РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017№910/23039/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23039/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Київстар», м. Київ,

приватного підприємства «Арт-Трейдінг», м. Київ, та

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ,

про стягнення 96 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність від 30.06.2016 №б/н);

ОСОБА_4 (директор; паспорт серія ВН №276765);

відповідача-1 - ОСОБА_5 (довіреність від 23.03.2016 №259);

відповідача-2 - не з'явився;

відповідача-3 - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПАТ «Київстар») 72 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що:

- 02.10.2015 позивачем було виявлено факт доведення до загального відома відповідачем-1 музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_6; автор музики: ОСОБА_6; автор тексту: ОСОБА_7; далі - Твір), у форматі мобільного контенту у формі послуги «Ді-Джингл» через Інтернет на сайті http://465.ua/;

- з офіційного сайту відповідача-1 вбачається, що послуга «Ді-Джингл» - мелодія замість гудка (сайт http://465.ua/) пропонується мобільним оператором «КИЇВСТАР»;

- крім того, власником доменного імені http://465.ua/ є ПАТ «Київстар»;

- позивач набув майнові авторські та суміжні права на спірний музичний твір на підставі ліцензійного договору від 01.03.2015 №33-01/03/15 (далі - Ліцензійний договір), укладеного Товариством і товариством з обмеженою відповідальністю «Звук-М» (далі - ТОВ «Звук-М»);

- оскільки на дату проведення фіксації порушення (02.10.2015) позивач не передавав права на використання спірного музичного твору відповідачу-1, то використання ПАТ «Київстар» спірного музичного твору є неправомірним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2016 порушено провадження у справі.

30.01.2017 ухвалою господарського суду міста Києва прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 96 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав; залучено до участі у справі приватне підприємство «Арт-Трейдінг» (далі - Підприємство) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

13.02.2017 ПАТ «Київстар» подало суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило таке: відповідач отримав право на використання Твору відповідно до дозволу від 11.02.2017 №68 до договору від 06.11.2009 №53797 про передачу майнових прав інтелектуальної власності (далі - Договір №53797), укладеного ПАТ «Київстар» і Підприємством; таким чином, відповідачем дотримано усіх необхідних вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон), необхідних для використання Твору; крім того, ПАТ «Київстар» не знало та не могло знати, що Підприємство, яке надало дозвіл на використання Твору відповідачу та гарантувало в Договорі, що виключні майнові права на Твір належить саме йому, не має майнових прав на Твір, а також те, що в майбутньому в судовому порядку договір, за яким фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 набув майнових прав на Твір, буде визнано недійсним; в матеріалах справи відсутні належні докази факту використання Твору, CD-диск є неналежним доказом, оскільки не існує технічної можливості при дослідженні відеозапису встановити, яку саме веб-сторінку зафіксовано позивачем на CD-диску, а джерело виявленої/відтвореної інформації (відомостей), що міститься у файлах на CD-диску із записом огляду сайтів http://465.ua/ та http://my.kyivstar.ua, встановити неможливо.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2017 залучено до участі у справі Підприємство та фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 як інших відповідачів.

17.03.2017 позивач подав суду заяву про зміну підстав позову, в якій просив суд:

- стягнути з ПАТ «Київстар» 32 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав;

- стягнути з Підприємства 32 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав;

- стягнути з ФОП ОСОБА_2 32 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

У судовому засіданні 20.03.2017 представники позивача передали копію заяви представнику відповідача-1.

Суд перевірив дотримання позивачем вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) і з огляду на те, що Товариство не надіслало копію даної заяви відповідачам-2,3, зобов'язав позивача надіслати копію заяви про зміну підстав позову Підприємству та ФОП ОСОБА_2; докази такого надіслання подати суду.

17.03.2017 позивач подав суду додаткові пояснення, в яких зазначив про те, що: в 2014 році власником виключних авторських прав на спірний твір було Товариство; позивач неодноразово звертався як до ПАТ «Київстар», так і до Підприємства з вимогою припинити порушення виключних майнових авторських прав; ні ПАТ «Київстар», ані Підприємство не відреагували; Товариство звернулося до суду щодо захисту своїх прав; рішенням Апеляційного суду міста Києва суду від 20.01.2016 визнано недійсним договір від 24.11.2012 №24 (далі - Договір №24) про передачу авторських та суміжних прав.

20.03.2017 ПАТ «Київстар» подало суду письмові пояснення, в яких зазначило таке: в матеріалах справи відсутні докази розміщення на сайті http://my.kvivstar.ua спірного твору; на сайті http://mv.kyivstar.ua ніколи не розміщувалися і не розміщуються музичні твори; даний сайт являє собою систему самообслуговування, призначений для управління абонентами своїми рахунками та замовлення послуг шляхом реєстрації, створення власного кабінету та використання розміщених на сайті посилань; вказане вбачається із електронного файлу «мой киевстар_одна любовь», що міститься на CD-диску, поданому позивачем; на 47 секунді даного відеозапису при натисканні посилання «Ді-джингл» відбувається перехід на сайт 465.ua, на якому розміщуються фрагменти музичних творів; чинне законодавство не містить приписів щодо безпосереднього причинного зв'язку між фактом завдання збитків та їх розміром і розміром можливої компенсації; позивач посилається на використання одного музичного твору 02.10.2015, тому розмір компенсації має визначатися з одного факту порушення.

Представник відповідачів-2,3 20.03.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке:

- Договором № 24 ФОП ОСОБА_2 набув виключні майнові авторські та суміжні права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві ОСОБА_6 та у виконанні ОСОБА_6, не у співвідношенні ОСОБА_7;

- ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_6 не укладався договір про передачу авторських та суміжних прав на Твір;

- рішенням Апеляційного суду міста Києва суду від 20.01.2016 Договір №24 не визнавався недійсним в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на Твір;

- ФОП ОСОБА_2 передав Підприємству виключні майнові та суміжні права на Твір на підставі договору від 01.01.2013 № 01/02/13 про передачу авторських та суміжних прав (далі - Договір № 01/02/13), який є чинним;

- 29.11.2010 Підприємством та закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» укладено договір про надання послуг №65778 (далі - Договір №65778), який недійсним не визнавався;

- на підставі Договору №65778 та дозволу від 11.02.2013 №68 на використання об'єктів права у формі контенту на території України, який є невід'ємною частиною вказаного договору, Підприємство передало право використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в авторстві та виконанні ОСОБА_6 на потужностях інтернет-ресурсу 465.ua та my.kyivstar.ua, а також через потужності мобільного оператора «Київстар» (послуга «Ді-Джингл»);

- таким чином, на даний час Договір №24 в частині твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві і виконанні ОСОБА_6 залишається чинним, тому Підприємство на законних підставах використовує права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві та виконанні ОСОБА_6 і правомірно передало право на використання твору ПАТ «Київстар».

06.04.2017 ПАТ «Київстар» подало суду письмові пояснення, в яких вказало таке:

- у позивача немає прав на музичний твір з текстом, що зафіксовано на відеозаписі, поданому як доказ використання;

- Товариство стверджує та надає докази на підтвердження того, що твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», що був зафіксований на відеозаписі і долучений до матеріалів справи, відповідає код 189452;

- проте код 189452 було присвоєно музичному творові з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором музики та виконавцем якого є ОСОБА_6, а автором слів - ОСОБА_19;

- згідно з поясненнями представника Підприємства та ФОП ОСОБА_2, у дозволі від 11.02.2013 № 68 було виявлено технічну помилку, а саме автором тексту вказано «ОСОБА_19» замість «Мурат Тхагалєгов»; ОСОБА_6 є автором музики, тексту і виконавцем твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», право на використання якого надано ПАТ «Київстар» за вказаним дозволом;

- відповідно до умов додатку №2 до Ліцензійного договору позивачеві було надано право на використання Твору;

- рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.01.2016 визнано недійсним Договір №24 в частині передачі авторських та суміжних прав на Твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», а не твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором та виконавцем якого є ОСОБА_6;

- відтак, є всі підстави для висновку, що ПАТ «Київстар» не використовувало спірний твір взагалі, а доказів наявності у позивача прав на музичний твір з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором та виконавцем якого с ОСОБА_6, в матеріалах справи не міститься;

- 11.02.2013 відповідач отримав дозвіл № 68 на використання твору на підставі та умовах Договору № 53797;

- 20.10.2015 ПАТ «Київстар» було отримано претензії позивача щодо спірного твору;

- 06.11.2015 за результатами розгляду претензій відповідач-1 надіслав Товариству повідомлення про результати розгляду претензій за вихідним № 29020/06, в якому вказав, що дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення претензійних вимог позивача у зв'язку з отриманням дозволу на використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» від Підприємства;

- позивач не надіслав відповідачеві-2 доказів (копії договорів) наявності у нього майнових прав на твір, тобто у зв'язку із ненаданням Товариством жодних доказів наявності прав на твір, ПАТ «Київстар» не могло дізнатися про наявність у позивача майнових прав на твір як станом на 02.10.2015, так і після отримання претензій, так і станом на сьогодні;

- разом з тим, відповідач-1 надіслав на адресу відповідача-2 повідомлення про претензії позивача щодо Твору та попросив врегулювати претензії Товариства, повідомити про результат та надати підтвердження наявності у Підприємства прав інтелектуальної власності на спірний музичний твір;

- 24.11.2015 ПАТ «Київстар» отримало лист відповідача-2 від 17.11.2015 №3/11, в якому Підприємство повідомило про те, що отримало виключні майнові авторські та суміжні права на Твір за договором про передачу авторських та суміжних прав від 01.01.2013 №01/02/13, укладеним із ФОП ОСОБА_2; у свою чергу, відповідач-3 отримав майнові права на музичний Твір за Договором № 24;

- відповідач-1 добросовісно вчинив всі необхідні дії, перевірив усю надану інформацію та 02.10.2015 не знав, не міг та не повинен був знати про ймовірність порушення прав третіх осіб на спірний музичний твір у зв'язку з таким: отриманням претензій від позивача 20.10.2015; ненаданням Товариством ПАТ «Київстар» в жовтні 2015 року жодних доказів наявності майнових прав на спірний музичний твір; наявністю дозволу від 11.02.2013 № 68 Підприємства на використання твору; наявністю гарантій відповідача-2 про наявність прав для надання дозволу на використання музичного твору; наявністю гарантій Підприємства про відсутність претензій з боку третіх осіб; наданням доказів відповідачем-2 (копій договорів) про наявність прав на Твір; відповідач-1 ніколи не використовував Твір.

06.04.2017 Товариство подало суду додаткові пояснення № 2, в яких вказало таке:

- твердження відповідача-1 щодо невикористання спірного музичного твору на потужностях інтернет-ресурсів є безпідставними та необґрунтованими;

- що ж до тверджень ПАТ «Київстар» стосовно розміру компенсації, то позивач просить стягнути з відповідача-1 мінімальну компенсацію за порушення авторських прав на спірний музичний твір, що відповідно до статті 52 Закону становить 10 мінімальних заробітних плат, що станом на березень місяць 2017 року становить суму, еквівалентну 32 000 грн.;

- умисні дії відповідачів-1,2 вчинені з корисливих мотивів та задля уникнення подальшої можливої відповідальності, які проявляються у неправильному визначені належного автора загальновідомого твору, яким є музичний Твір саме який і був незаконно використаний відповідачами;

- під час розгляду судової справи щодо визнання Договору № 24 недійсним судами трьох інстанцій належним чином було встановлено та відображено у відповідних рішеннях, що музичний твір під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», майнові права на який були передані згідно з Договором №24, був створений саме ОСОБА_6, як автором музики та ОСОБА_7, як автором тексту;

