ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2017 Справа № 904/11305/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Міського комунального закладу культури "Дніпропетровська дитяча музична школа №13", м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі міста Дніпра, м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про стягнення 175 546,35 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді: Ярошенко В.І.

ОСОБА_2

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, представник за довіреністю № 2064 від 25.10.2016р.

від відповідача: ОСОБА_4, представник за довіреністю № 3 від 05.01.2017р.;

ОСОБА_5, представник за довіреністю № 2 від 05.01.2017р.

від третьої особи-1: ОСОБА_6, представник за довіреністю № 16 від 01.03.2017р.

від третьої особи-2: ОСОБА_7, представник за довіреністю № 126 від 24.01.2017р.

від третьої особи-3: ОСОБА_8, представник за довіреністю № 7/10-2556 від 28.12.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Міського комунального закладу культури "Дніпропетровська дитяча музична школа №13" (далі - відповідач) про стягнення 175 546,35 грн., з яких: 40 045,63 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 4 004,56 грн. - штраф, 4 475,70 грн. - пеня, 127020,46 грн. - неустойка.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 року, в частині розрахунків за оренду.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2016 року порушено провадження у справі №904/11305/16 та прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання на 05.01.2017.

28.12.2016 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 294 119,18 грн. з яких: 112 628,75 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 11 262,88 грн. - штраф, 6 915,53 грн. - пеня, 163 312,02 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі.

Ухвалою господарського суду від 05.01.2017 року залучено до участі у справі третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - третя особа-1); залучено до участі у справі третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі міста Дніпра (далі - третя особа-2); відкладено судове засідання на 02.02.2017.

23.01.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

01.02.2017 до суду від позивача надійшли:

- заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 322 245,13 грн., з яких: 121 701,64 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 12 170,16 грн. - штраф, 6 915,53 грн. - пеня, 181 457,80 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі;

- заява про долучення до матеріалів справи судової практики з аналогічних спорів.

Ухвалою господарського суду від 02.02.2017 року продовжено строк розгляду спору до 21.02.2017 року включно; відкладено судове засідання на 15.02.2017.

09.02.2017 до суду від відповідача надійшов контррозрахунок та заява про зменшення розміру штрафних санкцій.

10.02.2017 до суду від позивача надійшли:

- заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 177 078,89 грн., з яких: 121 701,64 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 12 170,16 грн. - штраф, 6 915,53 грн. - пеня, 36 291,56 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі;

- клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2177,50 грн.

15.02.2017 від третьої особи-1 надійшли додаткові письмові пояснення з Протоколом проведених спільних переговорів від 10.02.2017.

Ухвалою господарського суду від 15.02.2017 року відкладено судове засідання на 21.02.2017.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2017 року залучено до участі у справі третю особу-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дніпровську міську раду; призначено колегіальний розгляд справи та передано матеріали справи для визначення складу колегії.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.02.2017 року визначено колегію у складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Ярошенко В.І., Васильєв О.Ю.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2017 року прийнято справу № 904/11305/16 до розгляду колегією суддів в складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Ярошенко В.І., Васильєв О.Ю.; призначено розгляд справи на 05.04.2017.

09.03.2017 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії Зведеного передавального акту та копії Рецензії Фонду державного майна України на Звіт про оцінку ринкової вартості майна та майнових прав для цілей формування статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця».

31.03.2017 до суду від третьої особи-2 надійшли витребувані судом письмові пояснення.

04.04.2017 до суду від позивача надійшли:

- заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 233 330,81 грн., з яких: 139 847,42 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 13 984,74 грн. - штраф, 6 915,53 грн. - пеня, 72 583,12 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі;

- клопотання про повернення суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1333,72 грн.

05.04.2017 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 229 664,71 грн., з яких: 139 847,42 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 13 984,74 грн. - штраф, 3 249,43 грн. - пеня, 72 583,12 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі. Крім того, позивач просить суд повернути суму надмірно сплаченого судового збору у розмірі 1 388,71 грн.

05.04.2017 продовжено строк розгляду спору до 10.05.2017 року включно; оголошено у судовому засіданні перерву до 26.04.2017.

26.04.2017 повноважний представник позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги, з урахування поданої 05.04.2017 заяви про зменшення розміру позовних вимог, підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

В свою чергу, повноважні представники відповідача наполягали на зменшенні розміру штрафних санкцій.

