РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017Справа №910/4931/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарлев"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР ГРУП ХОЛДИНГ"

про стягнення 54 244,76 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Ліщенко Т.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарлев" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР ГРУП ХОЛДИНГ" (далі - відповідач) про стягнення 54 244,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору поставки № 70320/1016 від 05.10.2016 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 54 244,76 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4931/17, розгляд справи призначено на 24.04.2017.

18.04.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши у судовому засіданні 24.04.2017 заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про неможливість її прийняття, з огляду на наступне.

Зі змісту поданої представником позивача заяви про збільшення розміру позовних вимог вбачається, що зазначена заява за своїм змістом є заявою про зміну предмета і підстав позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з частинами 4, 5 та 6 п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи те, що позивач фактично змінив первісну позовну вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки № 70320/1016 від 05.10.2016 на стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки № 70320/1016 від 05.10.2016, 3 % річних та інфляційних втрат нарахованих на суму заборгованості, обґрунтувавши додатково заявлені вимоги іншими нормами законодавства, які регулюють зазначені відносини, зазначена заява про збільшення розміру позовних вимог є заявою про одночасну зміну предмета і підстав позову, яка суперечить приписам ГПК України та не приймається судом до розгляду.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

У судове засідання 24.04.2017 представник позивача з'явився, подав письмові пояснення, клопотання про долучення документів до матеріалів справи, довідку про відсутність аналогічного спору та письмові пояснення, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 24.04.2017 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 9 від 23.04.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що поштове відправлення не було вручене під час доставки (з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР ГРУП ХОЛДИНГ" (далі - покупець, практікер, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тарлев" (далі - постачальник, позивач) укладено Договір поставки № 70320/1016 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник постачає і передає у власність практікер, а практікер приймає та оплачує товари згідно із замовленням практікер та товаросопровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього Договору на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2.1 Договору практікер надає замовлення постачальнику на підставі специфікації/прайс-листа затвердженої сторонами, в якій наведено перелік товарів, що поставляються за цим Договором, та їх ціни, і яка складає невід'ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору замовлення практікер на поставку товарів, у випадку їх належного оформлення обов'язкові для постачальника. Замовлення вважається чинними тільки за умови їх оформлення в письмові формі. Замовлення, розміщені в усній формі, зокрема, по телефону, так само, як і доповнення, зміни та інші застереження до поданих замовлень, вважаються чинними тільки за умовами їх підтвердження в електронній письмової формі, яка вимагається для замовлень. Замовлення можуть також надаватись постачальникові через систему EDI-систему документообігу електронними засобами обміну інформацією та/або засобами електронної пошти, які прирівнюються до письмового замовлення та також є обов'язковими.

За умовами пункту 5.2 Договору практікер здійснює вчасний розрахунок за поставлені товари. Оплата виконується в платіжні дні практікер (робочі дні вівторок і четвер), на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури, шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника, зазначений у реквізитах до цього Договору протягом 65 календарних днів та визначається залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за цим Договором, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом практікер.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що протягом 5 днів після поставки товарів постачальник повинен надати в головний офіс практікер повний пакет документів, а саме - податкову та товарні накладні із зазначенням номеру приймання замовлення. Практікер приймає до розгляду товарну накладну тільки разом з податковою накладною, та коригуючу товарну накладну разом з розрахунком коригувань сум ПДВ. Товарна накладна/коригуючи товарна накладна окремо від податкової накладної/розрахунку коригувань сум ПДВ не приймається.

Цей Договір з усіма додатками до нього діє до 31.12.2016. Строк дії цього Договору, за умови відсутності на те заперечень сторін, автоматично продовжується на кожний наступний рік (п. 12.1.1 Договору).

Згідно з п. 12.1.2 Договору закінчення строк дії цього Договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які виникли за Договором протягом строку його дії та залишились невиконаними.

На виконання умов даного договору та наданого ТОВ «Практікер груп Холдинг» замовлення № Т-00012343 від 15.11.2016 (вих. № 32 від 15.11.2016), ТОВ «Тарлев» поставило відповідачу узгоджений товар на загальну суму 54 244,76 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 00024030 від 15.11.2016 на суму 54 244,76 грн., яка підписана уповноваженими представниками сторін без заперечень.

В подальшому, на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № Т-00018970 від 15.11.2016.

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором поставки, оплату поставленого товару своєчасно не здійснив, в зв'язку з чим за ним, утворилася заборгованість в розмірі 54 244,76 грн.

13.02.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію щодо оплати товару вих. № 13/02-1 від 13.02.2017, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Направлення зазначеної претензії відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення та фіскального чеку від 15.02.2017.

З цих підстав ТОВ «Тарлев» звернулося до суду з позовною заявою до ТОВ «Практікер груп холдинг».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачем було поставлено замовлений ТОВ «Практікер груп Холдинг» відповідно до замовлення № Т-00012343 від 15.11.2016 (вих. № 32 від 15.11.2016) товар, що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № Т-00024030 від 15.11.2016 на суму 54 244,76 грн.

Зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими особами сторін без заперечень та скріплені печатками підприємств.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначених товарів.

Проте, відповідачем не було оплачено отриманий товар.

Таким чином, на момент звернення позивача з позовом до суду, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату поставленого товару не здійснив, у зв'язку з чим, за відповідачем, обліковується заборгованість по вищевказаній видатковій накладній у розмірі 54 244,76 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР ГРУП ХОЛДИНГ (03134, м. Київ, вулиця Кільцева дорога, будинок 12; ідентифікаційний код: 39461864) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарлев" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Авіаторів, будинок 64; ідентифікаційний код: 35415966) заборгованість у розмірі 54 244 (п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок чотири) грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова