ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2017 Справа № 905/415/17

Господарським судом Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства ДМСС №216 Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Донбасмонтажспецстрой, м. Маріуполь

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Донецьк

про стягнення 2861375,95 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 11.04.2017 оголошено

перерву до 18.04.2017 о 12:00год.

Суть спору: Позивач, Дочірнє підприємство ДМСС №216 Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Донбасмонтажспецстрой, м.Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Донецьк про стягнення 2871977,82 грн., в тому числі заборгованість в розмірі 1463053,43грн., інфляційні в розмірі 1289768,70грн., 3% річних в розмірі 119155,69грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на виконання підрядних робіт №309583 від 20.04.2013 в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.02.2017 порушено провадження по справі № 905/415/17.

Розгляд справи відкладався та продовжувався на підставі ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем надавались заяви про зменшення позовних вимог в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Так, судом прийнято заяву позивача від 10.04.2017 про зменшення розміру позовних вимог та розглядає остаточні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 2861375,95 грн., яка включає заборгованість в розмірі 1462603,45 грн., інфляційні в розмірі 1280506,82грн., 3% річних в розмірі 118265,68 грн. Відповідач отримав заяву про зменшення розміру позовних вимог в судовому засіданні 11.04.2017.

Відповідач протягом розгляду справи заявляв клопотання про відкладання розгляду справи, які судом були задоволені, однак відзиву на позов відповідач не надав.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Під час судового розгляду справи представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

02.04.2013 між відповідачем, Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод, м. Донецьк (замовник) та позивачем, Дочірнім підприємством ДМСС №216 Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Донбасмонтажспецстрой, м. Маріуполь (підрядник) укладено договір №309583 (договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе виконання будівельних робіт при реконструкції кисневої станції. Реконструкція ККЦ. Місце виконання робіт місто Донецьк, вул.І.Ткаченко, 122 (п. 1.1. договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014 (п. 7.1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №12).

Обсяги робіт, строки їх виконання та вартість визначені у календарному плані виконання робіт (Додаток №1), який є невідємною частиною зазначеного договору (1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1. сума зазначеного договору приблизно складає 74767,20 грн., в тому числі ПДВ 12461,20грн.

Так, додатковими угодами до договору визначались найменування, вартість дати початку та закінчення робіт.

Пунктом 3.4 договору визначено, що замовник зобовязується провести кінцеві розрахунки протягом 30 календарних днів з дня підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за останній період. Оплата провадиться шляхом перерахування замовником відповідної суми на поточний рахунок підрядника. Перераховані підряднику грошові кошти є погашенням вартості виконаних робіт. Допускаються інші форми розрахунків, передбачені законодавством України.

Позивачем до матеріалів справи додані наступні акти приймання виконаних підрядних робіт, які сторонами підписані та підписи скріплені відбитками печаток підприємств:

- акт №86 за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 167318,40грн.;

- акт №87 за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 26729,58грн;

- акт №88 за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 170847,85грн;

- акт №89 за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 43879,43грн;

- акт №81/216-1/14 за березень 2014 року на суму 47518,80 грн;

- акт №83 дем/216-02/14 за березень 2014 року на суму 11505,60 грн;

- акт №83 м/216-02/14 за березень 2014 року на суму 197671,20 грн;

- акт №85/216-2/14 за березень 2014 року на суму 6588,00 грн;

- акт №94/216-3/14 за квітень 2014 року від 31.03.2014 на суму 29448,00 грн;

- акт №91/216-3/14 за квітень 2014 року на суму 182,40 грн;

- акт №93/216-3/14 за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 57184,80 грн;

- акт №95/216-3/14 за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 45156,00 грн;

- акт №96/216-3/14 за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 36550,80 грн;

- акт №97/216-3/14 за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 1345,20 грн;

- акт №98/216-3/14 за квітень 2014 року від 30.04.2014 на суму 3699,60 грн;

- акт №100/216-04/14 за травень 2014 року на суму 6546,00 грн;

- акт №101/216-5/14 за травень 2014 року від 31.05.2014 на суму 91723,20грн;

- акт №102/216-05/14 за травень 2014 року від 31.05.2014 на суму 176304,00 грн;

- акт №103/216-05/14 за травень 2014 року від 31.05.2014 на суму 32852,40грн;

- акт №104/216-05/14 за травень 2014 року від 30.05.2014 н а суму 80124,00 грн;

- акт №106/216-06/14 за травень 2014 року від 31.05.2014 на суму 333,60 грн;

