ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 916/2273/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),

Кондратової І.Д.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року у справі № 916/2273/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" до приватного підприємства "УПТК" про стягнення заборгованості, та зустрічним позовом приватного підприємства "УПТК" до товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про скасування оперативно-господарської санкції,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 52 354,36 грн. за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на підставі договору на послуги водопостачання та водовідведення від 01.09.2005 року № 732/3 та Правил приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007 року № 632 (далі - Місцеві правила).

До прийняття рішення у справі позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 29 247,78 грн.

У свою чергу відповідач за первісним позовом звернувся до господарського суду із зустрічною позовною заявою до позивача за первісним позовом про визнання неправомірною та скасування нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн.

Позов обгрунтовано неправомірністю нарахування плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси як оперативно-господарської санкції, оскільки таке нарахування проведено позивачем в порушення Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованим в Мінюсті України 26.04.2002 року за № 403/6691 (далі - Правила № 37), Місцевих правил і державних стандартів, а також неправильно визначено період, за який розраховано обсяг водовідведення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.11.2016 року (Щавинська Ю.М.) у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено та визнано неправомірною і скасовано застосовану ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" до ПП "УПТК" оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн. (29 247,78 грн. з урахуванням зменшення розміру позовних вимог).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року (судді: Ярош А.І., Гладишева Т.Я., Савицький Я.Ф.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач за первісним позовом вважає, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати, первісний позов задовольнити, а в зустрічному - відмовити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач за первісним позовом вважає, що судові рішення у справі є законними та просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 01.09.2005 року між ТОВ "Інфокс" в особі начальника служби "Водозбут" філії "Інфоксводоканал" (Водоканал) та ПП "УПТК" (Абонент) було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 734/3, відповідно до умов якого Водоканал надає послуги з постачання питної води на об'єкти Абонента, а також із приймання стічних вод, які скидаються Абонентом в систему комунальної каналізації у відповідності з дислокацією об'єктів.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що сторони зобов'язуються керуватися чинними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 01.07.1994 року № 65, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 05.07.1995 року № 30, Правилами приймання стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 87/А-98 від 09.02.1998 року та технічними умовами, діючим ГОСТ, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 2.4.2. договору Абонент зобов'язаний здійснювати скидання стоків, якість яких не перевищує гранично допустимі концентрації, встановлені Правилами приймання стічних вод.

Пунктом 2.4.13. договору передбачено, що Абонент зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати послуги водопроводу та каналізації, скидання ненормативно-очищених стоків та інші платежі, передбачені Правилами водопостачання та Правилами приймання стічних вод.

Згідно з умовами п. 3.9. договору обсяги стоків, що відводяться від Абонента, приймаються рівними обсягами спожитої води або визначаються за показниками приладу обліку стоків відповідно до п. 21.1 Правил водокористування. Обсяг скинутих Абонентом зливових стоків визначається розрахунковим шляхом згідно з п.15.9 Правил водокористування.

За п. 3.10. договору нарахування платежу за скидання ненормативно-очищених стоків здійснюється у відповідності із Правилами приймання стоків.

09.09.2014 року представниками Водоканалу в присутності представника Абонента Королюк В.Н. було здійснено відбір проб у контрольному колодязі перед скидом до міської каналізації, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснослободська, 1/12, про що складено акт "Аналіз стічної води".

За результатами лабораторних аналізів стічної води Абонента за пробами від 09.09.2014 року, незалежною лабораторією моніторингу вод та ґрунтів Одеської гідрогеолого-меліоративної експедиції, було встановлено невідповідність стічної води діючим допустимим величинам концентрації речовин у стічних водах.

На підставі викладеного, відповідно до п. 4.9., 4.10 Місцевих правил Водоканалом розраховано суму боргу за скид відповідачем стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, яка склала 52 354,36 грн.

Розрахунок суми, а також копія акту відбору проб була надіслана Абоненту 30.09.2014 року.

В подальшому Водоканал зменшив суму боргу до 29 247,78 грн. внаслідок застосування місячного періоду нарахування.