Повноважний представник третьої особи-1 вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Повноважний представник третьої особи-2 вважає, що строк дії Договору № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 року закінчився, а Додатковий договір від 18.03.2016 укладений з порушенням вимог ст.ст. 284, 285, 286 ГК України та ст.ст. 530, 613, 636, 638, 651, 652 ЦК України.

Повноважний представник третьої особи-3 вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні 26.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (далі - орендодавець, третя особа-1) та Міським комунальним закладом культури "Дніпропетровська дитяча музична школа № 13" (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3481-ОД (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення площею 312,8 кв.м., що розміщене за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 42, на 3-4 поверсі, що перебуває на балансі ДП "Придніпровська залізниця", вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку/актом оцінки на 09.06.2009 і становить за незалежною оцінкою/залишковою вартістю 1 535 960 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення навчального закладу, що фінансується з міського бюджету (п. 1.2. Договору).

За приписами п. 10.1. Договору, цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 07.07.2009 до 06.07.2010 включно.

В подальшому, сторони неодноразово продовжували строк дії договору, шляхом укладення додаткових угод до договору, а саме:

- додатковою угодою від 12.07.2010 - по 06.07.2012 включно (Т-1, а.с. 24);

- додатковою угодою від 17.09.2012 - по 06.07.2013 включно (Т-1, а.с. 25);

- додатковою угодою від 06.06.2013 - по 06.07.2014 включно (Т-1, а.с. 27);

- додатковою угодою від 07.07.2014 - по 31.03.2015 включно (Т-1, а.с. 28);

- додатковою угодою від 13.03.2015 - по 31.07.2015 (Т-1, а.с.29);

- додатковою угодою від 21.10.2015 - з 01.08.2015 до моменту створення (реєстрації) Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", але не більш ніж по 31.12.2015 (Т-1, а.с. 30).

Позивач звертає увагу суду, що відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» № 4442 від 23.02.2016 (далі - Закон), а також постанови КМУ від 25.06.2014 №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено ПАТ «Укрзалізниця». Засновником ПАТ «Укрзалізниця» є держава в особі Кабінету Міністрів України. З 01.12.2015 розпочало фінансово-господарську діяльність публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та ч. 2 загальних положень Статуту ПАТ «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Згідно з витягом з протоколу № 1 засідання ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 створено регіональну філію «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (код ЄДРПОУ ВП 40081237). Положеннями ст. 20 Статуту ПАТ «Укрзалізниця» передбачено, що Товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу. За приписами п.п. 1, 2 Постанови Кабінет Міністрів України № 200 від 25.06.2014 на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 було утворено ПАТ «Українська залізниця», статутний капітал якого сформовано шляхом внесення до нього, зокрема, майна підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу. З Передавального акту державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 03.08.2015, затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015 підтверджується вартість і склад активів та зобов'язань державного підприємства «Придніпровська залізниця», правонаступництво щодо яких після його реорганізації шляхом злиття перейшло до ПАТ «Українська залізниця». Разом з тим, як вбачається із Зведеного переліку майна державного підприємства «Придніпровська залізниця», що вноситься до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, нежитлове вбудоване приміщення площею 312,8 кв. м., розміщене за адресою: м. Дніпро, вул.Семафорна, 42 (інвентарний № 8100010), було включене до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». Таким чином, орендоване відповідачем відповідно до умов Договору нерухоме майно, а саме: нежитлове вбудоване приміщення площею 312,8 кв. м., розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 42, на 3-4 поверхах було включено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, запис в даному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи ПАТ «Укрзалізниця» вчинено

21.10.2015. Таким чином, враховуючи вищевикладене, ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до ст. 85 ГК України та ст. 115 ЦК України з 21.10.2015 набуло право власності на нерухоме майно згідно вищевказаного Договору оренди, а саме: нежитлове вбудоване приміщення площею 312,8 кв. м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 42 (інвентарний номер № 8100010).

