донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

20.04.2017 справа №908/4247/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявився ОСОБА_4 за довіреністю №17/38 від 07.06.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від про20 березня 2017р. розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р.
у справі№ 908/4247/14 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ
доПублічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область
простягнення суми
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.03.2017р. у справі № 908/4247/14 заяву Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ, Донецька область про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. у справі № 908/4247/14 на 24 місяці задоволено: розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. справі № 908/4247/14 щодо сплати заборгованості у розмірі 4 904 095 грн. 67 коп. на двадцять чотири місяці до 28.02.2019 р. згідно графіку.

Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ подана апеляційна скарга, відповідно до якої останнє просить скасувати наведену ухвали суду у звязку з тим, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи не повністю досліджені та зясовані обставини, що мають значення для справи. Зокрема, в обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд неправильно застосував норму ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, взявши до уваги тільки тяжкий фінансовий стан боржника та не врахувавши матеріального стану та інтересу стягувача.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що також зазначив у наданому суду відзиві на апеляційну скаргу.

13.04.2017р. від відповідача надійшла заява про відкладення та продовження строку розгляду справи. Клопотання щодо відкладення судом задоволено, розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.04.2017р. Одночасно, щодо клопотання про продовження строку розгляду справи, колегія суддів вважає, що останнє не підлягає задоволенню, оскільки заявником: по перше, жодним чином не обгрунтовано необхідність здійснення відповідних процесуальних дій, по друге, як зазначено вище, судом задоволено клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Позивач наданим йому правом не скористався, у судове засідання не зявився. Про час та дату судового засідання сповіщений належним чином. У попередньому судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду про порушення провадження у даній справі учасники судового процесу були попереджені про те, що у разі незявлення в судове засідання їх представників, скарга буде розглянута за наявними матеріалами.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами з огляду на те, що нез'явлення в судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду справи та враховуючи 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановлений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржувану ухвалу в повному обсязі.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2015р. та постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015р стягнуто з відповідачана користь позивача 795 692,95 грн. пені, 1 865 411,14 грн. втрат від інфляції, 264 245,59 грн. 3% річних, 1 957 270,75 грн. штрафу та 71 475,24 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ від 14.04.2015 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.07.2015 р. виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. відстрочено на 6 місяців до 14.01.2016р.

З перебігом зазначеного строку, відповідач повторно звернувся з заявою від 27.01.2016р. про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. у справі № 908/4247/14, яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.02.2016р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. задоволено. Виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. у справі № 908/4247/14 відстрочено на один рік до 18.02.2017р.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2016р. у справі № 908/4247/14 ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.02.2016р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. у справі № 908/4247/14 скасовано. У задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. відмовлено за мотивами того, що рішення Господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у справі № 908/4247/14 вже було відстрочено судом на 6 місяців, а саме до 14.01.2016; боржник у добровільному порядку заборгованість не сплачував; боржником не надано доказів відсутності коштів на його рахунках та відсутності майна, на яке можна було б звернути стягнення; не враховано балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду

12.07.2016р. боржником надано заяву про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р., яку мотивовано, зокрема, наявністю значної кількості кредиторів та виконавчих проваджень, дестабілізацією виробничої діяльності заявника, зменшення кількості замовлень на продукцію, відсутність прибутку за 2015 рік та І квартал 2016 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.07.2016р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.09.2016р., в задоволенні заяви ПАТ Енергомашспецсталь про надання відстрочки виконання рішення по справі № 908/4247/14 відмовлено, зазначені відповідачем обставини не визнані судом такими, що є підставою до відстрочення виконання рішення суду.

15.09.2016 р. відповідач звернувся до суду з заявою № 17/871-1547 від 08.09.2016 р. про зупинення примусового виконання наказу від 14.04.2015р. та про надання відстрочки виконання рішення на 3 роки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 р. у задоволенні клопотання про зупинення примусового виконання наказу від 14.04.2015р. у справі № 908/4247/14 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.09.2016 у справі № 908/4247/14 заяву Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" про відстрочку виконання рішення суду від 29.01.2015 у справі № 908/4247/14 задоволено частково: відстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у справі № 908/4247/14 строком на 1 рік.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.2016 ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.09.2016 у справі № 908/4247/14 скасовано та у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецталь" про відстрочку виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 у справі № 908/4247/14 відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.11.2016р. залишено без змін.

11.01.2017р. відповідач звернувся з заявою про надання відстрочки виконання судового рішення на два роки. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2017р. у задоволенні вказаної заяви відмовлено. Ухвала сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.

06.03.2017р. Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь звернулось до господарського суду Запорізької області із заявою про надання розстрочки виконання рішення суду від 29.01.2015р. № 908/4247/14 на 24 місяці.

В обґрунтування наданої заяви відповідач посилається на те, що у зв'язку з неплатоспроможністю замовників зменшилася кількість замовлень на вироблену Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь продукцію, почастішали випадки відмови контрагентів від вже замовленої підприємству продукції, а також випадки несвоєчасної оплати вже виготовленої та відвантаженої Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь продукції. Внаслідок зменшення оборотних коштів, Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь не має можливості здійснити погашення всієї кредиторської заборгованості, за якою настав термін оплати. Як наслідок цього, контрагенти звертаються до судових інстанцій та відділів державної виконавчої служби для примусового стягнення грошових коштів.

