ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.2017 Справа № 904/1103/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", смт. Радушне

до публічного акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про врегулювання розбіжностей по договору з транспортування природного газу

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 9/016-юр від 05.01.17 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про врегулювання розбіжностей по договору з трансортування природного газу, в якому просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Дніпроазот" укласти договір транспортування природного газу №17-1-ТКЕ від 05.12.2016 р., в редакції позивача, а саме, пункти:

"2.1. За цим Договором Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких Послуг;

5.2. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (далі - ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання.".

Виключення: п. 17.2 Договору, який погоджено в редакції відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на отримання 05.01.2017 р. протоколу розбіжностей до договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016 р. для потреб публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" в 2017 р.; перебування позивача у Зведеному переліку субєктів природних монополій, який ведеться Антимонопольним комітетом України; норми Закону України "Про ринок природного газу"; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження типового договору транспортування природного газу" № 2497 від 30.09.2015 р.; положення пункту 7 статті 181 та частини 3 статті 179 Господарського кодексу України.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до норм Господарського кодексу України; Закону України "Про ринок природного газу"; постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження типового договору транспортування природного газу" № 2497 від 30.09.2015 р. не може змінювати істотні умови та доповнювати умови договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, укладення якого передбачено в типовій формі.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що станом на день подання позовної заяви договір вважається укладеним в редакції останнього внаслідок спливу строку для передачі позивачем до господарського суду розбіжностей по договору відповідно до статті 181 Господарського кодексу України.

Крім того, ПАТ "Дніпроазот" зазначає про те, що ані з обгрунтування позовних вимог, ані з фактичних обставин подання позову не вбачається безпідставного його ухилення від прийняття пропозицій позивача. При цьому, ухилення від розгляду та прийняття пропозицій щодо умов договору вбачається безпосередньо з дій (бездіяльності) позивача щодо врегулювання розбіжностей до договору, бо будь-яких пропозицій щодо зміни чи корегування запропонованих відповідачем редакцій пунктів 2.1, 5.2, 5.6, 5.7 договору від позивача не надходило.

18.04.2017 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2016 р. між публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ "Харківтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Позивач, оператор) та публічним акціонерним товариством "Дніпроазот" (Відповідач, замовник) було підписано договір № 17-1-ТКЕ на транспортування природного газу з протоколом розбіжностей від 23.12.2016 р., за умовами пункту 2.1. якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Загальний порядок укладення договорів викладений в статті 181 Господарського кодексу України.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває в Зведеному переліку субєктів природних монополій.

Обов'язковість укладення договору транспортування природного газу передбачена положеннями Закону України "Про ринок природного газу".

Відповідно до частини 1 статті 32 вказаного вище Закону, транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.нормативно-правовими актами.

15.12.2016 р. відповідач отримав від позивача поштою проект договору № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016 р.

За результатами розгляду, відповідач виклав свої заперечення (пропозиції) щодо умов пунктів 2.1, 5.2, 5.6, 5.7, розділу XXII договору та надіслав листом № 2823/01-6 від 27.12.2016 р. договір з відміткою про підписання з протоколом розбіжностей та два примірники протоколу розбіжностей від 23.12.2016 р. (поштове відправлення № 080), які позивачем отримано 30.12.2016 р., про що свідчить поштове повідомлення, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 72).

Так, на думку ПАТ "Дніпроазот", позивач мав звернутись до суду для врегулювання в судовому порядку неврегульованих питань в строк, який встановлено частиною 7 статті 181 ГК України, до 19.01.2017 р.

Не погодившись із пунктами 1, 2, 3, 4 протоколу розбіжностей від 23.12.2016 року до спірного договору (№ 17-1-ТКЕ), позивач звернувся з позовом до суду про зобов'язання відповідача укласти договір транспортування природного газу № 17-1-ТКЕ від 05.12.2016р. в його редакції.

Вказаний позов на адресу суду надійшов 01.02.2017 року.

Як вбачається із поштового штемпелю, конверт з позовом до суду надіслано 24.01.2017 року, тобто, поза межами строку встановленого ч.7 статті 181 Господарського кодексу України.

Посилання позивача на те, що протокол розбіжностей від 23.12.2016 року ним отримано 05.01.2017 року, судом до уваги не приймаються, у зв'язку з відсутністю доказів, які б це підтверджували.

Залучений до матеріалів справи лист Поштамту-ЦПЗ № 2 № 07-40-195-397 від 07.04.2017 року, в якому повідомляється про те, що рекомендований лист № 080 вручено 04.01.2017 року представнику позивача за довіреністю ОСОБА_2 також не заслуговує на увагу з огляду на те, що вказані в ньому дані не спростовують даних, що містяться в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 080 з відміткою працівника міського відділення поштового зв'язку Радушне, із якого вбачається, що вказане відправлення "Вручено 30.12.16р. особисто Кулик".

Дані про вручення вказаного відправлення представнику позивача саме 30.12.2016р. містяться також у витягу із сайту відстеження пересилання поштових відправлень Укрпошти станом на 10.02.2017 року.

Станом на 11.04.2017 року на сайті відстеження пересилання поштових відправлень Укрпошти про відправлення за № 080 міститься вже дві дати 30.12.2016р. та 04.01.2017 р.

Пояснень, відносно того, яким чином було повторно, 04.01.2017 року, позивачеві вручено рекомендований лист № 080, отриманий останнім 30.12.2016 року, - лист Поштамту ЦПЗ № 2 від 07.04.2017 року не містить.

Частиною 7 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як вбачається зі змісту наведеного пункту, вказаний строк є пресікальним, його сплив тягне за собою наслідки у вигляді констатації факту прийняття пропозицій іншої сторони відносно редакції спірних пунктів договору.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_3