ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.2017 Справа № 920/192/17

за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Відділу житлово-комунального господарства Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-вторсировина", м. Суми,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, с. Юнаківка, Сумський район, Сумська область,

про стягнення 61 057 грн. 00 коп.

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Голуб А.В., довіреність 301-11/0342 від 21.03.2017;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився;

Прокурор: Мороз В.;

Секретар судового засідання Сидорук А.І.,

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 61 057 грн. 00 коп., в тому числі 58 000 грн. 00 коп. авансового платежу, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № Р/19 від 07.11.2016, 1 557 грн. 26 коп. пені відповідно до п. 8.5. договору, 1 165 грн. 74 коп. інфляційних витрат та 334 грн. 00 коп. 3 % річних.

Прокурор підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвала господарського суду Сумської області від 14.03.2017 про порушення провадження у справі № 920/192/17 та ухвала про відкладення розгляду справи від 30.03.2017 надіслані судом на адресу відповідача вказану у позовній заяві - АДРЕСА_1. Поштові повідомлення про вручення відповідачу вказаних ухвал до суду відділенням пошти не повернуті.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_2.

Ухвала господарського суду Сумської області від 13.04.2017 про відкладення розгляду справи № 920/192/17 надіслана судом за місцезнаходженням відповідача, поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали від 13.04.2017 до суду відділенням пошти не повернуте.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Третя особа, ФОП ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач у судове засідання не з'явився та відзив на позовну заяву не подав, то справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

7 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір підряду № Р/19 відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач забезпечує відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору виконання будівельно-монтажних робіт на об'єкті: «Проведення капітального ремонту для поліпшення технічного стану шлюза-регулятора ТП 150x2 на каналі К-1 для регулювання рівнів води в р. Куколка на території Вирівської сільської ради Конотопського району».

Відповідно до п. 1.1. договору позивач зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх з урахуванням п. 3.5 та п.3.7 цього договору.

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання відповідачу, визначені проектно-кошторисною документацією (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору початок всіх робіт встановлюється з моменту підписання договору. Закінчення всіх робіт та здача їх позивачу здійснюється до 23 грудня 2016 року з правом передчасного виконання.

Робота вважається виконаною після підписання акту здачі - приймання виконаних робіт уповноваженими особами замовника, підрядника і організації, що здійснює технічний нагляд (п. 2.4. договору).

Договірна ціна, порядок розрахунків визначені сторонами у розділі 3 договору.

За умовами п. 3.1. договору, договірна ціна (додаток 1, який розробляє відповідач та погоджує із позивачем) встановлюється в національній валюті України і складає 195 758 грн. 40 коп. з ПДВ, що оподатковується у порядку встановленому законодавством.

Розрахунок за договором здійснюється замовником з урахуванням якості виконаних робіт на підставі актів здачі-приймання робіт КБ-2в, КБ-3 (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, позивач перераховує відповідачу аванс у розмірі 30 % від вартості робіт, передбачених цим договором, на придбання необхідних для виконання робіт матеріалів. Підрядник зобов'язується використати аванс до 23 грудня 2016 року.

Невикористані підрядником суми авансу в строк до 23 грудня 2016 року повертаються замовнику (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 3.6. договору, джерелом фінансування робіт за договором є спеціальний фонд обласного бюджету.

Відповідно до п. 5.4.1. договору, підрядник зобов'язується виконувати визначені договором роботи якісно в узгоджений договором строк, не допускати відхилення від проектно-кошторисної документації.

Згідно з п. 10.1. договору, останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року включно, а в частині фінансових зобов'язань - до їх повного виконання сторонами. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач посилаються на те, що на виконання умов п. 3.3. договору позивач згідно з платіжним дорученням № 14 від 14.11.2016 перерахував відповідачу аванс у розмірі 58 000 грн. 00 коп., однак підрядник не виконав договірних зобов'язань щодо виконання робіт за договором, в порушення п. 3.4. договору суму авансу позивачу не повернув.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Протягом строку дії договору діє і зобов'язання, взяте на себе сторонами відповідно до умов договору.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За умовами ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов Договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що відповідно до додатку № 1 до договору підряду сторонами узгоджено договірну ціну, яка становить 195758 грн. 40 коп.

Платіжним дорученням № 14 від 14.11.2016 підтверджується факт виконання позивачем передбаченого пунктом 3.3. договору обов'язку щодо перерахування відповідачу авансу в сумі 58 000 грн. 00 коп.

30.11.2016 між позивачем та третьою особою укладено договір про виконання технічного нагляду за будівництвом, за умовами якого ФОП ОСОБА_3 бере на себе зобов'язання за дорученням позивача здійснювати технічний нагляд за будівництвом об'єкту «Проведення капітального ремонту для поліпшення технічного стану шлюза - регулятора ТП 150x2 на каналі К-1 для регулювання рівнів води в р. Куколка на території Вирівської сільської ради Конотопського району» згідно з нормами та правилами, встановленими чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.3. договору, строк використання авансу закінчився 23 грудня 2016 року, а строк дії договору за умовами п. 10.1. сплив 31 грудня 2016 року.

Докази виконання відповідачем робіт за договором, використання суми перерахованого позивачем авансу в розмірі 58 000 грн. 00 коп. чи повернення вказаної суми позивачу в матеріалах справи відсутні, відповідачем не подані.

На підставі викладеного, оскільки відповідачем не подано доказів повернення позивачу грошових коштів в сумі 58 000 грн. 00 коп., доказів виконання робіт за договором на вказану суму чи аргументованих заперечень проти вимог позивача, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 58 000 грн. 00 коп. авансового платежу є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.5. договору, у разі неповернення невикористаної суми авансу в строк до 23 грудня 2016 року, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі облікової ставки Національного банку за кожен прострочений день.

Згідно з поданим розрахунком, відповідно до п. 8.5. договору, відповідачеві нарахована пеня в загальній сумі 1557 грн. 26 коп. за період з 23.12.2016 по 03.03.2017, виходячи з суми заборгованості в розмірі 58 000 грн. 00 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачеві нараховано 3 % річних в сумі 334 грн. 00 коп. та інфляційні збитки в сумі 1165 грн. 74 коп. за період з 23.12.2016 по 03.03.2017, виходячи з суми заборгованості в розмірі 58 000 грн. 00 коп.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань щодо повернення невикористаного авансу, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами договору, перевіривши обставини, пов'язані з правильністю здійснення розрахунку, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 1557 грн. 26 коп., 3% річних в сумі 334 грн. 00 коп., інфляційних збитків в сумі 1165 грн. 74 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору, понесені прокурором, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-вторсировина" (вул. Рибалко, буд. 2, офіс 408, м. Суми, Сумська область, 40007, ) на користь Відділу житлово-комунального господарства Сумської обласної державної адміністрації (вул. Шишкарівська, 9, м. Суми, 40030, р/р № 0419 в ГУДКСУ у Сумській області, МФО 837013, ) 58 000 грн. 00 коп. заборгованості, 1557 грн. 26 коп. пені, 334 грн. 00 коп. 3% річних, 1165 грн. 74 коп. інфляційних збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-вторсировина" (вул. Рибалко, буд. 2, офіс 408, м. Суми, Сумська область, 40007, ) на користь Прокуратури Сумської області (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, код 03527891) 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.04.2017.

Суддя О.Ю. Резніченко