На виконання вищезазначених положень між позивачем та відповідачем 18.03.2016 був укладений Додатковий договір до Договору оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 (далі - Додатковий договір), яким встановлено, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди від 07.07.2009 №12/02-3481-ОД є ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з п. 3.1 Додаткового договору, орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, за базовий місяць розрахунку - листопад 2015 року становить 7 508,18 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 3.6 Додаткового договору, орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Одержувач коштів структурний підрозділ «Дніпропетровське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Як зазначено у п. 6 Додаткового договору, термін дії Договору оренди продовжено до 31.03.2016 включно.

За приписами п. 9 Додаткового договору сторони домовились, що умови цього додаткового договору поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли з 01.12.2015.

На виконання умов вказаного Додаткового договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нерухоме майно: нежитлове вбудоване приміщення площею 312,8 кв. м., розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, 42, на 3-4 поверхах, про що було складеного акт приймання-передачі від 18.03.2016, який підписаний та скріплений печатками сторін.

Як вказує позивач, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки по Договору стосовно оплати за оренду, внаслідок чого у відповідача виникла прострочена заборгованість по орендній платі, за період з листопада 2015 по березень 2017, у розмірі 139 847,42 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків по Договору, позивачем були нараховані:

- на підставі п. 3.9 Договору штраф у розмірі 10% від суми заборгованості - 13984,74 грн.,

- на підставі п. 3.8. Договору пеню - 3 249,43 грн.,

- на підставі п. 5.20 Договору неустойку у розмірі подвійної орендної плати - 72583,12 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 229664,71грн., з яких: 139 847,42 грн. - заборгованість по орендній платі згідно договору оренди, 13984,74 грн. - штраф, 3 249,43 грн. - пеня, 72 583,12 грн. - неустойка за невиконання обов'язку щодо повернення речі.

Відповідач з заявленою сумою основного боргу не погоджується, виходячи з наступного.

Як вказує відповідач, Договір оренди був укладений у тристоронньому порядку, орендодавцем якого була третя особа-1, а балансоутримувачем - позивач. Вказаний Договір оренди продовжувався шляхом укладення відповідних додаткових угод по 31.12.2015.

Відповідач 09.12.2015 отримав від позивача лист-повідомлення № БМЕУ-1/3340/20, відповідно до якого з метою забезпечення виконання вимог ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та встановлення єдиної політики щодо переукладання договору оренди майна, що увійшло до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», було повідомлено про те, що орендодавцем за договорами оренди нерухомого майна є ПАТ «Українська залізниця», яка є правонаступником усіх прав та обов'язків. Тобто, з грудня 2015 року відповідач повинен перераховувати 100% орендної плати на рахунок позивача.

19.02.2016 відповідач отримує від третьої особи-1 лист № 16-02-00815, в якому вказано, що реалізація правонаступництва за договором оренди здійснюється шляхом підписання тристороннього договору про внесення змін до договору оренди про встановлення належного орендодавця. І з цим листом було надано додаткову угоду до вищезазначеного Договору оренди у трьох примірниках для підписання з боку позивача та поверненням до третьої особи-1.

Відповідач направив на адресу позивача лист № 32 від 29.02.2016, з проханням підписати додаткову угоду отриману від третьої особи-1. Додаткова угода підписана позивачем не була і відповіді стосовно її не підписання не було отримано.

Як вказує відповідач, позивач 16.03.2016 року надав відповідачу додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 07.07.2007 № 12/02-3481-ОД, який відповідачем був підписаний, враховуючи той факт, що у разі його не підписання останній повинен буде звільнити займане приміщення.

21.06.2016 відповідач від позивача отримав претензію № БМЕУ-1/1289/12, з вимогою оплатити борг за договором оренди та договором відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання нерухомого майна у розмірі 53 113,13 грн.

Відповідач направив на адресу позивача лист № 91 від 12.07.2016, з проханням не припиняти дію Договору оренди нерухомого майна, і що на даний час вирішується питання реєстрації договору в управлінні Державної казначейської служби Індустріального району м.Дніпропетровська, так як казначейство наполягає на тому, що старий договір необхідно розірвати усіма трьома сторонами, які підписали первісний договір, та укласти новий з новим балансоутримувачем.

За договором відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання нерухомого майна заборгованість була сплачена 09.09.2016.

23.08.2016 відповідач отримав від третьої особи-1 претензію, з вимогою сплати заборгованості по орендній платі у розмірі 18 178,42 та пені у розмірі 876,59 грн., яку необхідно сплатити і подати копії платіжних доручень до третьої особи-1, в іншому випадку останнім буде направлена позовна заява до господарського суду Дніпропетровської області про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати, пені, а також звільнення орендованого приміщення.