Як зазначає заявник, з квітня 2014 р. розпочався збройний конфлікт на території Донецької області, у тому числі, і міста Краматорська, що призвело до різкого спаду виробничої діяльності, зокрема, невиконання виробничого плану. У зв'язку з вказаними подіями, виробнича діяльність на Публічному акціонерному товаристві Енергомашспецсталь дестабілізувалася. Дані обставини заявник підтверджує висновками Донецької торгово-промислової палати. Заявник також посилається на те, що Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь змушене припинити більшість господарських відносин з підприємствами, що знаходяться в зоні проведення АТО, зазначене викликало гостру необхідність пошуку нових контрагентів для постачання сировиною і матеріалами, які необхідні для виробництва. Крім цього, відносно Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь судами прийняті рішення щодо стягнення заборгованості. Боржником вчинюються дії щодо стягнення дебіторської заборгованості. Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь стверджує, що у 2016 2017 р.р. планує укладення довгострокових контрактів, які дозволять збільшити оборотні кошти підприємства, поліпшити фінансове становище, відповідно, провести розрахунок по заборгованості з контрагентами. Таким чином, негайне виконання судового рішення у справі № 908/4247/14, за твердженням заявника, призведе до неможливості виконання Публічним акціонерним товариством Енергомашспецсталь всіх своїх зобов'язань, у тому числі і в сфері оподаткування. Одночасно, у поданій заяві відповідачем зазначено, що заборгованість у справі № 908/4247/14 складається лише з штрафних санкцій, основний борг підприємством було сплачено до винесення судом рішення.

Задовольняючи вказану заяву в частині надання розстрочки виконання рішення, суд першої інстанції визнав винятковими обставини справи, на які посилався відповідач. При цьому, ухвалою господарського суду від 06.03.2017р. клопотання заявника про зупинення виконання наказу по справі № 908/4247/14 від 14.04.2015р. відхилено, на підставі того, що приписами Господарського процесуального кодексу України не передбачено повноважень господарського суду зупиняти виконання наказу на стадії розгляду зави про надання розстрочки виконання рішення на підставі до ст. 121 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи заявника апеляційної скарги, повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, перевіривши повноту встановлених фактів, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду ділягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Отже, в розумінні наведеної норми, розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Виходячи зі змісту п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як зазначено вище, до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо. Такі висновки містяться в мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, виходячи з наведеного, розстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання судового рішення. Крім цього, повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Наразі, заявник посилається на тяжке фінансове становище підприємства, в обґрунтування якого надає відповідні фінансові та бухгалтерські документи, зокрема: баланси підприємства станом на 31.12.2015р. та 31.12.2016р., звіти про взаєморозрахунки з неризедентами станом на 31.12.2015р. та на 31.12.2016р., звіт про фінансові результати за 2015р., довідку Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про несвоєчасну виплату заробітньої плати працівникам підприємства за період з січня 2015 р. по червень 2015 р. Також, відповідно до листа відділу Державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, у відділі знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на користь юридичних осіб і державних установ, в яке входить 172 виконавчих проваджень, борг за якими становить 40 339 611, 96 грн.

Одночасно, у зв'язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні колегією суддів враховуються висновки, закріплені в нормах права, і перш за все, у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки або розстрочки виконання судового рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року в справі «Чижов проти України» зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, які ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно, встановлення та підтвердження факту наявності виключних обставин, на які посилається відповідач, можливо лише внаслідок сукупного аналізу відповідних доказів щодо наявності зазначених обставин, що безпосередньо впливають на можливість виконання рішення суду відповідача у момент звернення рішення до виконання.

В свою чергу, обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Посилання скаржника на те, що у 2016-2017роках останній планує укладення довгострокових контрактів, які дозволять збільшити оборотні кошти підприємства та поліпшити фінансове становище не приймається колегією суддів до уваги, оскільки заявником не доведено, що ті обставини, які на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про розстрочку, зміняться в майбутньому після можливого відстрочення та нададуть йому змогу виконати рішення в повному обсязі.

Разом з тим, як зазначено вище, відповідач неодноразово звертався з заявами про розстрочення/відстрочення виконання рішення суду, при цьому, обставини, які наведені заявником у поданій заяві, вже були предметом розгляду при зверненні з попередніми заявами та станом на теперішній час не змінились. Також, не сплата відповідачем заборгованості з 2015р. та неодноразове звернення з відповідними заявами про розстрочку/відстрочку виконання рішення суду набула системний та довготривалий характер.

Крім того, відповідачем не доведено, що саме у такий графік підприємство відповідача буде спроможне сплачувати заборгованість, як і не надано обґрунтування забезпечення дійсного виконання рішення суду саме за наведеним у заяві графіком.

Одночасно, при прийнятті оскаржуваної ухвали, господарським судом не враховано фінансовий стан позивача, що є порушенням балансу майнових інтересів сторін.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про розстрочення виконання рішення відповідачем не доведені, а місцевим судом не встановлені передбачені ст.121 Господарського процесуального кодексу України виключні обставини і відповідні умови для надання такого розстрочення виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 р. про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. по справі № 908/4247/14 підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 36, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 р. по справі № 908/4247/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 р. у справі № 908/4247/14 скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецталь", м. Краматорськ, Донецька область про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. по справі № 908/4247/14 на 24 місяці відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" (84306, Донецька область, м. Краматорськ, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1600,00 грн.

Господарському суду Запорізької області видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України Про виконавче провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Марченко

Судді: Д.О. Попков

ОСОБА_3