ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2017 Справа № 904/11163/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Волошинові Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс", м. Київ

Третя особа-1: Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району, м. Дніпро

Третя особа-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство з питань нотаріату та банкрутства", м. Дніпро

про витребування майна

Представники:

Прокурор Барчук А.Б., посв.№000865

Від відповідача: ОСОБА_1, за дов. №б/н від 03.01.2017р.

Від позивача: не з'явився

Від третьої особи-1: не з'явився

Від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" з позовом про витребування майна.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро.

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991р. "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів", яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001 затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

Факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991 та рішення Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 07.06.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

В подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011, об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Разом з тим, 07.07.2012 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради.

Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012 у справі №38/5005/5752/2012 Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, загальною площею 37,2кв. м., оформлених протоколом №28 від 27.12.2012, та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД".

На підставі протоколу №28 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, 18.07.2013 між Комунальним виробничим житлового ремонтно експлуатаційним підприємством Ленінського району Дніпропетровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, загальною площею 37,2кв. м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №1174, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі.

Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради арбітражного керуючого ОСОБА_4 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, загальною площею 37,2кв. м., оформлених протоколом №28 від 27.12.2012 та визнано недійсним договір купівлі-продажу №1174 від 18.07.2013, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, укладеного між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_5 та ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" з відчуження нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, загальною площею 37,2кв. м.

З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі №38/5005/5752/2012 є такою, що набрала законної сили.

Вказане нерухоме майно ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" було відчужено на користь ТОВ "Тулс" за договором купівлі-продажу №4929 від 17.10.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Враховуючи, що договір купівлі-продажу №1174 від 18.07.2013, за яким ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" набуло право власності на спірний об'єкт нерухомого майна визнано недійсним, вказане свідчить про вибуття майна поза волею власника.

Прокурор вважає, що оскільки при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2016р. порушено провадження у справі, призначене судове засідання та залучено до справи у якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань нотаріату та банкрутства".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. було повернуто без розгляду зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" до Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. було частково задоволено заяву Прокуратури Дніпропетровської області про вжиття заходів до забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Тулс" (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 14; ), а саме: нежитлове приміщення №126, розташоване за адресою: бул. Рубіновий, 7, м. Дніпро (реєстраційних номер об'єкта нерухомого майна - 01).

23.11.2016р. відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі до винесення остаточного рішення у справі №38/5005/5752/2012 з розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012. Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р., апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012 в силі.

Крім того, 13.12.2016р. відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. у справі №904/11163/16.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016р. провадження у справі було зупинено до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016р. по справі №904/11163/16 та повернення матеріалів справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2017р. було поновлено провадження у справі №904/11163/16, після повернення матеріалів справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2017р. провадження у справі було зупинено, у звязку з надходженням запиту справи №904/11163/16 від Дніпропетровського апеляційного господарського суду, для подальшого направлення справи до Вищого господарського суду України.

У відзиві, який відповідач надав до суду 31.01.2017р., відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи, що він є добросовісним набувачем спірного майна. Також відповідач зазначає, що вимоги позивача про витребування нерухомого майна на підставі статті 388 Цивільного кодексу України не можуть бути задоволені. З урахуванням частини 2 статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване як таке, що продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. На думку відповідача, торги з продажу спірного майна були проведені під час провадження у справі про банкрутство Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради на виконання постанови суду, прийнятої у цій справі.

31.01.2017р. відповідач надав до суду заяву про залишення позову без розгляду, заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

В обґрунтування заяви про залишення позову без розгляду, відповідач зазначив, що прокурором не були наведені підстави для представництва інтересів держави у цій справі.

Також, 31.01.2017р. до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2017р. було поновлено провадження у справі №904/11163/16, після повернення матеріалів справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Як вбачається з Рішення Дніпропетровської міської ради №39/13 від 07 вересня 2016 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменування Дніпропетровської міської ради змінено на Дніпровську міську раду у зв'язку із перейменуванням міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області на місто Дніпро.

Враховуючи викладене, а також положення ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає за можливе здійснити заміну Дніпровської міської ради у зв'язку із перейменуванням міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області на місто Дніпро.

Нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) перебувало на балансі Комунального виробничого житлового ремонтно експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпропетровської міської ради (далі КВЖРЕП Ленінського району), яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991р.

