ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"24" квітня 2017 р. Справа № 902/260/17

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Білоуса В.В.

при секретарі судового засідання Матущак О.В.

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Преміум" (01014, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.1/36)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1" (24200, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт.Томашпіль, вул.Івана Богуна, буд.4)

про стягнення 40 148 225,98 грн.

за участю представників :

позивача: ОСОБА_2- згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_3- згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_4- згідно довіреності.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Преміум" звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1" про стягнення 40 148 225,98 грн..

Ухвалою суду від 20.03.2017 порушено провадження у справі № 902/260/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.04.2017.

19.04.2017 від позивача до суду надійшла заява № 01304/228 від 12.04.2017 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах позовних вимог в сумі 40 720 225, 98 грн..

Представники відповідача в судовому засіданні 24.04.2017 заперечили проти заяви позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 24.04.2017 відмовлено в задоволенні вказаної заяви позивача про забезпечення позову.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2017 підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові.

Представники відповідача в судовому засіданні 24.04.2017 проти позову заперечили.

21.04.2017 р. від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи яке мотивоване необхідністю перевірки розрахунку позовних вимог та необхідністю здійснення контррозрахунку.

Представник відповідача просив не розглядати клопотання про відкладення розгляду справи.

21.04.2017 від відповідача до суду надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи № 902/260/17 на 15 днів.

Представник позивача в судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечив.

24.04.2017 від відповідача до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідачем неодноразово направлялися повідомлення Позивачу щодо:

1) відсутності сум заборгованості Відповідача перед Позивачем щодо сплати суми відсотків за користування Кредитом (ОСОБА_5 від 29.04.2016 р. про необхідність проведення зарахування (списання) суми відсотків за користування Кредитом у розмірі 566 530,05 грн. та суми відсотків за користування Кредитом у розмірі 605 601,09 грн. з суми коштів у розмірі 1 611 995,73 грн., наявної на рахунку Відповідача); та

2) вимоги щодо сплати коштів Позивачем Відповідачу (зустрічні вимоги)(ОСОБА_5 (Вимога) Відповідача від 17.04.2017 р. до Позивача щодо сплати Позивачем протягом 1 (одного) банківського дня суми коштів у розмірі 14 019 984,39 грн., на підставі набуття Відповідачем права грошової вимоги до Позивача внаслідок укладення Договору про відступлення права вимоги №159/1-АП-ЗД/ІН від 02.03.2017 р. між Відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Корсунь- Шевченківське Хлібоприймальне підприємство» та, щодо сплати Позивачем суми коштів у розмірі 15 888 290,35 грн. на підставі набуття Відповідачем права грошової вимоги до Позивача внаслідок укладення Договору про відступлення права вимоги №160/1-АП-ЗД/ІН від 02.03.2017 р. між Відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тотленд»). У звязку з ненадходженням від Позивача жодної відповіді щодо повідомлень Відповідача, вказаних у п.1) та п.2) вище, а також у звязку з невиконанням Позивачем вимоги щодо сплати коштів, передбачених у п.2) вище у встановлений строк, 20.03.2017 р. Відповідачем було направлено:

3) вимогу про припинення зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (Заява про припинення зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.03.2017 р. на загальну суму 31 520 270,47 грн.).

Вказує про те, що вказані повідомлення Відповідача було залишено Позивачем без відповіді, у звязку з цим, 30.04.2017 р. Відповідачем було направлено Позивачеві лист за вих. №1398 щодо надання актуальної суми заборгованості Відповідача із врахуванням отриманої Позивачем Заяви про припинення зобовязань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.03.2017 р. на загальну суму 31 520 270,47 грн. Зазначає про те, що однак, в черговий раз, Позивач не направив жодної відповіді щодо вказаної вимоги Відповідачу. Вказує про те, що у звязку викладеним вище, станом на 24.04.2017 р. Відповідачу не відома остаточна сума його зобовязань щодо Кредиту і, відповідно, Відповідач позбавлений можливості здійснити будь-який контр-розрахунок щодо заявлених у Позові вимог Позивача по Кредиту.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання з огляду на таке.

