ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2017 Справа № 904/1307/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ОСОБА_1", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТИЗ", м. Синельникове, Дніпропетровська область

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", Дніпропетровська область

про стягнення

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 04/17 від 03.04.2017

від відповідача-1: ОСОБА_3 - представник за дов. № 70 від 16.03.2017

від відповідача-2: ОСОБА_4 - представник за дов. № 63 від 16.03.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синтиз" про стягнення заборгованості у розмірі 1099041 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки природного газу № Д/2016/27 від 29.07.2016 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 06.03.2017.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. 06.03.17 подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 10.11.2016 укладено договір про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджи трейд груп" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Синтиз" (первісний боржник) та Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція" (новий боржник).

Даним договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із договору поставки природного газу № Д/2016/27. Тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Синтиз" є неналежним відповідачем у справі, у зв'язку з чим, останній просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Також представник відповідача 06.03.17 подав до суду клопотання, в якому просить суд дане судове засідання розглядати без його участі, у зв'язку з відрядження уповноваженого представника.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, 06.03.17 надіслав на електронну адресу суду заяву про заміну неналежного відповідача, з огляду на те, що 10.11.2016 укладено договір про переведення боргу між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджи трейд груп" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Синтиз" (первісний боржник) та Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція" (новий боржник).

Предметом даного договору є врегулювання відносин, пов'язаних із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає з договору поставки природного газу № Д/2016/27 від 29.07.2016.

Ухвалою суду від 06.03.17 розгляд справи відкладено на 20.03.17. Залучено до участі у справі відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "Синельниківська теплоізоляція".

Представник позивача у судове засідання не з'явився. 20.03.17 подав до канцелярії суду клопотання, в якому просить суд не розглядати справу, яка призначена на 20.03.17 без участі уповноваженого представника, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки останнього у судове засідання. Також позивач просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У судовому засіданні представник відповідача-1 надав клопотання, яким долучив документи до матеріалів справи.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився. 20.03.17 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку з тим, що станом на день призначення судового засідання, останній не отримав копію позовної заявки з додатками. Враховуючи викладене, просить надати час для можливості ознайомлення з матеріалами справи та підготовки пояснень щодо суті спору.

Ухвалою суду від 20.03.17 розгляд справи відкладено на 04.04.17.

31.03.2017 представник відповідача-1 подав до канцелярії суду клопотання про зупинення провадження у справі, у зв'язку з тим, що ТОВ "Синтиз" до Господарського суду міста Києва подало позов до ТОВ "Енерджі ОСОБА_1" з наступними вимогами: визнати недійсним договір поставки природного газу № Д/2016/27 від 29.07.2016, укладений між ТОВ "Синтиз" та ТОВ "Енерджі ОСОБА_1". Ухвалою суду Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 24.04.17.

Ухвалою суду від 04.04.17 розгляд справи відкладено на 26.04.17.

26.04.2017 представник відповідача-2 подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що договір про переведення боргу, був отриманий відповідачем-2 тільки 15.02.2017 шляхом електронного відправлення вказаної копії договору, тобто після закінчення дії цього договору. Також, відповідач-2 зазначив, що зі змісту договору вбачається, що відповідач-1 зобов'язано було до 18.11.2016 передати ПАТ "Синельниківська теплоізоляція" копії документів, що підтверджує дійсність вимог кредитора за основним договором. Жодних документів відповідачу-2 передано не було. За вказаних обставин, відповідач-2 вважає, що договір про переведення боргу не є чинним, тому ПАТ "Синельниківська теплоізоляція" не може бути зобов'язаною особою перед позивачем.

У судовому засіданні 26.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 та відповідача-2, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синтиз" (далі - споживач, відповідач-1) було укладено договір поставки природного газу № Д/2016/27 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується поставити споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов'язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу газ в обсягах 75,0 тис. куб. м, у тому числі по місяцях, згідно наведеної таблиці.

Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується газорозподільною або газотранспортною організацією (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору, приймання - передача газу протягом місяця здійснюється рівномірно з припустимим відхиленням добових обсягів від середньодобового не більше +/- 5,0 відсотків.

У п. 3.4. договору сторони погодили, що приймання - передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання - передачі, які є невід'ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Акти приймання-передачі природного газу складаються постачальником, підписуються і скріплюються його печаткою та направляються споживачу до 5 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 3.4.1 договору).

Відповідно до п. 3.5. договору, підписані та скріплені печаткою зі свого боку акти приймання - передачі природного газу споживач зобов'язаний повернути постачальнику протягом 3-х днів з дня їх отримання.

Відповідно до п. 5.1.1 договору, сторони погодили такий порядок розрахунків: споживач зобов'язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок постачальника на наступних умовах:

- 30% вартості - до 10 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 20 числа місяця поставки природного газу;

- 30% вартості - до 30/31 числа місяця поставки природного газу;

- остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі газу (за звітний місяць) до 5-го числа місяця наступного за звітним (місяцем поставки).

