ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2017 р. Справа№ 914/683/17

Суддя Березяк Н.Є. при секретарі Кравець О.І.

Розглянувши заяву заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області про забезпечення позову у справі № 914/683/17

За позовом: заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави

до відповідача 1: Дрогобицька міська рада, м. Дрогобич

до відповідача 2: Виконком Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич

до відповідача 3: Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, м.Дрогобич

про: скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсним договору та зобов'язання повернути земельну ділянку площею 24 кв.м.

В судове засідання з'явились:

Від прокуратури: Павич С.В. - прокурор

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від відповідача 3: не з'явився

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави до відповідача 1: Дрогобицька міська рада, відповідача 2: Виконком Дрогобицької міської ради , відповідача 3 : Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 про скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсним договору та зобов'язання повернути земельну ділянку площею 24 кв.м.

29.03.2017 року, від Прокурора по даній справі надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо встановлення тимчасової споруди, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці, розташованій по вул.. В.Великого у м.Дрогобичі площею 24 кв.м. до вступу рішення у справі в законну силу.

В обґрунтування своїх вимог прокурором долучено до матеріалів справи Акт комісії про обстеження земельної ділянки від 21.03.2017 року згідно якого на спірній земельній ділянці ведуться земляні роботи по влаштуванню залізобетонного монолітного фундаменту глибиною приблизно 1 м та шириною 1,2 м без погодження з контролюючими органами, фотографії земельної ділянки на якій ведуться земельні роботи.

В судовому засіданні 24.04.2017 року представник прокуратури подану заяву про забезпечення позову підтримав, просив її задоволити з підстав і мотивів, викладених в заяві та матеріалах справи.

Проаналізувавши в судовому засіданні подану заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника прокуратури, суд визнав її обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Таким чином, із змісту ст. 66 ГПК України випливає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з обраним способом заходу до забезпечення позову.

За вимогами ст. 66 ГПК України, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 №01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову» зауважено, що відповідно до ст. 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу, так і за ініціативою господарського суду. У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд дійшов до висновку, що заява позивача про забезпечення позову, містить доводи щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду, наявність фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду щодо повернення спірної земельної ділянки при задоволення позову - у разі її забудови відповідачем 3. Отже, заявляючи про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, прокурор навів обставини для вжиття таких заходів та підтвердив їх належними доказами.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи ті обставини, що спірна земельна ділянка ( зобов'язання повернути яку є предметом даного спору) по вул.В.Великого ( навпроти магазину «Наш край» у м.Дрогобичі) згідно оспорюваного договору про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової спорудивід 03.10.2016 року ( визнання недійсним якого є предметом даного спору) невжиття заходів забезпечення позову по даній справі, може призвести до порушення встановленого ст. 55 Конституції України права Позивача на судовий захист, та зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

З огляду на вище зазначене та наведені законодавчі норми, є необхідність заборонити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на вчинення будь-яких дій щодо встановлення тимчасової споруди, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці, розташованій по вул.. В.Великого у м.Дрогобичі площею 24 кв.м.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що в разі невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, керуючись ст. ст.. 66, 67,86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області про забезпечення позову задоволити.

2. З метою забезпечення позову заборонити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 і.к. НОМЕР_1) вчиняти будь-яких дій щодо встановлення тимчасової споруди, проведення будь-яких земляних та будівельних робіт на земельній ділянці, розташованій по вул.. В.Великого у м.Дрогобичі площею 24 кв.м. до вступу рішення у справі в законну силу.

3. Дана ухвала набирає чинності з дати прийняття 24.04.2017 року та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Березяк Н.Є.