Згідно ст.55 ГПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей стягуваною сумою. У позовах, які складаються з кількох самостійних вимог,- загальною сумою усіх вимог. Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею. Системний аналіз вказаної норми закону дає підстави вважати, що законодавець зобов'язує суддю визначати ціну позову, тільки у випадку неправильного зазначення позивачем загальної ціни позову при додаванні визначених позивачем самостійно кількох вимог, але не передбачає обов'язку судді самостійно робити розрахунок, і зокрема в даній справі, позовних вимог щодо нарахування відсотків за користування кредитом, заборгованості з тіла кредиту, оскільки нарахування відсотків за користування кредитом є похідним від тіла кредиту.

Згідно п.5 ч.2 ст.54, п.3 ст.63 ГПК України обов'язок здійснити розрахунок позовних вимог, надати його суду, законом покладено на позивача. Відтак поняття "визначити суддею ціну позову" і "надати обгрунтований розрахунок сум, що стягуються" є різними і не тотожними категоріями. Тому закон не зобов'язує і не надає права судді самостійно, за позивача робити розрахунок вказаних позовних вимог. Покладення на суддю такого обов'язку суперечило б ст.19 Конституції України згідно якої правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.43 ГПК України суд зобов'язаний оцінити докази, подані сторонами, в тому числі розрахунки позовних вимог щодо заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, неустойки, наданих позивачем з позовною заявою. Оцінку цих та інших доказів суд має здійснити за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом. Відтак, суд на виконання вказаної норми, зобов'язаний надати оцінку розрахункам позивача щодо вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами, неустойки за порушення строків оплати відсотків, як похідних вимог, а для цього потрібно зробити відповідні розрахунки - нарахувати відсотки за користування кредитними коштами. В п.1.1, 3.6 Кредитного договору № 88/КЛ/15 встановлено різні розміри і підстави нарахування відсотків - 25% річних за користування кредитом в межах строку користування кредитом (п.1.1) і 35% річних - проценти за понадстрокове користування кредитом на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в цьому пункті договору (п.3.6 Договору). Такі розрахунки є складними, потребують спеціальних знань. Самостійно суд зробити такі розрахунки, перевірити їх правильність, не може, оскільки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами, співставлення цих нарахувань з розрахунками позивача щодо вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами необхідні спеціальні знання в галузі економіки, фінансово - кредитних відносин, кредитування.

Така позиція суду грунтується ще й на тому, що розрахунок вказаних позовних вимог здійснювався не юридичною службою позивача, а підписаний заступником Голови Правління ПАТ "КБ "Преміум" ОСОБА_6, із зазначенням виконавцем - ОСОБА_7 (а.с.12-15).

В п.1.1, 3.6 Кредитного договору № 88/КЛ/15 встановлено різні розміри і підстави нарахування відсотків - 25% річних за користування кредитом в межах строку користування кредитом (п.1.1) і 35% річних - проценти за понадстрокове користування кредитом на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в цьому пункті договору (п.3.6 Договору). Такі розрахунки є складними, потребують спеціальних знань.

Окрім того, згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" чинне законодавство не дає господарському суду права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з'ясування відповідних питань спеціальні знання.

Згідно ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відтак, клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача проти клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, мотивовані тим, що працівники відповідача не зробили свого розрахунку, і не вказали, в чому неправильний розрахунок позивача, оскільки згідно усних пояснень представників відповідача, у відповідача відсутні фахівці які могли зробити такі розрахунки і перевірити розрахунки позивача.

Окрім того, суд вважає, що з'ясувати правильність чи неправильність розрахунку, перевірити розрахунки позивача має особа стороння по відношенню, як до позивача так і відповідача, яка має спеціальні знання в галузі економіки, кредитно - фінансових відносин, а саме сертифікований судовий експерт, який перед проведенням судової експертизи і наданням висновку попереджається про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку або безпідставну відмову від проведення експертизи, тоді як працівники як позивача, так і відповідача при проведення таких розрахунків є зацікавленими особами, оскільки кожна сторона - позивач, відповідач намагалися викласти суду свою, вигідну позивачеві, відповідачеві позицію.

