ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.04.2017 Справа № 904/2656/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором постачання газу у розмірі 8 740, 62 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 20.12.16р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 19/104-3304 від 22.03.17р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз збут" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (далі - відповідач) суму 8 006, 61 грн. основного боргу, 662, 98 грн. пені, 71, 03 грн. 3% річних, а всього 8 740, 62 грн. заборгованості за порушення виконання грошових зобовязань за договором №11410PFZ1JSB017 на постачання природного газу від 23.01.2017 року.

Представник відповідача зазначає, що відповідачем здійснено на користь позивача оплату суми основного боргу після порушення провадження по справі.

В судовому засіданні 05.04.2017 року оголошувалась перерва до 24.04.2017 року, згідно ст. 77 Господарського процесуального України.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

23.01.2017 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) укладено договір №11410PFZ1JSB017 на постачання природного газу (далі Договір), у відповідності з умовами якого постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплати вартість газу у розмірах, строках та порядку, передбаченому Договором (п.1.1 Договору).

Сторони є субєктами господарювання, тому згідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 Господарського кодексу України, до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору є господарськими зобовязаннями, і мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.03.2017 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення (п.11.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна природного газу становить 7 599,83 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ - 1 519,97 грн., всього з ПДВ 9 119, 80 грн.

Розрахунковий період з Договором становить один календарний місяць з 07.00 годин першого дня місця до 07.00 години першого дня наступного місця включно (п.4.1 Договору)

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 30(31) числа розрахункового місця, у якому здійснюється постачання природного газу (п.4.2.1 Договору)

Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника (п.4.3 Договору)

Звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом 10 днів з дати предявлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу та актів приймання-передачі газу (п.4.7 Договору)

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу природний газ в обсязі 5,264 тис.куб.м на суму 48 006, 61 грн., що підтверджується актом приймання-передачі, підписаним та скріпленим печатками підприємств обох сторін (а.с.14), проте відповідач порушив зобовязання в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу, у звязку з чим, у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 8 006, 61 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст.525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На підставі п.6.2.1 Договору та положень ч.2 ст.625 ЦК України, внаслідок вищевказаного прострочення виконання грошового зобовязання, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 01.02.17р. по 10.03.17р. на суму 662, 98 грн., 3% річних за той самий період на суму 71, 03 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.5).

Між тим, 23.03.2017 року (після подання позову до суду) відповідачем здійснено оплату поставленого природного газу на суму 8 006, 64 грн., отже ці його грошові зобовязання, в силу положень ст.202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи є припиненими, а тому між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає припиненню, згідно приписів ст.80 ч.1 п.1-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені та 3% річних, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, з урахуванням суми щодо якої припинено провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (49070, Дніпро, вул. Короленка, 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ) суму 662, 98 грн. пені, 71, 03 грн. 3% річних, 134, 36 грн. судового збору.

В частині позовних вимог на суму 8 006, 61 грн. провадження у справі припинити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписаний 26.04.2017