальних та експлуатаційних послуг № 3586/3718/ ком від 02.12.2016 р., що укладений між Державним закладом " Київський коледж зв'язку " та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 в редакції додаткових угод № 1 від 01.01.2008 р., № 01.01.2008 р. та № 1 від 16.07.2009 р. в частині обов'язку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 здійснювати відшкодування витрат Державному закладу " Київський коледж зв'язку " по сплаті земельного податку, а також про стягнення з відповідача - державного закладу " Київський коледж зв'язку " 264900,24 грн., з яких: 155014,43 грн. безпідставно набутих коштів, сплачених в якості відшкодування витрат по сплаті земельного податку та процентів за користування зазначеними коштами в сумі 109885, 81 грн.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач на момент укладення додаткових угод не мав статусу платника земельного податку, а тому п. 3.2 договору № 3586/3718/ ком від 02.12.2016 р. ( в редакції, згідно додаткових угод ) в частині обов'язку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 здійснювати відшкодування витрат відповідача по сплаті земельного податку суперечить вимогам ст.ст. 202, 203 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача у запереченнях на позовну заяву просить суд припинити провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 ГПК України.

23.02.2017 р. та 09.03.2017 р. через канцелярію суду представником відповідача подані клопотання про зупинення розгляду справи № 910/601/17, посилаючись на те, що в провадженні господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/13565/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного закладу " Київський коледж зв'язку " про перерахунок витрат по відшкодуванню земельного податку, згідно умов договору на оплату комунальних та експлуатаційних послуг № 3586/3718/ком та стягнення надміру сплаченої суми витрат по сплаті земельного податку.

Суд у задоволенні зазначених клопотань відмовляє.

23.02.2017 р. через канцелярію суду представником відповідача подані клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві та Київську місцеву прокуратуру № 10 м. Києва.

Суд у задоволенні зазначених клопотань відмовляє, оскільки рішення суду ніяким чином не може вплинути на права та обов'язки зазначених третіх осіб

09.03.2017 р. через канцелярію суду представником відповідача подана заява про відвід судді Пінчука В.І.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.03.2017 р. у задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

09.03.2017 р. через канцелярію суду представником відповідача подана заява про колегіальний розгляд справи.

Суд у задоволенні зазначеного клопотання відмовляє.

30.03.2017 р. через канцелярію суду представником Київської місцевої прокуратури № 10 подане повідомлення про вступ прокурора у справу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та представника прокуратури, суд -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2006 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 3586/3718 ком. на оплату комунальних та експлуатаційних послуг.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач укладає договори на постачання електроенергії, води, опалення та вивіз сміття з постачальниками цих видів послуг на обслуговування приміщень державної форми власності, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які були орендовані позивачем ФОП ОСОБА_1 на підставі договорів оренди нерухомого майна № 3586 від 05.10.2006 р. ( загальною площею 273, 30 кв.м ) та № 3718 від 01.12.2006 р. ( загальною площею 148,10 кв. м. ), що укладені із Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву.

Згідно п. 1.2 договору № 3586/3718 ком. від 02.12.2006 р. позивач зобов'язався відшкодувати понесені відповідачем витрати за користування комунальними та експлуатаційними послугами.

Відповідно до п. 2.2 вказаного договору відповідач зобов'язався вчасно виставляти рахунки за оплату наданих послуг, а позивач зобов'язався вчасно сплачувати ці рахунки за отримані послуги.

Пунктом 3.1 договору № 3586/3718 ком. від 02.12.2006 р. передбачено, що позивач відшкодовує відповідачу витрати за користування комунальними та експлуатаційними послугами протягом п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку відповідача.

Відповідно до п. 5.1 вказаного договору, договір набирає чинності та діє протягом дії відповідних договорів оренди нерухомого майна, тобто до 08.11.2013 р. включно.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що додатковими угодами № 1 від 01.01.2008 р., № 2 від 01.01.2008 р. та № 1 від 16.07.2009 р. до договору № 3586/3718 ком. від 02.12.2006 р. пункт 3.2 вказаного договору викладено в іншій редакції, зокрема: передбачено відшкодування позивачем відповідачу витрат останнього по сплаті земельного податку.

