ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Справа № 923/186/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Заболотний М.В. - уповн. предст., дов. від 22.12.2016р.

від відповідача: не з'явився

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, с. Ромашкове Білозерського району Херсонської області

про стягнення 9435грн. 54коп.

Суть спору. Провадження у справі порушено за позовною заявою ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" про стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (СПД-ФО) ОСОБА_2 560,04грн. заборгованості за понаддоговірне споживання електроенергії, 7274,92грн. боргу за спожиту активну електричну енергію, 997,47грн. пені, 481,73грн. втрат від інфляції, 121,38грн. в якості 3% річних у правовідносинах за договором про постачання електричної енергії № 578 від 05.01.2004р.

Позовні вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем умов зазначеного договору.

Відповідач належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Копія ухвали про порушення провадження у справі від 16.03.2017р. отримана відповідачем 21.03.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке залучено до матеріалів справи.

Копії ухвал суду від 30.03.2017р. та від 13.04.2017р. про відкладення розгляду справи надсилалися відповідачу за адресою, зазначеною у позовній заяві, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується реєстрами вихідної рекомендованої кореспонденції господарського суду від 31.03.2017р. та від 13.04.2017р. та відповідними списками згрупованих поштових відправлень Укрпошти.

Вказані копії ухвал до суду Укрпоштою не поверталися.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, витребуваних судом документів не надав. Заяв або клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач вважається належно повідомленим про час і місце розгляду справи з огляду на зміст ст.64, 87 ГПК України та п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. №18, за якими особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі, відкладення розгляду справи надіслано за належною адресою, зокрема, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

Пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Суд не визнавав явку представників сторін обов'язковою.

Неявка представника відповідача в судові засідання, нереалізація відповідачем права на участь у судовому засіданні не унеможливлює розгляд справи № 923/186/17, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

05.01.2004р. між ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" (позивач, постачальник) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (відповідач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 578.

Додатковою угодою до договору № 578 від 05.01.2004р., укладеною сторонами 16.11.2009р., її учасники досягли згоди привести договір № 578 від 05.01.2004р. у відповідність до чинних Правил користування електричною енергією, шляхом викладення його та додатків до нього № №1, 2, 2а, 4, 5, 9 єдиним змістом з відповідними змінами та доповненнями у редакції Додатку №1 до даної додаткової угоди.

За умовами договору у редакції від 16.11.2009р. постачальник продає електричну енергію споживачу з дозволеною потужністю 3,0 кВт, а споживач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п.2.2.2 договору ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" зобов'язалось постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, встановлених у додатку № 1 до договору "Обсяги постачання електричної енергії та потужності", гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених Додатком № 6 до договору, із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених у Додатку № 6а до договору "Узгоджений рівень надійності електропостачання та показників якості електричної енергії на межі балансової належності".

Відповідно до додатку №1 до договору сторонами погоджений граничний обсяг постачання електричної енергії у травні, червні, липні, серпні, вересні на рівні 1000 кВт/год.

Також постачальник зобов'язався повідомляти споживача про зміни тарифів на електричну енергію письмово або через засоби масової інформації за п'ять днів до введення їх у дію.

Споживач за умовами договору взяв зобов'язання дотримуватися режиму споживання електричної енергії, визначеному у додатку №5 до договору "Перелік об'єктів споживача та точок обліку активної електроенергії".

Оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №2 до договору "Порядок розрахунків та графік зняття показів засобу обліку електричної енергії та подання їх до електропостачальної організації".

Вказаним порядком втановлюється, що розрахунковим періодом є місяць.

Споживач знімає показання електролічильників о 00-00год.:

11 числа у місяці з 31 днем; 10 числа у місяці з 30 днями;

09 числа з 29 днями; 08 числа у місяці з 28 днями.

Споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальної організації за встановленою у додатку № 2а формою "Акт про обсяги споживання електричної енергії".

Будь-які рахунки на електричну енергію мають бути оплачені споживачем протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунка.

