ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2017 р. Справа № 918/1186/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом

Приватного підприємства-фірми "ВІВ"

до WECO Group LTD

про стягнення заборгованості в сумі 1 820, 40 Євро, що станом на 11.10.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 52 469 грн. 61 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - директор ОСОБА_1;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2016 року Приватне підприємство-фірма "ВІВ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до WECO Group LTD (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 820, 40 Євро, що станом на 11.10.2016 року за офіційним курсом НБУ становить 52 469 грн. 61 коп.

Ухвалою суду від 04 листопада 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/1186/16, розгляд якої призначено на 24 квітня 2017 року.

Представник відповідача - WECO Group LTD в судове засідання 24 квітня 2017 року не з'явився. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач - WECO Group LTD є іноземним суб'єктом господарювання, що зареєстрований у Великобританії.

У відповідності до п. 1.4 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 липня 2008р. за №573/15264 обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою. Посилання на такий міжнародний договір у дорученні є обов'язковим.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р., яка була імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000р. №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000р.

За таких обставин, про розгляд даної справи відповідача належить повідомляти в порядку передбаченому Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року (Гаазькою конвенцією 1965 року).

Відповідно до ст. 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Центральним органом Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії є Ministry of Justice Justice Policy Group.

Згідно із ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Cтаттею 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965), встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що

a) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

b) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Заповненню з урахуванням приписів пунктів 6.2.1 і 6.2.2 Інструкції підлягають дві частини формуляра: "Прохання" і "Короткий виклад документа".

Якщо формуляр складається українською мовою, то його обов'язково необхідно супроводжувати перекладом французькою чи англійською мовами або мовою запитуваної держави.

Доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі статтею 2 Конвенції, або через Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст. 125 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

За таких обставин, з метою всебічного та повного розгляду справи, належного повідомлення відповідача про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи підлягає відкладенню.

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів.

Керуючись ст. 77, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на "09" жовтня 2017 року на 10:40 год.

2. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Рівненської області в залі судових засідань №16.

3. Зобов'язати позивача в строк до 10.05.2017 р. подати через відділ канцелярії та документального забезпечення суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на англійську мову у двох примірниках:

- ухвали від 24 квітня 2017 року у справі № 918/1186/16;

- прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів;

- підтвердження;

- короткого викладу документа, що підлягає врученню.

4. У разі неможливості подання будь-яких документів на виконання вимоги ухвали суду надати письмові пояснення щодо їх неподання. Всі документи подавати із клопотанням про залучення до матеріалів справи через канцелярію суду завчасно, до судового розгляду.

5. Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача про передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 ГПК України правові наслідки.

Суддя Політика Н.А.