ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2017 Справа № 904/1341/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрометалактив", м. Дніпро

до Державного підприємства «Дніпропетровський електровозобудівний завод», м. Дніпро

про стягнення 400 000 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 07.03.2017р. №01/03/2017;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 21.03.17р. №2103/2017/5.

ОСОБА_3 - представник, дов. від 11.04.17р. №б/н. (був присутній у судовому засіданні 12.04.2017р.).

СУТЬ СПОРУ:

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судових засіданнях було оголошено перерву до 13.04.2016р.

Позивач з урахуванням заяви (вх. №14043/17 від 13.03.2017р.) просить стягнути з відповідача 400 000 грн. 00 коп. - передоплати за договором від 17.06.2015р. №16.

Відповідач у відзиві (вх.№21158/17 від 12.04.2017р.) на позовну заяву ТОВ «Дніпрометалактив» про стягнення грошових коштів, сплачених в рамках передоплати за договором від 17.06.2015р. №16 просить суд відмовити позивачу у задоволенній позовної заяви, посилаючись на те, що: - позовна заява позивача не містить жодних письмових доказівневиконання відповідачем робіт, що зазначені у специфікації №1 до договору; - позовна заява позивача та приєднані до неї додатки не містять завірених належним чином копій техічного завданння на виконанння робіттехнологічного процессу, вказаним у специфікаціях, яке було передано відповідачу, що підтверджує факт непредявлення позивачем данного технічного завданння на виконанння технологічного процессу, вказаним у специфікації на користь відповідача; є очевидним, що позивач неналежно виконує зобовязанння, що визначені договором як істотними його умовами; - в порушення умов договору позивач вирішив припинити дії договору в односторонньому порядку, що в свою чергу є порушенням чинного законодавства, що регулює договірні відносини між позивачем та відповідачем; - протягом усього терміну дії договору позивач жодного разу не розглядав питанння терміну виконанння робіт шляхом підписання двосторонньного відповідного документа та скріпленння його печатками сторін; - позивач має належним чином виконувати зобовязанння за договором, оскільки останнній є діючим та достроково не припиненим; - до данного договору у порядку, передбаченому чиннним законодавством України, не підписувалися між позивачем та відповідачем жодні (будь-які) додаткові угоди, які б передбачали зміну його істотних умов, у тому числі змінювали права та/або обовязки позивача та відповідача щодо належного виконання покладених на них обовязківзгідно умов договору; - 22.07.2015р. позивачем надано інформацію про відсутність ентрів колісних у власності та зазначив, що у подальшому має намір продовжити співробітництво за договором; - 19.09.2016р. позивачем було повідомлено за №15/09-2016/02 про неможливість виконати свої зобов'язання за договором, а саме неможливість надати давальницькі вироби та запропоновано розірвати договір, керуючись пунктом 8.2 договору; - позивач фактично підтвердив, що неналежним чином виконує покладені на нього обовязки діючим договором; - відсутність давальницьких виробів у власності позивача не є форс-мажорною обставиною та не може визнаватися як такою обставиною, що не могла бути врахована позивачем під час укладанння договору; - наявність або відсутність давальницької сировини у власності позивача є наслідком його власної господарської діяльності та усі ризики, що випливають з даного питання несе виключно позивач; - позивач жодним чином не підтвердив відсутність давальницької сировини у власності, що підтверджується додатками, що приєднані до позовної заяви, а письмові загальні посилання про її відсутність не можуть бути визнані як належні (допустимі) докази; - пунктом 8.2 договору передбачено, що договір може бути розірваний лише за взаємною письмовою згодою сторін, а згідно пункту 8.1 договору встановлено термін його дії до 31.12.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання як з боку позивача так і з боку відповідача своїх зобов'язань; - позивач не наддав жодних обгрунтованих письмових доказів стосовно неналежного виконанння умов договору з боку відповідача, які б підтверджували правомірність проведенння передоплати у сумі 400 000 грн. На користь позивача; позивач наддав до суду докази, що підтверджують неналежне виконанння умо договору з його боку; - повернення предоплати у сумі 400 000 грн. 00 коп. з боку відповідача на користь позивача є передчасним, оскільки жодних доказів, що обгрунтовують закінчення терміну дії з боку позивача до суду не надано, а керуючись положеннями укладеного договору як позивач так і відповідач мають належним чином здійснювати свої обов'язки, що передбачені договором; - станом на 12.04.2017р. договір від 17.06.2015р. є чиннним та не є достроково розірваним, позивач та відпоідач зобовязані належним чином виконувати покладені на них обовязки згідно умов договору.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015р. між Державним підприємством «Дніпропетровський науково-виробничий комплекс «Електровозобудування», як виконавцем, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрометалактив», як замовником, було укладено Договір №16 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобовязується виконувати роботи, зазначені у специфікаціях (надалі - роботи), а замовник зобовязується прийняти та оплатити дані роботи на умовах цього договору.