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991р. "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів, яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001р., затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991р. та рішення Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001р., відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 07.07.2013р. проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

На виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств КВЖРЕП Ленінського району) передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю". Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2012р. відкрито провадження у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району. На час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. КВЖРЕП Ленінського району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2012р. у справі №38/5005/5752/2012 КВЖРЕП Ленінського району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором КВЖРЕП Ленінського району призначено арбітражного керуючого, яким всупереч вимогам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01); з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому - реалізовано шляхом проведення Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу спірного нерухомого майна, переможцем яких визначено ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД".

На підставі протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу спірного нерухомого майна №28, 18.07.2013р. між КВЖРЕП Ленінського району та ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" укладено договір купівлі-продажу №1174. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №1174, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району задоволено скаргу прокуратури Дніпропетровської області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі.

Зокрема, цією ухвалою господарського суду Дніпропетровської області визнано неправомірними дії ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району арбітражного керуючого ОСОБА_4 щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) та продажу його з відкритих біржових торгів; визнано недійсними результати біржових торгів, проведених Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу спірного нерухомого майна та визнано недійсним договір купівлі-продажу №1174 від 18.07.2013р., зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу (укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим ОСОБА_5 та ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД").

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2016р. відмовлено в задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_4 та залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012 про банкрутство КВЖРЕП Ленінського району.

Згідно приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або кримінальній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Спірне нерухоме майно ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" було відчужено на користь ТОВ "Тулс" за договором купівлі-продажу №4929 від 17.10.2013р., посвідченими приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно приписів ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Згідно вимог статті 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами статті 388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, норма часитини 1 статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014р. у справі №43/440-6/231, від 11.06.2014р. у справі №6-52цс14 та від 08.06.2016р. у справі №6-3089ц15.

ТОВ "Емінтія Ентерпрайзис ЛТД" набуло право власності на спірний об'єкт нерухомого майна за договором купівлі-продажу №1174 від 18.07.2013р., який в подальшому визнано недійсним.

А отже, Дніпровська міська рада, як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 318 Цивільного кодексу України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (стаття 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з частиною 7 статті 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).

Відповідно до частини 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Враховуючи положення статті 136 Господарського кодексу України, пункту 30 частини 1 статті 26, статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна у відповідача як добросовісного набувача в порядку частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно ж клопотання відповідача щодо застосування позовної давності, суд не вбачає достатньо правових підстав для його задоволення, з урахуванням наступного.

Згідно вимог статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2016р. господарським судом Дніпропетровської області у справі №38/5005/5752/2012 було винесено ухвалу, якою визнано неправомірними дії ліквідатора КВЖРЕП Ленінського району щодо включення до ліквідаційної маси підприємства - банкрута відповідного нерухомого майна. Також вказаною ухвалою визнано недійсними договори купівлі - продажу нерухомого майна.

Отже, саме визнання судом недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна стало підставою для звернення заступника прокурора до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про витребування від ТОВ "Тулс" на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради спірного нерухомого майна, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01). Тобто право на звернення з цим позовом до суду та початок перебігу строку позовної давності, у межах якого заступник прокурора та Дніпровська міська рада могли звернутися з позовом до суду розпочався 29.08.2016р., а заступник прокурора звернувся з цим позовом до суду 30.11.2016р. (тобто в межах цього процесуального строку).

Таким чином, прокурором та Дніпровською міською радою не пропущено строк, встановлений приписами ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України, у межах якого можна звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу.

Клопотання про залишення позову без розгляду також не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 131-1 Конституції України та пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про прокуратуру" зазначено, що в Україні діє прокуратура, яка зокрема здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках, що визначені законом.

Згідно зі статтею 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як визначено статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Незважаючи на те, що первинна угода визнана недійсною на підставі ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/5752/2012, будучи залученою до участі у розгляді вказаної справи та достовірно знаючи про існування вказаного рішення суду, Дніпровською міською радою не вжито належних заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, яке вибуло з власності територіальної громади поза її волею.

Зазначене свідчить про бездіяльність Дніпровської міської ради, яка є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, у зв'язку з чим перший заступник прокурора області звертається з даним позовом до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити назву позивача у справі з Дніпропетровської міської ради на Дніпровську міську раду.

Задовольнити позовні вимоги Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" про витребування майна.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 14; ) на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код: 26510514; місцезнаходження: 49601, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75) нежитлове приміщення №126, що розташоване за адресою: бульвар Рубіновий, буд. 7, м. Дніпро, загальною площею 37,2кв.м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тулс" (місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 14; ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області 49001, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, п/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) суму витрат в розмірі 2067грн.00коп., повязаних зі сплатою судового збору за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 11.04.2017р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 18.04.2017р.

Суддя ОСОБА_7