Предметом судового розгляду в даній справі є вимоги постачальника за первісним позовом до абонента про стягнення заборгованості за скид стічних вод у міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин на підставі договору, та зустрічні вимоги абонента до постачальника про визнання неправомірною і скасування нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у зв'язку з порушенням визначеного законодавством порядку взяття проб та визначення розміру плати.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи в первісному позові та задовольняючи зустрічні позовні вимоги виходили з того, що недотримання національних стандартів при відборі проб стічних вод та їх дослідженні дає підстави для висновків про неможливість визнання Акту відбору стічних проб від 09.09.2014 року та Лабораторного аналізу, зробленого на підставі неналежно відібраних проб, належними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За п. 3 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території

Відповідно до п. 1.2. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37 та зареєстрованих Мін'юстом України 26.04.2002 року за № 403/6691 (далі - Правила № 37), ці правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Згідно з п. 1.5. Правил № 37 на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

За п. 1.6. Правил № 37 місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України.

Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Відповідно до п. 2.1 вказаних Правил № 37 водоканалу надано право, зокрема, здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, проводити обстеження водопровідних і каналізаційних систем та складати акти за результатами цих обстежень, здійснювати раптовий (в будь-який час доби), не погоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб, проводити хімічний аналіз проб стічних вод підприємств, робити офіційні висновки про відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин стічних вод до допустимих.

У відповідності з положеннями п. 2.3. Правил № 37 підприємства мають право перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого Підприємства, виконані Водоканалом, та оскаржувати їх; звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

Згідно з п. 2.4 Правил № 37 підприємства зобов'язані, зокрема, виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги; дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках Підприємства; оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

За п. 4.1 Місцевих правил підприємства повинні повністю покрити всі витрати Водоканалу, пов'язані з транспортуванням і очищенням стічних вод та справлянням збору за забруднення довкілля (далі - збір). При недотриманні вимог договору та Правил приймання стічних вод підприємств, установ та організацій у систему каналізації м. Одеси сплатити Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, а також відшкодувати збитки, заподіяні через порушення режиму скиду і допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, які скидаються Підприємствами.

Відповідно до п. 4.6. Місцевих правил при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з цими встановленими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка розраховується за нормативом плати за водовідведення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Н п), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (V п. з) та коефіцієнтом кратності (Kk), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Згідно з п. 4.9. Місцевих правил, якщо встановлений факт одночасного скиду до міської каналізації кількох забруднень у концентраціях, що перевищують ДК, коефіцієнт кратності K визначають за формулою , де Сф і - фактична концентрація в стічних водах Підприємства і-ї речовини; ДК і, - допустима концентрація і-ї речовини, яку встановлено договором або місцевими Правилами приймання для даного Підприємства.

Загальний коефіцієнт кратності з урахуванням перевищення допустимої концентрації кількох речовин та інших порушень не може бути більше ніж 10 (Якщо за розрахунком Kk вийшло більше ніж 10, то приймають K = 10, крім випадків, передбачених підпунктами 4.6.1 та 4.6.2).

У п. 4.11 Місцевих правил зазначено, що плата за скид стічних вод Підприємств у систему каналізації м. Одеси вноситься Підприємствами, згідно з розрахунками Водоканалу, на розрахункові рахунки Водоканалу у порядку та в терміни, передбачені договором.

Згідно з п.п. 9.4. - 9.8., 9.10. Місцевих правил підприємства, які скидають стічні води до міської каналізації, повинні забезпечити можливість проведення Водоканалом у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод, включаючи надання необхідних відомостей та експлуатаційного персоналу.

Водоканал здійснює раптовий (у будь-яку годину доби), не погоджений з Підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю та кількістю стічних вод, що скидаються. Плановий відбір проб здійснюється Водоканалом один раз в два місяця. Позаплановий відбір проб здійснюється Водоканалом раптово по мірі необхідності при наявності інформації про порушення Правил.

Водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають Підприємства. Цю роботу організовує адміністрація Водоканалу, яка проводиться згідно з Порядком відбору проб (розділ 10 цих Правил).

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах Підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони довкілля або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

При проведенні вимірювань на випусках стічних вод Підприємств засоби вимірювань повинні бути перевірені органами Держстандарту України та зареєстровані у Водоканалі.

З метою контролю за якістю стічних вод Підприємств, Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств проводиться представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному акті, іменуємий "Аналіз стічної води", який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента.

При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або цими Правилами приймання, Водоканал після отримання аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом) у термін в міру необхідності, але не більше 30 діб. При невиконанні оплати в строк відповідно до укладеного договору до Підприємства застосовуються заходи у відповідності до діючого законодавства.