Цей договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016р., а в частині зобовязань між сторонами до повного їх виконання (пункт 8.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 30.12.2015р. №1 до Договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору найменування, обсяг (обєм), строки виконання робіт, термін оплати зазначаються сторонами у специфікаціях.

Як вбачається сторонами було підписано Специфікацію від 17.06.2015р. №1 до Договору, відповідно до якої виконавець зобовязується виконати, а замовник оплатити роботи з механічної обробки центрів колісних згідно креслення Т328.37.31.02-1зап.-П.О. у кількості 134 шт. на загальну суму 402 000 грн. 00 коп.; для виконання вищевказаних робіт замовник постачає виконавцю давальницькі вироби; поставка давальницьких виробів оформлюється актом прийому-передачі; дата поставки давальницьких виробів визначається датою підписання акту прийому-передачі; загальна вартість робіт за цією специфікацією складає 402 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ-20% 67 000 грн. 00 коп.; умови оплати 100% передоплата на підставі наданого рахунку; термін виконання робіт буде узгоджено сторонами додатково; дата виконання робіт визначається датою підписання акту виконаних робіт, який підписується замовником та виконавцем на території виконавця; умови поставки виробів: EXW (ДП «НВК «Електровозобудування») згідно з Інкотермс 2010; ця специфікація є невідємною складовою частиною договору від 17.06.2015р. №16 (а.с. 12).

Відповідно до пункту 1.3 Статуту позивача Державного підприємства „Дніпровський електровозобудівний завод підприємство є правонаступников усіх майнових та немайнових прав і обовязків державного підприємства „Дніпропетровський науково-виробничий комплекс „Електровозобудування.

Як вбачається у відповідності з умовами Договору відповідачем позивачу було виставлено рахунки-платіжні вимоги від 18.06.2015р. на загальну суму 402 000 грн. 00 коп., у тому числі: №163 на суму 210 000 грн. 00 коп. та №164 на суму 192 000 грн. 00 коп. (а.с 14, 15).

В подальшому позивачем вказані рахунки-платіжні вимоги було оплачено частково на суму 400 000 грн. 00 коп., про що свідчать платіжні доручення від 18.06.2015р.р. №140 на суму 210 000 грн. 00 коп. та від 18.06.2015р. №141 на суму 190 000 грн. 00 коп. (а.с. 17, 18).

В подальшому позивач у листі від 02.02.2016р. №02/02/2016-01 просив відповідача повернути перераховані кошти в повному обсязі на рахунок позивача, через те, що у позивача немає необхідності в ремонтних роботах з механічної обробки центрів колісних, у звязку із відсутністю центрів колісних у власності позивача (а.с. 21).

Відповідачем у листі від 04.02.2016р. №7/29 на лист від 02.02.2016р. №02/02/2016-01 було повідомлено позивача про відсутність можливості повернення грошових коштів у сумі 400 000 грн. 00 коп., перерахованих згідно Договору від 17.06.2015р. №16 в якості передоплати за роботи з механічної обробки центрів колісних, через відсутність обігових коштів на рахунках відповідача (а.с. 22).

Також позивач у листі від 15.09.2016р. №15/09-2016/02, спрямованому відповідачу, пропонує позивачу розірвати Договір від 17.06.2015р. №16 у звязку з неможливістю виконати свої зобовязання за договором, а саме неможливістю надати давальницькі вироби (а.с. 19).

Відповідачем листом від 21.09.2016р. №7/869 у відповідь на лист №15/09-2016/02 від 15.09.2016р. повідомлено позивача про неможливість повернення авансового платежу у сумі 400 000 грн. 00 коп. до 30.09.2016р. (а.с. 20).

Позивач вважає, що правова підстава, на якій була перерахована попередня оплата відпала у звязку із припиненням дії Договору, і попередня оплата має бути повернена позивачу відповідно до пункту 3 частини 3 статтті 1212 Цивільного кодексу України; відповідч проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави (глава 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз даної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до змісту статті 1212 Цивільного кодексу України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав; договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що між сторонами спору виникли відносини зобов'язального характеру і кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано відповідачем в якості попередньої оплати за роботи за Договором, тобто за наявності правової підстави (в порядку виконання договірного зобов'язання).

Проте, посилання позивачем на статтю 1212 Цивільного кодексу України суд вважає помилковим, оскільки спірна сума є попередньою оплатою і за характером правовідносин (між сторонами у справі було укладено Договір і кошти, отримані відповідачем відповідно до умов Договору, тобто, за наявності правової підстави) не є безпідставно набутою чи збереженою сумою, яка може бути повернута позивачу на підставі саме статті 1212 Цивільного кодексу України.

До того ж, умови укладеного Договору містять приписи щодо дії Договору в частині зобовязань між сторонами до повного їх виконання.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається відповідач не відмовляється від виконання робіт за Договором, проте позивачем самим не було виконано умови укладеного Договору щодо постачанння відповідачу для виконання робіт давальницьких виробів.

З урахування викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

18.04.2017р.