Відповідно до п. 3.2 договору ( в редакції, згідно додаткових угод ) рахунки по всіх видах отриманих послуг виставляються позивачу на підставі проведених відповідачем та узгоджених з позивачем розрахунків: за електроенергію, згідно даних лічильника; за опалення пропорційно займаній площі; за водопостачання, згідно показників лічильників; за вивіз сміття пропорційно займаній площі; по відшкодуванню витрат по сплаті земельного податку та збору за спеціальне використання водних ресурсів.

Статтею 13 Закону України " Про плату за землю " ( а редакції, чинній на момент укладення додаткових угод ) передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності є договір оренди земельної ділянки.

Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також оренду плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. ( ст. 15 Закону України " Про плату за землю " ).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. ( ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, в редакції чинній на момент укладення додаткових угод ).

Натомість, у січні 2016 р., під час розгляду Господарським судом м. Києва судової справи № 910/13565/14 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державного закладу " Київський коледж зв'язку " про зобов'язання вчинити дії та стягнення надміру плачених коштів в розмірі 21754,05 грн. позивачу стало відомо про те, що на момент укладення додаткових угод № 1 від 01.01.2008 р., № 2 від 01.01.2008 р. та № 1 від 16.07.2009 р. Державний заклад " Київський коледж зв'язку " не мав правового статусу платника земельного податку в розумінні Закону України " Про плату за землю ".

Разом з тим, суд вважає, позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлено судом, відповідач є правонаступником Київського політехнікуму, створеного відповідно до наказу Міністерства зв'язку СРСР від 15.11.1946 № 424.

Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 26.12.1950 року № 2964 Київському політехніку було відведено земельну ділянку під будівництво гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. 02.09.1957 року, будівля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 була введена в експлуатацію, згідно акту державної приймальної комісії.

Відповідно до доданих документів земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 перейшла в постійне користування до Київського політехнікуму разом із побудованим на цій земельній ділянці гуртожитком.

Належність земельної ділянки по АДРЕСА_1 Державному закладу " Київський коледж зв'язку " підтверджується листами Державного комітету зв'язку України від 12.11.1997 р. №342 та від 30.01.1998 р. №435. Також в листі від 30.01.1998 р. №435 Державний комітет зв'язку України повідомляє, що саме він є правонаступником прав та обов'язків ліквідованого Міністерства зв'язку України, тому як саме це міністерство ініціювало виділення земельної ділянки у 1950 р.

Належність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 Державному закладу " Київський коледж зв'язку " підтверджується також листом Головного управління містобудування та архітектури ( Головкиївархітектура ) від 03.12.1997 р. вих. №07-5024. Де Головкиївархітектура надає свою згоду на закріплення земельної ділянки по АДРЕСА_1 за Київським коледжем зв'язку.

Таким чином, Державний заклад " Київський коледж зв'язку " є законним користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 1997 р.

Предметом даної справи є договір на оплату комунальних та експлуатаційних послуг № 3586/3718 ком. від 02.12.2006 р., за умовами якого відповідач укладав договори на постачання електроенергії, води, опалення та вивіз сміття з постачальниками цих видів послуг на обслуговування приміщень державної форми власності, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які були орендовані позивачем на підставі договорів оренди державного нерухомого майна №3586 від 05.10.2006 р. та №3718 від 01.12.2006 р., укладеними із регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, а позивач відшкодовував вказані комунальні та експлуатаційні витрати відповідача, в т.ч. земельний податок.

Питання стосовно дійсності договору на оплату комунальних та експлуатаційних послуг №3586/3718/ком та його окремих пунктів були досліджені у справі №910/13565/14, та винесено рішення на користь відповідача.

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати - договір оренди земельної ділянки ( п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України )

Згідно витягу з бази даних ПК " Кадастр " по юридичних особах від 07.01.2016 р. Державний заклад " Київський коледж зв'язку " є землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 3873,41 кв. м. ( кадастровий номер 82:069:003 ), що підтверджується листом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивач всупереч вимогам вказаної статті не надав суду доказів того, що п. 3.2 договору № 3586/3718/ ком від 02.12.2016 р. ( в редакції, згідно додаткових угод ) в частині обов'язку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 здійснювати відшкодування витрат відповідача по сплаті земельного податку суперечить вимогам ст.ст. 202, 203 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач пропустив строк позовної давності, для звернення з позовом до суду передбачений ст. 257 ЦК України і на застосуванні якого наполягає відповідач у заяві про застосування строку позовної давності. ( ч. 4 ст. 267 ЦК України )

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 18.04.2017 р.

СуддяВ.І.Пінчук