Крім того, споживач до 16 числа, що передує розрахунковому періоду, здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого обсягу споживання електричної енергії.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію у вигляді Додатка № 2а в зазначений термін визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

У зв'язку з неподанням споживачем актів про обсяги спожитої електроенергії (форма 2а) за періоди:

- червень 2016р. (з 11.05.2016р. по 11.06.2016р.),

- липень 2016р. (з 11.06.2016р. по 11.07.2016р.),

- серпень 2016р. (з 11.07.2016р. по 11.08.2016р.),

- вересень 2016р. (з 11.08.2016р. по 11.09.2016р.)

постачальником за кожний із зазначених періодів складено акти прийому-передачі активної електроенергії, у яких вказано, що СПД-ФО ОСОБА_2 отримано:

- у червні 2016р. 1081 кВт/год., вартість якої складає 2185,51грн., у т.ч. 364,25грн.,

- у липні 2016р. 1117 кВт/год., вартість якої складає 2442,88грн., у т.ч. 407,15грн.,

- у серпні 2016р. 1117 кВт/год., вартість якої складає 2442,88грн., у т.ч. 407,15грн.,

- у вересні 2016р. 684 кВт/год., вартість якої складає 1475,64грн., у т.ч. 245,94грн. (копії актів на а.с.33,36,40,44), та виставлено рахунки на оплату.

Кількість отриманої електроенергії розрахована постачальником з урахуванням умов п.3 Порядку (додаток № 2), що зазначений вище. Розрахунки здійснені позивачем у додатках до рахунків № 20578 за кожний із зазначених періодів.

При цьому, постачальником у періоді за червень 2016р. враховано вчинену споживачем передплату за електроенергію у сумі 1238,88грн., тому в рахунку за червень 2016р. до сплати визначено 946,63грн. (2185,51грн. - 1238,88грн.).

Зазначені акти прийому-передачі активної електроенергії та рахунки були надіслані постачальником електроенергії СПД-ФО ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копіями супровідних листів та копіями списків поштових відправлень (а.с.48-55).

Позовна заява отримана судом 15.03.2017р.

Позивач стверджує про непроведення відповідачем оплати вартості отриманої електричної енергії.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Правовідносини між сторонами виникли за договором про постачання електричної енергії № 578, предметом якого є продаж електричної енергії (за п.2.2.2 договору електроенергія визначена як різновид товару).

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст.193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст.526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст.610, ч.2 ст.615 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Господарським судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання зі сплати вартості отриманої електричної енергії.

За названими документами, за якими визначено обсяг отриманої від постачальника електроенергії, її загальна вартість становить 7274,92грн. (946,63грн. + 2442,88грн. + 2409,77грн. + 1475,64грн. (з урахуванням ПДВ).

У судових засіданнях позивач вказав про нездійснення відповідачем попередніх оплат за вказані періоди.

За таких обставин є правомірними, підставними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 7274,92 грн. вартості отриманої електроенергії за рахунками позивача за червень 2016р. (з 11.05.2016р. по 11.06.2016р.), липень 2016р. (з 11.06.2016р. по 11.07.2016р.), серпень 2016р. (з 11.07.2016р. по 11.08.2016р.), вересень 2016р. (з 11.08.2016р. по 11.09.2016р.)

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання має сплатити борг на вимогу кредитора разом з втратами від інфляції та трьома відсотками річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 Порядку розрахунків та графіку зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації (додаток № 2 до договору) встановлено, що у разі несвоєчасної оплати платежів сума боргу має бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Позивачем вчинено нарахування втрат від інфляції та 3% річних, виходячи з боргу за кожен звітний період (червень, липень, серпень, вересень 2016р.).

За розрахунком, наведеним позивачем на а.с.57, розмір 3% відсотків річних становить 121,38грн., втрат від інфляції - 481,73грн.

За розрахунком, вчиненим судом за допомогою комп'ютерної системи "Ліга.Закон", 3% річних за періоди:

- за рахунком за червень 2016р. (з 14.07.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 946,63грн. становлять 18,64грн.,

- за рахунком за липень 2016р. (з 10.08.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 2442,88грн. становлять 42,69грн.,

- за рахунком за серпень 2016р. (з 01.09.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 2409,77грн. становлять 37,76грн.,

- за рахунком за вересень 2016р. (з 06.10.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 1475,64грн. становлять 18,89грн.,

всього 117,98грн.

