УХВАЛА

21.04.2017Справа № 910/6458/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індепенденс"

До: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент"

2. Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Львівське комунальен підприємство "Львівелектротранс"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Приватне акціонерне товариство "Ак "Перлина"

Про визнання недійсним договору

Суддя Ващенко Т.М.

Без виклику представників учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індепенденс" (далі - ТОВ "Індепенданс) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (далі - ТОВ "Аеровент), Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк) про визнання недійсним договору про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між відповідачами договір банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16. вчинено з порушенням норм чинного на момент його укладення законодавства України, зокрема, приписів ст.ст. 560, 563 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для визнання його недійсним відповідно до положень ст. 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.17. порушено провадження у справі № 910/6458/17, залучено до участі в розгляді справи в якості третіх осіб - ьвівське комунальен підприємство "Львівелектротранс" та Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", призначено справу до розгляду на 25.05.17.

20.04.17. позивачем через відділ діловодства суду бул подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої заявник просить суд:

- заборонити Банку виконання платежу по Гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., виданій за Договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., який було укладено між між Банком та ТОВ "Аеровент";

- заборонити Банку вчиняти будь-які дії щодо надання коштів, їх списання, стягнення та здійснення будь-яких розрахунків та операцій за договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16.;

- заборонити Банку вчиняти будь-які дії щодо наданого забезпечення за зобов'язаннями ТОВ "Аеровент" за договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16.;

- заборонити Банку вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № G0616/4395/DІ від 03.06.16., укладеним між Банком та Приватним акціонерним товариством "АК "Перлина", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О, 03.06.16., зареєстрованим в реєстрі за № 28355;

- заборонити Львівському комунальному підприємству "Львівелектротранс" вчиняти будь-які дії стосовно вимог платежу по Гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., виданій Банком за Договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16.;

- заборонити будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії, що стосуються виконання Гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., виданої Банком за договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про необхідність її часткового задоволення з огляду на наступне.

Подана заява мотивована тим, що за оскаржуваним договором Банком було видано гарантію, якою забезпечено виконання ТОВ "Аеровент" своїх зобов'язань за контрактною угодою № 39299/6 від 10.05.16. перед Львівським комунальним підприємством "Львівелектротранс" (бенефіціар), яке станом на сьогоднішній день вчиняє дії щодо отримання грошових коштів від Банку за такою гарантією, а Банком відповідно прийнято рішення про їх виплату, у зв'язку з чим позивач вказує на те, що виконання Банком за час вирішення даного спору спірної гарантії зумовить настання несприятливих наслідків, адже надасть Банку в силу оскаржуваного договору зворотного права вимагати від ТОВ "Аеровент" погашення виконаного зобов'язання, що, в свою чергу, забезпечено іпотекою за договором іпотеки № G0616/4395/DІ від 03.06.16., укладеним між Банком та Приватним акціонерним товариством "АК "Перлина", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 03.06.16., зареєстрованим в реєстрі № 28355.

При цьому, за умовами спірної гарантії, Банк здійснює оплату коштів бенефіціару за рахунок кредитних коштів, тобто, мати місце також нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Підсумовуючи викладене, позивач вказує на те, що за час вирішення відповідного спору Банк може виконати оскаржувану гарантію та в рахунок погашення сплачених коштів бенефіціару звернути стягнення на предмет іпотеки, що у разі визнання недійсним договору про надання банківської гарантії № 0616/4395 від 03.06.16. зумовить необхідність у вчиненні додаткових дій для відновлення прав учасників відповідних правовідносин (в т.ч. іпотекодавця шляхом повернення предмету іпотеку у свою власність).

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Приписами ст. 67 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.11. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Як зазначено в п. 3 вказаної Постанови, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається із матеріалів справи предметом спору у даній справі є питання наявності чи відсутності правових підстав для визнання недійсним Договору банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., на підставі якого Банком було видано гарантію в забезпечення виконання ТОВ "Аеровент" своїх зобов'язань за контрактною угодою № 39299/6 від 10.05.16. перед Львівським комунальним підприємством "Львівелектротранс" (бенефіціар).

При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, відповідна гарантія Банку в частині виконання ТОВ "Аеровент" своїх зобов'язань перед Банком (у випадку виконання останнім взятих на себе обов'язків перед бенефіціаром) була забезпечена іпотекою за договором іпотеки № G0616/4395/DІ від 03.06.16., укладеним між Банком та Приватним акціонерним товариством "АК "Перлина", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 03.06.16. та зареєстрованим в реєстрі за № 28355, що підтверджує посилання заявника на те, що виконання Банком гарантії за оскаржуваним договором зумовить виникнення у нього права на задоволення своїх зворотніх вимог до боржника (ТОВ "Аеровент") за рахунок предмету іпотеки, тобто, майна Приватного акціонерного товариства "АК "Перлина".