- жодного іншого твору з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», майнові права на який передавалися згідно з Договором №24, який був визнаний недійсним з моменту укладення, не існує;

- таким чином, твердження відповідачів щодо невизнання недійсним Договору № 24 з моменту його укладення, зокрема, у частині передачі майнових прав на Твір, який і був незаконно використаний відповідачами, є цілковито абсурдними, такими, що не відповідають дійсності та вводять суд в оману;

- відповідачі-2,3 не є ні авторами спірного музичного твору, ані особами, які мають авторське право на нього;

- основною умовою дійсності тих дозволів та договорів на використання оспорюваного об'єкту, на які посилаються відповідачі, має бути належність авторських прав на твір, яких у останніх немає у зв'язку із визнанням Договору №24 недійсним з моменту його укладення, на підставі якого і були укладені ті дозволи та договори, на які посилаються відповідачі.

10.04.2017 відповідач-1 подав суду клопотання про долучення о матеріалів справи актів огляду інформаційної (білінгової) системи Tinterconnect та технологічної системи «Cоntent Management Platform».

Представники позивача у судовому засіданні 10.04.2017 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача-1 надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представники відповідачів-2,3 у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачам-2,3 на адреси, зазначені у матеріалах справи та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.04.2017 без участі представників відповідачів-2,3 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів-1, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Частиною першою статті 1109 ЦК України передбачено, що за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

16.02.2015 ТОВ «Звук-М» (ліцензіар) і Товариством (ліцензіат) укладено Ліцензійний договір, за умовами якого:

- ліцензіар з моменту підписання відповідного додатку до Ліцензійного договору надає за винагороду на строк (період часу, на який надаються права та який починається з дати передачі прав і триває протягом строку дії Ліцензійного договору) і на територію (Україна), а ліцензіат набуває на умовах виключної ліцензії права на використання (у тому числі у формі мобільного контенту) творів, відеокліпів, фонограм і виконань, перелік яких затверджується сторонами у додатках до Ліцензійного договору, і зобов'язується виплачувати ліцензіару винагороду (далі - роялті) (пункт 2.1 Ліцензійного договору);

- ліцензіар надає ліцензіату право на умовах виключної ліцензії збирати винагороду за використання творів, відеокліпів, фонограм і виконань третіми особами, починаючи з моменту опублікування таких творів, відеокліпів, фонограм і виконань на території (пункту 2.3 Ліцензійного договору);

- ліцензіар надає ліцензіату право на умовах виключної ліцензії перешкоджати неправомірному використанню творів, відеокліпів, фонограм і виконань, у тому числі забороняти третім особам використовувати твори, відеокліпи, фонограми і виконання (пункт 2.4 Ліцензійного договору);

- Ліцензійний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. При цьому, якщо за місяць до спливу строку дії Ліцензійного договору ні одна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення, Ліцензійний договір вважається автоматично пролонгованим кожний раз на один календарний рік (пункту 7.1 Ліцензійного договору).

Відповідно до додатку від 01.03.2015 № 2 до Ліцензійного договору ТОВ «Звук-М» передало Товариству, зокрема, права на Твір; частка належних правовласнику прав на музику - 100%; частка належних прав на текст - 100%; частка належних правовласнику прав на виконання - 100%; частка належних правовласнику прав на фонограму - 100%.

У свою чергу, ТОВ «Звук-М» отримало права на спірний музичний твір на підставі ліцензійного договору від 14.06.2012 № 75/12 (далі - Договір № 75/12).

14.06.2012 ТОВ «Звук-М» (ліцензіат) і ОСОБА_6 (ліцензіар) було укладено Договір № 75/12, за умовами якого:

- ліцензіар передає ліцензіату виключні авторські права на використання творів, вказаних у додатку № 1 до Договору № 75/12, як самостійно, так і у складі аудіовізуальних творів, що означає право у тому числі розповсюджувати твори у формі мобільного контенту (пункт 2 статті 1 Договору № 75/12);

- права передаються ліцензіату для володіння ними на території всього світу (статті 2 Договору № 75/12);

- права передаються ліцензіаром ліцензіату на строк п'ять років (статті 4 Договору № 75/12);

- Договір № 75/12 вступає в силу з 14.06.2012 і діє до закінчення строку дії прав, переданих за Договором № 75/12 (пункт 1 статті 15 Договору № 75/12).