04.10.2016 відповідач отримав від позивача лист № БМЕУ-1/2192/13, в якому вказано про те, що у відповідача існує прострочена заборгованість перед позивачем по оренді у розмірі 78 605,41 грн., та по відшкодуванню - 1 031,26 грн. Крім того, позивач просив дати розширену відповідь щодо несплати боргу, копії листування з управління Державної казначейської служби України Індустріального району м. Дніпра, пропозиції до реєстрування договору.

13.10.2016 відповідач направив третій особі - 2 лист № 119, з проханням розглянути особисто ситуацію яка утворилась по договору оренди.

01.11.2016 відповідач від третьої соби-2 отримав відповідь № 02-12/1394/1 від 27.10.2016 в якій вказано, що відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. І, що надані додаткові договори оренди нерухомого майна від 07.07.2009 року №12/02-3481-ОД втратили строк дії, і це унеможливлює реєстрацію юридичних зобов'язань в органах казначейства. На підставі вищезазначеного, запропоновано укласти новий договір оренди, який не суперечить вимогам чинного законодавства.

01.11.2016 відповідачем було направлено на адресу позивача лист № 121 з описанням проблеми відповідно до якої, у зв'язку з тим, що відповідач є бюджетною установою і фінансується за рахунок місцевого бюджету та всі сплати здійснюються за рахунок дозволу УДКСУ Індустріального району м. Дніпра, останній не може сплатити за послуги оренди із-за того, що старий договір необхідно розірвати усіма трьома сторонами та укласти новий з новим балансоутримувачем.

03.11.2016 відповідачем було направлено на адресу позивача та третьої особи-1 листи № 123 та № 124, з вимогою надати пояснення щодо продовження договірних відносин.

Відповідач звертає увагу суду, що останній також звертався за допомогою до Дніпропетровської міської ради і Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради направив листи № 4/26-1052 від 04.11.2016 та № 4/8-1356 від 22.11.2016 до третьої особи-1 та позивача за наданням роз'яснення стосовно виниклої ситуації по договору оренди державного майна № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 та стосовно продовження дії договору.

24.11.2016 позивач надав відповідачу лист № в.о.НГ-9/1664, відповідно до якого вказано, що обов'язкового укладання нового договору у зв'язку зі зміною орендодавця відповідно до умов діючого договору оренди, не передбачено.

28.11.2016 відповідач від третьої особи-1 отримав лист № 16-02-06541, відповідно до якого останній вказує про те, що Договір оренди відповідно до ст. 782 ЦК України є розірваним з 22.07.2016, тому вимога щодо надання належним чином оформленої додаткової угоди до договору оренди у зв'язку зі зміною власника майна є не актуальною, оскільки договір оренди є недіючим. Вказаним листом попереджено відповідача про відсутність законних підстав на використання державного майна та необхідність термінового повернення балансоутримувачу орендованого майна по актам приймання-передачі.

Відповідач зауважує, що останній також звертався до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради з листом № 152 від 15.12.2016, з проханням при формуванні бюджету на 2017 рік виділити додаткові коштів у розмірі 175 546,35 грн. для оплати заборгованості.

21.12.2016 відповідач намагався зареєструвати Додатковий договір в органах УДКСУ Індустріального району м. Дніпра, щоб хоч якось підтвердити, що договір не приймається на реєстрацію для подальшої його оплати. На що третьою особою-2 було надано попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства № 104 від 23.12.2016, відповідно до якого, зміна орендодавця є істотної умовою, яка не може допускатися без згоди третьої сторони та є порушенням чинного законодавства.

23.12.2016 відповідач від Департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради отримав лист № 4/34, відповідно до якого останнім буде розглянуто питання щодо виділення необхідних коштів на погашення заборгованості тільки після винесення рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує про те, що з його боку були вчинені усі необхідні дії щодо погашення заборгованості, але останній став заручником виниклої ситуації, у зв'язку з чим виникла така заборгованість. Відповідач не відмовляється сплачувати заборгованість за надані послуги, але для цього необхідно щоб позивач та третя особа-1 домовились юридично між собою, хто буде виступати орендодавцем і кому відповідач повинен сплачувати кошти за послуги оренди нерухомого майна і надати для цього підтверджуючі документи та новий договір оформлений згідно чинного законодавства України.