Отже, задоволення позову (у випадку визнання доводів позивача обґрунтованими) матиме своїм наслідком відсутність правових підстав у Банку для виконання спірної гарантії та як наслідок виникнення у нього права на звернення стягнення на предмет іпотеки, адже оскаржуваний договір гаранті не буде породжувати будь-яких прав і обов'язків.

В той же час, із доданого до матеріалів справи листа Банку № Е.35.0.0.0/4-83 від 12.04.17. вбачається, що бенефіціар звернувся до Банку з вимогою виконати надану гарантію за оскаржуваним договором на суму 254976,51 Євро, а Банком в свою чергу повідомлено ТОВ "Аеровент" про те, що якщо останнім не будуть перераховані у строк до 19.04.17. заявлені бенефіціаром кошти, то Банком буде виконано самостійно зобов'язання перед бенефіціаром за рахунок кредитних коштів з послідуючим нарахуванням відсотків за користування ними та задоволенням своїх вимог за рахунок застави у разі невиконання ТОВ "Аеровент" свого обов'язку щодо погашення виконаної Банком гарантії.

Тобто, на сьогоднішній день існують всі підстави для здійснення відповідачем-2 дій щодо сплати коштів за оскаржуваною гарантією з послідуючим зверненням стягнення на спірний предмет іпотеки в рахунок задоволення своїх вимог до ТОВ "Аеровент".

Наведені відомості достатньо обґрунтовано підтверджують те, що за час вирішення спору у даній справі оскаржувана гарантія може бути виконана, більш того, вже могла бути виконана з огляду на встановлені Банком в своєму листі строки (яким фактично було оформлено рішення Банку про її виконання та вимогу до відповідача-1 про виконання зворотного обв'язку і повідомлення щодо наслідків його невиконання - в т.ч. звернення стягнення на предмет іпотеки), що фактично унеможливить захист прав і інтересів як позивача, так і відповідача-1, адже зумовить виникнення необхідності у вчиненні подальших дій (в т.ч. зверненні з новими позовами до суду з метою відновлення своїх порушених прав - застосування реституції за недійсним правочином). Більш того, вчинення Банком зазначених дій у випадку задоволення судом позову у даній справі та визнання недійсним оскаржуваної гарантії зумовить необхідність захисту своїх прав і у третьої особи на стороні відповідача-1, як іпотекодавця, пов'язаних з зверненням стягнення на його майна на підставі недійсного зобов'язання.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову в частині заборони відповідачу-2 виконувати спірну гарантію та вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на спірний предмет іпотеки і предметом спору, співмірність та адекватність заявлених заходів до забезпеченян позову із позовними вимогами.

Вжиття наведених заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав як позивача, так і інших учасників судового процесу на час вирішення спору в суді, а невжиття зазначених заходів до забезпечення позову унеможливить досягнення позивачем мети звернення з відповідним позовом до суду, оскільки зумовить необхідність у подальших діях (в т.ч. нових зверненнях до суду з метою захисту своїх порушених прав і інтересів).

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову в частині з заборони відповідачу-2 виконувати спірну гарантію та вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на спірний предмет іпотеки, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За змістом п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу-2 виконувати спірну гарантію та вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на спірний предмет іпотеки.

Щодо решти заявлених позивачем в поданій заяві вимог (заходів), суд відзначає, що такі вимоги фактично поглинаються забороною відповідачу-2 виконувати спірну гарантію та вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на спірний предмет іпотеки, адже відповідна заборона унеможливлює вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання оскаржуваної гарантії, а у випадку її виконання - нівелює можливість звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення регресної вимоги за час вирішення даного спору, а відтак, відсутні підстави для задоволення заяви позивача у відповідній частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Індепенденс" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) виконання платежу по Гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., виданій за Договором про надання банківської гарантії № G0616/4395 від 03.06.16., укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аеровент" (ідентифікаційний код 32110708).

3. Заборонити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № G0616/4395/DІ від 03.06.16., укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570) та Приватним акціонерним товариством "АК "Перлина" (ідентифікаційний код 01553988) та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. 03.06.16., зареєстрованим в реєстрі за № 28355.

4. В іншій частині в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

5. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 21.04.17., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

6. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку становить три роки - до 21.04.20.

7. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Індепенденс" (03028, м. Київ, Стратегічне шосе, буд. 16, ідентифікаційний код 37559195).

8. Боржником за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570).

Суддя Т.М. Ващенко