Відповідно до додатку від 14.06.2012 № 1 до Договору № 75/12 ОСОБА_6 передав ТОВ «Звук-М», зокрема права на Твір.

Отже, позивач за вказаним ліцензійними договорами отримав виключні майнові авторські права та суміжні права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

Позивач вказує, що 02.10.2015 ним було виявлено факт відтворення Твору у форматі мобільного контенту у формі послуги «Ді-Джингл» через Інтернет на сайті http://465.ua/.

З офіційного сайту відповідача-1 вбачається, що послуга «Ді-Джингл» (сайт http://465.ua/) пропонується мобільним оператором «КИЇВСТАР».

Крім того, власником доменного імені http://465.ua/ є відповідач-1.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

02.10.2015 директором позивача ОСОБА_11, засновником Товариства ОСОБА_3, проведено фіксацію факту використання на сайті http://465.ua/ Твору, у зв'язку з чим складено акт огляду веб-сайту від 02.10.2015, яким зафіксовано факт доведення до загального відома Твору у форматі мобільного контенту у формі послуги «Ді-Джинг» через Інтернет на сайті http://465.ua/.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Так, позивач як доказ доведення до загального відома твору відповідачем-1 подав суду диск із відеозаписами.

Судом у порядку статті 65 ГПК України було оглянуто відеозаписи, подані позивачем як докази зі справи.

З відеозаписів вбачається, що: було відкрито три сайти в мережі Інтернет, а саме: 24Timezones.com, http://my.kyivstar.ua та http://465.ua/; на першому сайті було вказано точну дату, а саме 02.10.2015; на другому - особи перейшли за посиланням на сайт http://465.ua/ та прослухали музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_6; на третьому - особи прослухали музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» у виконанні ОСОБА_6.

На думку відповідача-1, диск, поданий позивачем, є неналежним доказом, оскільки не існує технічної можливості при дослідженні відеозапису встановити, яку саме веб-сторінку зафіксовано позивачем на СD-диску, а джерело виявленої/відтвореної інформації (відомостей), що міститься у файлах на СD-диску із записом огляду сайтів http://my.kyivstar.ua та http://465.ua/, встановити неможливо.

Доводи відповідача-1 документально не підтверджені, а сам відеозапис є безперервним і підстав вважати, що він здійснений не 02.10.2015 та було оглянуто не сайти http://my.kyivstar.ua та http://465.ua/, у суду немає.

Відповідачі заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на отримання права на використання Твору, виходячи з такого:

- 29.11.2010 Підприємством (провайдер) та закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (оператор), правонаступником якого є ПАТ «Київстар», укладено Договір № 65778, за умовами якого: провайдер зобов'язується надавати оператору послуги на умовах та в порядку, передбачених у Договорі № 65778, а оператор зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги;

- на виконання умов Договору № 65778 відповідач-2 надав відповідачу-1 дозвіл від 11.02.2013 № 68 на використання об'єктів права у формі контенту на території України, зокрема, музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_6; автор музики та тексту: ОСОБА_19);

- у свою чергу, Підприємство набуло невиключних авторських і суміжних прав на спірний музичний твір за Договором № 01/02/13, укладеного ФОП ОСОБА_2 (правоволоділець) і відповідачем-2 (видавник);

- відповідач-3 набув виключних майнових авторських та суміжних прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Договором № 24, укладеним ФОП ОСОБА_2 (видавник) і ОСОБА_6 (правоволоділець);

- ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_6 не укладався договір про передачу авторських та суміжних прав на Твір;

- рішенням Апеляційного суду міста Києва суду від 20.01.2016 Договір №24 не визнавався недійсним в частині передачі виключних майнових авторських та суміжних прав на Твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор слів і музики ОСОБА_6, виконавець ОСОБА_6);

- таким чином, на даний час Договір № 24 в частині твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві і виконанні ОСОБА_6 залишається чинним, тому Підприємство на законних підставах використовує права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві та виконанні ОСОБА_6 і правомірно передало право на використання твору ПАТ «Київстар».