Початок перебігу строку нарахування за кожним звітним періодом судом вчинено з урахуванням термінів надіслання відповідних рахунків відповідачу та строків їх оплати, що передбачені умовами договору та зазначені вище.

За розрахунком, вчиненим судом за допомогою комп'ютерної системи "Ліга.Закон", втрати від інфляції за періоди:

- за рахунком за червень 2016р. (з 14.07.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 946,63грн. становлять 78,01грн.,

- за рахунком за липень 2016р. (з 10.08.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 2442,88грн. становлять 203,96грн.,

- за рахунком за серпень 2016р. (з 01.09.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 2409,77грн. становлять 209,06грн.,

- за рахунком за вересень 2016р. (з 06.10.2016р. по 10.03.2017р.) із суми 1475,64грн. становлять 99,66грн.,

всього 590,69грн.

Вимоги позивача про стягнення в якості 3% річних підлягають частковому задоволенню у сумі 117,98грн., вимоги про стягнення втрат від інфляції задовольняються у розмірі, заявленому у позовній заяві, 481,73грн.

Водночас відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Відповідальність споживача за внесення платежів з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, встановлена п.4.2.1 договору у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховується, за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Така ж норма міститься у п.6 Порядку розрахунків та графіку зняття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації (додаток №2 до договору).

Господарським судом перевірено розрахунок пені, вчинений позивачем (а.с.58), за яким розмір пені становить 997,47грн., та вчинено її перерахунок.

Відповідно до розрахунку пені, вчиненого господарським судом (залучено до справи), її розмір становить:

- із боргу 946,63грн. (з 14.07.2016р. по 27.01.2017р.) - 151,31грн.,

- із боргу 2442,88грн. (з 10.08.2016р. по 27.01.2017р.) -332,59грн.,

- із боргу 2409,77грн. (з 01.09.2016р. по 27.01.2017р.) -283,18грн.,

- із боргу 1475,64грн. (з 06.10.2016р. по 27.01.2017р.) - 130,47грн.,

всього 897,55грн.

Відтак, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення пені у розмірі 897,55грн.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Зазначена норма закону відображена умовами пункту 4.2.2 договору та пункту 5 додатку № 2 до договору, за якими у разі перевищення обсягу фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії над встановленим додатком 31 договірним обсягом електроспоживання на цей розрахунковий період споживач сплачує постачальнику електричної енергії двократну вартість величини перевищення.

Як зазначалося вище, додатком № 1 до договору обсяги споживання електроенергії щомісяця встановлено у розмірі 1000 кВт/год.

Як слідує із наведених даних, споживачем за понаддоговірною нормою спожито:

- у червні 2016р. 81 кВт/год.,

- у липні 2016р. 117 кВт/год.,

- у серпні 2016р. 117 кВт/год.

Позивачем на підставі перелічених норм нараховано за перевищення лімітів споживання електроенергії 136,47грн., 213,23грн. та 210,34грн. відповідно, всього 560,04грн. та виставлено рахунки, які також надсилалися відповідачу сумісно із рахунками на оплату вартості спожитої електроенергії.

Зазначені вимоги з підстав обґрунтованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Викладені встановлені судом обставини та наведені норми є підставами для задоволення позовних вимог щодо стягнення 7274,92грн. боргу, 481,73грн. втрат від інфляції, 117,98 грн. в якості 3% річних, 897,55грн. пені та 560,04грн. вартості електроенергії, спожитої понад встановлені договором обсяги. В решті позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати у справі на підставі ст.49 ГПК України відносяться на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" 7274грн. 92коп. боргу, 481грн. 73коп. втрат від інфляції, 117грн. 98коп. в якості 3% річних, 897грн. 55коп. пені, 560грн. 04коп. вартості електроенергії, спожитої понад встановлені договором обсяги, 1582грн. 48коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області.

Повне рішення складено 21.04.2017р.

Суддя Н.А. Павленко