На виконання умов укладеного договору, позивач в період з серпня 2016 по жовтень 2016 передав, а відповідач-1 прийняв природний газ загальною вартістю 1193313 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі природного газу, підписаними з обох сторін (арк. с. 14-16). Вказана вартість поставленого природного газу була визначена на підставі умов п. 4.1. договору та з урахуванням додаткової угоди №1 від 20.09.2016 (арк. с. 17).

Відповідач-1 за отриманий природний газ розрахувався частково на суму 94 272,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (арк. с. 18) та не заперечується представниками сторін.

Заборгованість у розмірі 1099041 грн залишилась неоплаченою відповідачем - 1.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача-1 з претензією № 2016/10-37 від 18.10.2016 (арк. с. 19), в якій просив відповідача-1 сплатити заборгованість у розмірі 1099041 грн.

Вказану претензію відповідач-1 отримав 26.10.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. с. 20), але залишив її без відповіді та задоволення.

Отже, заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить 1099041 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем-1 не заперечено факт отримання природного газу за представленим актом прийому-передачі та не надано доказів повної його оплати на суму 1099041 грн.

Разом з цим судом було встановлено, що 10.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Синтиз" (первісний боржник, відповідач-1), Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі трейд груп" (кредитор - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція" (новий боржник - відповідач-2) укладено договір про переведення боргу.

Відповідно до п. 1.1 договору, цим договором регулюються відносини, пов'язані з із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із наступного договору: - договір № Д/2016/27 поставки природного газу від 29.07.2016, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується основний договір).

Згідно з п. 1.2 договору про переведення боргу, первісний боржник переводить на нового боржника основний борг (грошове зобов'язання) на загальну суму 1283248, 50 грн, що виникла на підставі основного договору станом на 10.11.2016.

Новий боржник повинен оплатити кредитору загальну суму заборгованості та пені, що в цілому складає 1325403, 98 грн у строк до 01.01.2017 (п. 1.4 договору про переведення боргу).

Новий боржник зобов'язується виконати обов'язки первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору (п. 3.1 договору про переведення боргу).

Відповідно до п. 3.2 договору про переведення боргу, первісний боржник зобов'язується передати новому боржнику до 18.11.2016 документи (їх засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора за основним договором.

Вищевказаний договір переведення боргу підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Синтиз", Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі ОСОБА_1" та Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція"та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Отже, обов'язок щодо сплати заборгованості у розмірі 1099041 грн, яка виникла на підставі договору № Д/2016/27 поставки природного газу від 29.07.2016, перейшов до нового боржника - Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція".

На час розгляду спору у господарському суді, відповідачами не надано доказів сплати заборгованості у розмірі 1099041 грн, а відтак, позовна вимога про стягнення суми основного боргу у розмірі 1099041 грн підлягає задоволенню шляхом стягнення суми боргу у розмірі 1099041 грн з відповідача-2.

Суд відмовляє у позові щодо стягнення боргу у розмірі 1099041 грн з відповідача-1, оскільки обов'язок щодо сплати даної заборгованості, згідно договору про переведення боргу від 10.11.2016, перейшов до нового боржника - Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція".

Господарський суд не приймає до уваги твердження відповідача-2 про те, що договір про переведення боргу від 10.11.2016 був отриманий відповідачем-2 тільки 15.02.2017 шляхом електронного відправлення вказаної копії договору, тобто після закінчення дії цього договору, оскільки останнє не підтверджено ним жодними належними та допустимими доказами.

Також, відповідач-2 зазначив, що зі змісту договору про переведення боргу вбачається, що відповідач-1 зобов'язаний був до 18.11.2016 передати ПАТ "Синельниківська теплоізоляція" копії документів, що підтверджує дійсність вимог кредитора за основним договором. Жодних документів відповідачу-2 передано не було.

Дане твердження відповідача-2 господарський суд також оцінює критично, оскільки відповідачем-2 до суду не надано доказів звернення до позивача із заявами, листами тощо із вимогою надати необхідні документи та/або відмовою від договору про переведення боргу від 10.11.2016, у зв'язку із ненаданням вищевказаних документів.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 910/4318/17 про визнання недійсним спірного договору поставки природного газу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; заміни однієї з сторін її правонаступником.

Зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду справи № 910/4318/17 має наслідком затягування судового процесу і призведе до порушення права на справедливий суд, встановленого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Натомість, встановлення рішенням суду у справі № 910/4318/17, що набрало законної сили, фактів, що мають значення для розгляду даної справи, може бути підставою для перегляду даної господарської справи за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявлене відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі є такими, що навмисно та безпідставно затягує розгляд справи, що може порушувати права та законні інтереси сторін у справі, а тому відмовляє у його задоволенні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача-2 на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 8242, 81 грн.

Керуючись ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" (арк. с. 52500, Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Кирпична, буд. 13; ідентифікаційний код 00290475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи ОСОБА_1" (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 9а, ЛВК-2, 2 поверх, офіс 229а; ідентифікаційний код 36716332) основний борг у розмірі 1099041 грн та 8242, 81 грн витрат зі сплати судового збору.

В частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синтиз" відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.04.2017

Суддя ОСОБА_5