Крім того, відповідач просить суд враховуючи приписи ст. 233 ГК України та п. 3 ст.83 ГПК України зменшити розмір штрафних санкцій на 99% від належної до стягнення суми, виходячи з того, що:

По-перше, відповідач є комунальним закладом, основним напрямком діяльності є навчально-виховна, методична, культурно-просвітницька робота.

По-друге, відповідач не є прибутковим підприємством, що підтверджує рішення №023 від 19.01.2017 Лівобережної об'єднаної податкової інспекції м.Дніпропетровська головного управління ДФС у Дніпропетровській області та п. 6.6. Статуту закладу. Доходи закладу у вигляді коштів, матеріальних цінностей та нематеріальних активів, одержаних Закладом від здійснення або на здійснення діяльності, передбаченої цим Статутом, звільняються від оподаткування.

По-третє, відповідач не має право розпоряджатися коштами на власний розсуд, оскільки усі перерахування здійснює управляння Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпра.

По-четверте, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків, в зв'язку з ненавмисним порушенням відповідачем строків виконання грошового зобов'язання по вищевказаному Договору.

Третя особа-1 вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Додатковий договір від 18.03.2016, укладений між позивачем та відповідачем, суперечить умовам самого Договору оренди та нормам чинного законодавства.

Так, третя особа-1 вважає, що реалізація правонаступництва за Договором оренди здійснюється шляхом підписання тристороннього договору про внесення змін до договору оренди про встановлення належного орендодавця. Крім того, умови щодо сплати орендної плати до державного бюджету повинні бути виконані. Проте, відповідач тристоронню угоду так і не підписав, борг не сплатив, тому згідно наказу № 12/02-218-ПО від 04.08.2016, укладений між сторонами Договір оренди було розірвано з 22.07.2016. Однак до теперішнього часу відповідачем заборгованість не сплачена, майно за актом приймання-передачі не повернуто, що є підставою для звернення в подальшому з позовом до суду.

Третя осба-1 вважає, що спірна ситуація, яка склалась між сторонами спричинила відмова позивача від підписання тристоронньої угоди до договору оренди.

Оскільки сам Договір оренди укладений з третьою особою-1 як орендодавцем, то заміна власника орендованого майна є істотною, більш того на вимогу ст.ст. 636, 638, 651, 652 ЦК України допускається лише за згодою сторін. Таким чином, зміна орендодавця за зобов'язання повинна бути вчинена у тій самій формі в якій укладався первісний договір.

Крім того, третя особа-1 зауважує, що спірний Додатковий договір, який був укладений між позивачем та відповідачем, не був зареєстрований Управлінням державної казначейської служби в Індустріальному районі, про що свідчить лист від 23.12.2016 № 104.

Враховуючи вищевикладене, третя особа-1 не погоджується з вимогами позивача щодо нарахування заборгованості з орендної плати 100% на розрахунковий рахунок останнього, оскільки вважає Додатковий договір від 18.03.2016 та відповідно розрахунок орендної плати недійсними. Заборгованість має нараховуватись шляхом 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря та 30% балансоутримувачу.

Третя особа-2 вказує про те, що строк дії Договору № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 закінчився, а Додатковий договір від 18.03.2016 укладений з порушенням вимог ст.ст. 284, 285, 286 ГК України та ст.ст. 530, 613, 636, 638, 651, 652 ЦК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами, внаслідок укладання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009, виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання ОСОБА_4 58 Цивільного кодексу України, ОСОБА_4 30 Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір оренди є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме: майново-господарських зобов'язань згідно статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічні положення містяться в статті 759 Цивільного кодексу України та статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату. Аналогічні положення містяться в пункті 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, обставини справи та умови Договору оренди, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу по орендній платі згідно договору оренди у розмірі 139 847,42 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, тому що:

По-перше, з моменту державної реєстрації (21.10.2015) ПАТ "Українська залізниця" до останнього перейшло право власності на спірне майно. Згідно витягу з протоколу № 1 засідання ПАТ "Українська залізниця" від 21.10.2015, датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ "Українська залізниця" було визначено 01.12.2015.