Порядок відбору проб стічних вод підприємств визначено розділом 10 Місцевих правил, за яким відбір проб здійснюється в контрольному колодязі, тобто колодязі на каналізаційному випуску Підприємства безпосередньо перед приєднанням до збірного чи головного каналізаційного колектора. Абонент забезпечує доступ до місця відбору проб і безпечне виконання роботи по відбору.

На відібрану пробу складається відповідний акт, який іменується "Аналіз стічної води". При наявності декількох випусків у одного абонента на всі випуски складається один акт.

Після відбору проб посуд пломбується представником Водоканалу.

Об'єм разової проби повинен бути не менше ніж 1000 мл.

Перш ніж взяти пробу, посуд слід обполоснути водою, що відбирається.

Тип пробовідбірного устрою вибирається з урахуванням мети дослідження і способу відбору стічних вод на підприємстві, в організації, установі.

Як пробовідбірний посуд слід використовувати хімічно стійкі до стічної води, що використовується, посуд місткістю, що забезпечує визначення всіх запланованих компонентів.

Відбір проб проводить представник Водоканалу в присутності представника підприємства. При відмові представника відбір проб здійснює представник Водоканалу самостійно.

Підприємство має право здійснювати паралельний відбір проб.

Транспортування проб стічних вод до місця проведення аналізів проводиться Водоканалом.

При відборі проб стічних вод необхідно дотримуватися:

- правил промсанітарії й особистої гігієни;

- техніки безпеки при роботі з посудом;

- застережені заходи при відборі проб із колодязя.

Судом першої інстанції при винесені рішення зроблено висновок про те, що зазначеними Правилами не встановлено обов'язкових вимог до форми акту "Аналіз стічної води", однак відбір проб стічних вод має здійснюватися у відповідності до керівних документів Держстандарту, вимогам яких акт відбору стічних проб від 09.09.2014 року не відповідає з огляду на відсутність у ньому всіх необхідних даних щодо способу і мети відбору, назви проби, номеру посудини тощо.

Водночас, судами обох інстанцій не було наведено правового обгрунтування підставності застосування до спірних правовідносин КНД 211.1.0.009-94 та ДСТУ ISO 5667-10:2005.

Однак, вдавшись до оцінки змісту акту "Аналіз стічних вод" від 09.09.2014 року вимогам КНД 211.1.0.009-94 та ДСТУ ISO 5667-10:2005, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначений акт підписано з боку Підприємства без зауважень, та не навів зазначеним обставинам правової оцінки відповідно до норм матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Крім того, суд першої інстанції дійшовши висновку про те, що недоліки процедури відбору проб могли вплинути на результати лабораторного аналізу, зокрема, на достовірність вимірювання концентрацій нафтопродуктів (жирів), а також завислих речовин, та у зв'язку з цим визнавши Акт відбору стічних проб від 09.09.2014 року та Лабораторного аналізу неналежними доказами підтвердження скиду стічних вод з перевищенням допустимих показників забруднюючих речовин, не врахував вимог ст.ст. 43, 84 ГПК України за змістом яких доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До того ж, судами не було надано оцінку обгрунтованості розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень з огляду на вимоги Місцевих правил, та доводам Абонента щодо відсутності підстав застосування Водоканалом коефіцієнта кратності Kk=20.

Разом з тим, посилаючись на правовий висновок Верховного Суду України, зазначений в постанові від 29.11.2010 року по справі №3-30гс10 (2-15/1783-2009), суди обох інстанцій не врахували, що такий висновок стосується застосування норм права в інших правовідносинах, так як у справі, що розглядається відносини виникли із договору водопостачання та водовідведення, а у справі № 2-15/1783-2009 - відносини, що виникли із договору поставки електроенергії, законодавче регулювання яких є різним.

Отже, належним чином не з'ясувавши питання щодо нормативного врегулювання спірних правовідносин, та не встановивши обставин, які мають значення для справи і не навівши їм юридичну оцінку, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відмову в первісному позові та про задоволення зустрічних позовних вимог.

Таким чином, прийняті у справі рішення не відповідають вимогам ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, прийняті судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року та рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2016 року скасувати, і справу № 916/2273/16 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді І.Кондратова

Л.Стратієнко