В зв'язку з тим, що судова експертиза призначається в справі за клопотанням відповідача, то оплата за її проведення судом покладається на нього.

В зв'язку із призначенням в справі судової економічної експертизи, і відсутністю підстав передбачених ст.77 ГПК України клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом відхиляється.

Суд відхиляє клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи на 15 днів, оскільки строк розгляду справи не закінчився і в зв'язку з призначенням в справі судової економічної експертизи провадження у справі підлягає зупиненню.

На пропозицію суду надати запитання на проведення судової економічної експертизи, представники сторін таких запитань не надали, а тому питання на судову експертизу встановлюються господарським судом згідно положень ч.2 ст.41 ГПК України.

Керуючись ст. 22, 32, 34, 36, 41, 42, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України , -

У Х В А Л И В :

1. Призначити у справі № 902/260/17 судову економічну експертизу. Проведення цієї експертизи доручити Вінницькому відділенню Київського науково -дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м.Вінниця, вул. Батозька, 1).

2. На розгляд судово - економічної експертизи поставити наступні питання:

2.1. Чи підтверджується документально розрахунок позовних вимог, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Преміум" суми 6 584 176,23 грн. прострочених відсотків згідно умов кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, укладеного між позивачем та відповідачем станом на 24.04.2017 року?

2.2. Чи підтверджується документально розрахунок позовних вимог, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Преміум" суми 763 070,56 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків згідно умов кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, укладеного між позивачем та відповідачем станом на 24.04.2017 року?

2.3. Чи підтверджується документально розрахунок позовних вимог, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Преміум" суми 28 600 000 грн. простроченого кредиту згідно умов кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, укладеного між позивачем та відповідачем станом на 24.04.2017 року?

2.4. Чи підтверджується документально розрахунок позовних вимог, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Преміум" суми 2 341 979,19 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту згідно умов кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, укладеного між позивачем та відповідачем станом на 24.04.2017 року?

2.5. Чи підтверджується документально розрахунок позовних вимог, щодо нарахування Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Преміум" суми 1 859 225,98 грн. штрафу за порушення умов сплати процентів та основного боргу згідно умов кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, укладеного між позивачем та відповідачем станом на 24.04.2017 року?

2.6. Якщо подані позивачем в судову справу розрахунки щодо 28 600 000 грн. простроченого кредиту, 6 584 176,23 грн. прострочених відсотків, 2 341 979,19 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 763 070,56 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків, 1 859 225,98 грн. штрафу за порушення умов сплати процентів та основного боргу проведені невірно і не відповідають умовам кредитного договору від 20.11.2015 № 88/КЛ/15, проведені з помилками, то навести правильний розрахунок вказаних вимог за спірний період станом на 24.04.2017.

3. Попередити експертів, осіб, які безпосередньо проводитимуть експертизу про те, що вони несуть відповідальність, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків.

4. Оплату за проведення судової економічної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1", (24200, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт.Томашпіль, вул.Івана Богуна, буд.4). Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1" здійснити оплату проведення експертизи відповідно до рахунку експертної установи.

5. Для проведення судово - економічної експертизи матеріали судової справи № 902/260/17 направити на адресу Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (21004, м. Вінниця, вул. Батозька, 1). Матеріали судової справи № 902/260/17 підлягають обовязковому поверненню господарському суду Вінницької області разом із висновком експертизи на протязі 5-ти днів з дня складання висновків експертизи або з дня зясування обставин неможливості проведення експертизи.

6. Копії даної ухвали направити позивачу, відповідачу, Вінницькому відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз рекомендованими листами.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01014, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.1/36)

3 - відповідачу (24200, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт.Томашпіль, вул.Івана Богуна, буд.4)

4 - Вінницькому відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз (21004, м. Вінниця, вул. Батозька, 1)