- акт №107/216-06/14 за травень 2014 року від 30.05.2014 на суму 38463,60 грн;

- акт №110/216-05/14 за травень 2014 року від 30.05.2014 на суму 11215,20 грн;

- акт №105/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 4083,60 грн;

- акт №109/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 8490,00 грн;

- акт №111/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 63524,40 грн;

- акт №112/216-06/14 за червень 2014 року від 27.06.2014 на суму 74665,20 грн;

- акт №113/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 2757,60 грн;

- акт №114/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 290,40 грн;

- акт №115/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 3452,40 грн;

- акт №116/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 9075,60 грн;

- акт №117/216-06/14 за червень 2014 року від 30.06.2014 на суму 2641,20 грн;

- акт №119/216-07/14 за липень 2014 року від 31.07.2014 на суму 41748,00 грн;

- акт №121/216-07/14 за липень 2014 року від 31.07.2014 на суму 12189,60 грн;

- акт №122/216-07/14 за липень 2014 року від 31.07.2014 на суму 27591,60 грн;

- акт №118/216-14 за грудень 2014 року на суму 1702,80 грн;

- акт №123/216-14 за грудень 2014 року на суму 9050,40 грн;

- акт №124/216-14 за грудень 2014 року на суму 6669,60 грн;

- акт №125/216-14 за грудень 2014 року на суму 9290,40 грн;

Акти підписані сторонами без заперечень, що оцінюється судом як підтвердження юридичними особами - позивачем та відповідачем, фактів вчинення господарських операцій з виконання робіт.

Позивач зазначив, що роботи за актом №86 за лютий 2014 року від 28.02.2014 на суму 167318,40грн. відповідачем частково оплачено, що підтверджується банківськими виписками від 23.12.2014 на суму 5000,00грн. (частково на суму 3151,73грн.), від 24.12.2014 на суму 5000,00грн., від 25.12.2016 на суму 5000,00 грн., від 29.12.2014 на суму 5000,00грн., від 13.01.2015 на суму 4000,00грн., від 23.01.2015 на суму 4000,00грн.

23.11.2016 між сторонами підписано угоду про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму 71655,28грн., в якому сторонами підтверджено, що за договором №309583 від 02.04.2013 є невиконані відповідачем перед позивачем грошові зобовязання на суму 1534258,73грн., здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 71655,28грн.

Отже, відповідач погодився, що за договором №309583 від 02.04.2013 у нього перед позивачем існує заборгованість, яка після проведення зарахування зустрічних однорідних вимог складає 1462603,45грн.

Позивач наполягає, що заборгованість відповідачем за договором №309583 від 02.04.2013 в розмірі 1462603,45грн. не сплачена, у звязку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашення заборгованості у розмірі 1462603,45грн. відповідачем суду не представлено.

Заперечення відповідача, викладені в клопотанні від 29.03.2017, що відповідачем виявлена різниця між наданими позивачем розрахунками та даними бухгалтерського обліку судом до уваги не приймаються у зв'язку з недоведеністю.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд вважає доведеним борг відповідача перед позивачем у сумі 1462603,45грн., а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем до стягнення заявлені інфляційні витрати в розмірі - 1280506,82грн. за період з 31.03.2014 по 01.01.2017, 3% річних в розмірі 118265,68 грн. за період з 31.03.3014 по 01.01.2017.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що позивачем невірно встановлено начало періоду нарахування 3 % річних, а саме не з 31 календарного дня з дня підписання акту приймання виконаних будівельних робіт, а з 30 календарного дня.

Як зазначено у п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Здійснивши самостійно перерахунок 3% річних та інфляційних витрат з урахуванням приписів п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме інфляційні витрати в розмірі 1280506,82 грн. за період з 31.03.2014 по 01.01.2017, 3% річних в розмірі 118265,68 грн. за період з 31.03.3014 по 01.01.2017.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 69, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства ДМСС №216 Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Донбасмонтажспецстрой, м. Маріуполь до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Донецьк про стягнення 2861375,95 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Донецьк (85300, Донецька область, м.Покровськ, вул.Торгівельна, б.106А, ) на користь Дочірнього підприємства ДМСС №216 Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Донбасмонтажспецстрой, м. Маріуполь (87545, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Українського козацтва, 50, ) заборгованість в розмірі 1462603,45 грн., інфляційні в розмірі 1280506,82грн., 3% річних в розмірі 118265,68 грн., судовий збір в розмірі 42920,64грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 24.04.2017.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2017

Суддя Г.Є. Курило