Згідно з передавальним актом від 18.08.2015, затвердженим Міністром інфраструктури України, орендоване майно за договорами оренди передане Державним підприємством "Придніпровська залізниця" до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Таким чином, в зв'язку з переходом права власності на майно, яке є об'єктом оренди, в силу вимог закону, відбулася заміна сторони у зобов'язанні, внаслідок чого до позивача перейшли права та обов'язки орендодавця по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що в матеріалах справи наявні належні докази повідомлення відповідача (орендаря) та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про заміну орендодавця за договором.

Отже, колегія суддів не погоджується з доводами третьої особи-1 щодо того, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області є належним орендодавцем за спірним договором.

Необхідно також зазначити, що згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Вказане законодавче положення знайшло своє відображення в пункті 10.7. Договору, в якому сторони визначили, що реорганізація орендодавця або перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників).

Таким чином, при розгляді справи колегія суддів встановила, що з моменту створення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" спірне майно перейшло у власність останнього, після чого ним було укладено з відповідачем додатковий договір від 18.03.2016, і, як наслідок, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з моменту укладення вказаного правочину не є учасником спірних правовідносин.

По-друге, термін дії Договору оренди продовжено до 31.03.2017 включно, оскільки:

- Додатковим договором від 18.03.2016 сторони узгодили, що даний додатковий договір є невід'ємною і складовою частиною Договору оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 (п.11); строк дії договору продовжено до 31.03.2016 включно (п. 9).

Враховуючи той факт, що умовами Договору оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 передбачено укладання договору на 1 рік (п. 10.1), відсутності письмового повідомлення про припинення дії Договору або перегляду його умов за місяць до закінчення дії Договору, та відсутності взаємної згоди щодо припинення або розірвання Договору оренди, рішення суду з цього приводу, взаємовідносини між позивачем та відповідачем були продовжені на тих самих умовах, які передбачені у Договорі оренди, враховуючи внесені сторонами зміни Додатковим договором від 18.03.2016.

- Вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу за період з листопада 2015 по березень 2017 мають чітке призначення - сума боргу по орендній платі згідно договору оренди. Тобто, позивач своїми діями підтверджує продовження строку дії Договору до 31.03.2017 шляхом нарахування орендної плати у визначеному порядку та розмірі, відповідно до Додаткового договору від 18.03.2016.

- Позивач не звертався до суду з позовом щодо визнання договору припиненим та виселення з орендованого приміщення, а лише звернувся з вимогою щодо стягнення заборгованості по березень 2017 року включно.

- У судовому засіданні не одноразово наголошувалося представниками позивача про те, що позивач не має наміри виселити відповідача з орендованого приміщення

- Відповідач вважає, що Договір оренди є продовженим, оскільки позивач виставляє заборгованість по березень 2017 року включно, але у зв'язку з незрозумілою ситуацією щодо орендодавця, відповідач не здійснює належним чином оплату за оренду.

По-третє, доказів сплати орендної плати за спірний період відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Окрім цього суд зазначає, що правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 3.8. Договору сторони домовились, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За прострочення виконання зобов'язання позивач на підставі пункту 3.8. Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 249,43 грн. (за заборгованість за листопад, грудень 2015 року та січень, лютий, березень, квітень 2016).

Так, господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було невірно визначено суму заборгованості та період початку прострочення, отже, розрахунок пені, здійснений позивачем, визнається колегією судів необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставина справи.

Згідно з пунктом 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Так, після перерахунку проведеного судом пеня складає 2 163,27 грн., з яких:

на суму заборгованості у розмірі 3 754,07 грн. (за період з 16.12.2015 по 31.12.2015) 72,41 грн.

на суму заборгованості у розмірі 7 534,44 грн. (за період з 11.01.2016 по 31.01.2016) 190,21 грн.

на суму заборгованості у розмірі 11 314,81 грн. (за період з 11.02.2016 по 29.02.2016) 258,45 грн.

на суму заборгованості у розмірі 15 095,18 грн. (за період з 11.03.2016 по 31.03.2016) 381,09 грн.

на суму заборгованості у розмірі 24 168,07 грн. (за період з 11.04.2016 по 30.04.2016) 545,43 грн.

на суму заборгованості у розмірі 33 240,96 грн. (за період з 11.05.2016 по 31.05.2016) 715,68 грн.