Твердження відповідачів не є обґрунтованими та спростовуються таким.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20.01.2016 зі справи № 760/1342/15-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.2016, апеляційну скаргу Товариства задоволено частково; рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 скасовано та ухвалено нове рішення; позов Товариства до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_6, ТОВ «Звук-М», ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа: Підприємство, про визнання недійсним договору про передачу авторських та суміжних прав задоволено частково; визнано недійсним з моменту укладення Договір № 24, укладений ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в частині передачі виключних авторських і суміжних прав на такі твори: «Не уходи» (автор музики і слів : ОСОБА_14; виконавець ОСОБА_15); «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики і виконавець: ОСОБА_15; автор слів ОСОБА_16); «ІНФОРМАЦІЯ_7» (автор музики і слів: ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_15); «ІНФОРМАЦІЯ_4» (автор музики і слів: ОСОБА_18; виконавець ОСОБА_15); «ІНФОРМАЦІЯ_5» (автор музики і слів: ОСОБА_12 виконавець ОСОБА_15); в задоволенні інших вимог первісного позову відмовлено; провадження у справі в частині позовних вимог Підприємства, ФОП ОСОБА_2 до Товариства, ТОВ «Звук-М» про визнання недійсним ліцензійного договору від 06.08.2014 № 01/06/08/14 закрито; у задоволенні позовних вимог Підприємства, ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Звук-М», ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання права та визнання договорів недійсними відмовлено та встановлено таке:

- відповідно до умов ліцензійного договору від 04.10.2011 №271/11 та Договору № 75/12 ОСОБА_6 передав виключні авторські і суміжні права ТОВ «Звук-М» на твори «ІНФОРМАЦІЯ_1», «Не уходи», «ІНФОРМАЦІЯ_4»; передача цих прав ФОП ОСОБА_2 за Договором № 24 також не відповідає нормам права у сфері інтелектуальної власності, зокрема, частині четвертій статті 32 Закону, в частині, що стосуються його авторського права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також положенням статтей 36,39 Закону що стосується його суміжних права;

- Договір № 24, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є недійсним в частині передачі прав на твори: «Не уходи» (автор музики і слів ОСОБА_14; виконавець ОСОБА_6); «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор музики та виконавець: ОСОБА_6; автор слів ОСОБА_16); «ІНФОРМАЦІЯ_7» (автор музики і слів: ОСОБА_17; виконавець ОСОБА_6); «ІНФОРМАЦІЯ_4» (автор музики і слів ОСОБА_18; виконавець ОСОБА_6); «ІНФОРМАЦІЯ_5» (автор музики і слів ОСОБА_12 виконавець ОСОБА_6).

Отже, судом було визнано недійсним Договір № 24 саме в частині Твору.

Що ж до тверджень відповідачів про те, що:

на підставі Договору №65778 та дозволу від 11.02.2013 № 68 на використання об'єктів права у формі контенту на території України, який є невід'ємною частиною вказаного договору, Підприємство передало право використання Твору «ІНФОРМАЦІЯ_6» в авторстві та виконанні ОСОБА_6 на потужностях інтернет-ресурсу 465.ua та my.kyivstar.ua, а також через потужності мобільного оператора «Київстар» (послуга «Ді-Джингл»);

таким чином, на даний час Договір №24 в частині твору «ІНФОРМАЦІЯ_6» в одноосібному авторстві і виконанні ОСОБА_6 залишається чинним, тому Підприємство на законних підставах використовує права на твір «ІНФОРМАЦІЯ_6» в одноосібному авторстві та виконанні ОСОБА_6 і правомірно передало право на використання твору ПАТ «Київстар», є безпідставними, виходячи з такого.