Крім того, у пункті 3.9. Договору оренди вказано, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

На підставі пункту 3.9. Договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% в сумі 13 984,74 грн., розрахунок якого судом перевірений та визнаний таким, що зроблений вірно.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (пені).

Колегія суддів вважає, що важливим є те, що з системного аналізу наявних у матеріалах справи доказів вбачається існування спору між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" щодо належного орендодавця за спірним договором, заручником якого став відповідач (орендар), оскільки як Фондом так і залізницею на адресу відповідача надсилалися листи та претензії з вимогами сплатити орендну плату за спірний період на їх користь.

Існування вказаного спору також підтверджується правовими позиціями позивача та третьої особи-1 у даній справі, обидва з яких вважаються себе належним орендодавцем за спірним договором оренди.

Так, у непорозумінні, яке виникло між первісним та новим орендодавцем відсутня вина відповідача, крім того, відповідач здійснював дії щодо визначення належного орендодавця, з метою належного виконання своїх обов'язків, але отримував суперечливі відповіді та вимоги, від позивача та третьої особи-1 одночасно.

Таким чином, оскільки затримка виконання грошового зобов`язання відповідачем обґрунтовується доказами, які надані до матеріалів справи, які свідчать про поважність причин несвоєчасного виконання розрахунків з позивачем, і частково викликана наявністю зазначених вище та встановлених під час розгляду даної справи об`єктивних обставин, а отже свідчать про часткову вину відповідача у неналежному виконанні своїх зобов`язань перед позивачем, тому суд вважає за можливе на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені та штрафу до 99% від належної до стягнення, що буде становити суму пені у розмірі 21,63 грн., штраф у розмірі 139,85 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення неустойки, на підставі п. 5.20 Договору, у розмірі 72 583,12 грн. задоволенню не підлягають, тому що:

- Враховуючи той факт, що умовами Договору оренди № 12/02-3481-ОД від 07.07.2009 передбачено укладання договору на 1 рік (п. 10.1), відсутності письмового повідомлення про припинення дії Договору або перегляду його умов за місяць до закінчення дії Договору, та відсутності взаємної згоди щодо припинення або розірвання Договору оренди, рішення суду з цього приводу, взаємовідносини між позивачем та відповідачем були продовжені на тих самих умовах, які передбачені у Договорі оренди, враховуючи внесені сторонами зміни Додатковим договором від 18.03.2016.

- Вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу за період з листопада 2015 по березень 2017 мають чітке призначення - сума боргу по орендній платі згідно договору оренди. Тобто, позивач своїми діями підтверджує продовження строку дії Договору до 31.03.2017 шляхом нарахування орендної плати у визначеному порядку та розмірі, відповідно до Додаткового договору від 18.03.2016.

- Позивач не звертався до суду з позовом щодо визнання договору припиненим та виселення з орендованого приміщення, а лише звернувся з вимогою щодо стягнення заборгованості по березень 2017 року включно.

- У судовому засіданні не одноразово наголошувалося представниками позивача про те, що позивач не має наміри виселити відповідача з орендованого приміщення.

- Відповідач вважає, що Договір оренди є продовженим, оскільки позивач виставляє заборгованість по березень 2017 року включно, але у зв'язку з незрозумілою ситуацією щодо орендодавця, відповідач не здійснює належним чином оплату за оренду.

Викладене є підставою для задоволення позову частково.

Судовий збір відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 28, 32-34, 43, 44, 49, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Міського комунального закладу культури "Дніпропетровська дитяча музична школа №13" (49022, м. Дніпро, вул. Сортувальна, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул.Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, ) заборгованості з орендної плати у розмірі 139 847,42 грн. (сто тридцять девять тисяч вісімсот сорок сім грн. 42 коп.), пеню у розмірі 21,63 грн. (двадцять одна грн. 63 коп.), штраф у розмірі 139,85 грн. (сто тридцять девять грн. 85 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 339,93 грн. (дві тисячі триста тридцять девять грн. 93 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повернути Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, ) зайво сплачений платіжним дорученням № 2100 від 26.12.2016, яке знаходиться в матеріалах справи, судовий збір у розмірі 1 388,71 грн. (одна тисяча триста вісімдесят вісім грн. 71 коп.), про що винести ухвалу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 27.04.2017

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_2