У судовому порядку Договір № 24 було визнано недійсним саме в частині музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1», а тому посилання відповідачів на те, що недійсним було визнано правочин в частині музичного твору, автором музики та виконавцем якого є ОСОБА_6, автором слів - ОСОБА_16, а відповідачами укладалися провочини стосовно музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в одноосібному авторстві та виконанні ОСОБА_6, є тлумаченням судового рішення на свою користь.

Разом з тим, суду не подано жодного документального підтвердження того, що існують два музичних твори під ідентичною назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», але за авторством в одному випадку лише ОСОБА_6, а в іншому - ОСОБА_6 та ОСОБА_16.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до частин першої - третьої статті 1108 ЦК України особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності).

Виключна ліцензія видається лише одному ліцензіату і виключає можливість використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Зі змісту Договору № 75/12 вбачається, що ОСОБА_6 передав ТОВ «Звук-М» виключну ліцензію на використання Твору, а тому у відповідачів відсутні права надавати дозволи на використання та публічне сповіщення Твору.

Отже, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про правомірне використання відповідачами Твору на момент фіксації 02.10.2015.

Посилання відповідача-1 на те, що він не був обізнаний про те, що Договір № 24 було визнано недійсним, а Договір № 01/02/13 та Договір № 53797 є чинними та недійсними не визнавалися, є безпідставними, виходячи з такого.

Позивач надсилав відповідачу-1 відповідні претензії ще у жовтні 2015 року, а лист (від 02.02.2016 № 01-02/02/16Л), в якому Товариство повідомило ПАТ «Київстар» про визнання Договору № 24 недійсним в судовому порядку було отримано відповідачем-1 ще в лютому 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, ПАТ «Київстар» було обізнано про порушення прав позивача та відсутність належного дозволу на використання Твору ще з лютого 2016 року та мало достатньо часу врегулювати спір в досудовому порядку.

Отже, використання відповідачами Твору шляхом передачі дозволу на його використання та публічного сповіщення відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону, за яке пунктом «г» частини другої статті 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Так, у пункті 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Позивачем у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації таким чином: 32 000 грн. (10х1х 3 200 грн.) з відповідача-1, 32 000 грн. (10х1х 3 200 грн.) з відповідача-2, 32 000 грн. (10х1х 3 200 грн.) з відповідача-3, виходячи з того, що: суб'єктом майнових авторських прав відносно Твору заявлений позивач («ІНФОРМАЦІЯ_1»); мінімальна заробітна плата складає 3 200 грн.; враховуючи те, що кожен відповідач вчинив самостійне порушення прав позивача, сума компенсація має складати по 10 мінімальних заробітних плат з кожного.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 Постанови № 12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Судом враховано, що: ПАТ «Київстар» не вперше припустилося порушення щодо музичного твору; Підприємство та ФОП ОСОБА_2 припустилися такого порушення вперше; разом з тим, використано один музичний твір з текстом, а тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, доцільно притягнути кожного з відповідачів до відповідальності у вигляді сплати компенсації у розмірі по 10 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3 200 гривень.

Отже, правомірним є: стягнення з відповідача-1 на користь позивача 32 000 грн. компенсації; з відповідача-2 - 32 000 грн. компенсації; з відповідача-3 - 32 000 грн. компенсації.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53; ідентифікаційний код 21673832) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 121, офіс 82; ідентифікаційний код 39543428) 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та 480 (чотириста вісімдесят) грн. судового збору.

3. Стягнути з приватного підприємства «Арт-Трейдінг» (03037, м. Київ, вул. Освіти, 4; ідентифікаційний код 33145092) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 121, офіс 82; ідентифікаційний код 39543428) 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та 480 (чотириста вісімдесят) грн. судового збору.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (03037, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверс Медіа Корпорейшн» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 121, офіс 82; ідентифікаційний код 39543428) 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав позивача та 480 (чотириста вісімдесят) грн. судового збору.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя О. Марченко