ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа № 925/949/16

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

представники сторін:

від позивача-1 ОСОБА_1 за довіреністю,

від позивача-2 ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача-1 ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача-2 не зявився;

від відповідача-3 не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Сільскогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" с. Лебедин, Бориспільський район, Київська область

та Фермерського господарства "Лотос-Є", с.Лебедин, Бориспільський район, Київська область

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфоазот", смт. Лисянка, Черкаська область

до відповідача-2: Дочірнього підприємства "Інфоазот", м. Одеса

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Еко-Сервіс", м. Одеса

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення солідарно з відповідачів:

- 154 273 грн. боргу на користь позивача-1 - Сільскогосподарського обслуговуючого кооперативу "Лебедин" (далі СГОК «Лебедин»);

- 174 320 грн. боргу на користь позивача-2 - Фермерського господарства "Лотос-Є" (далі ФГ «Лотос-С») за неналежне виконання умов договорів про надання послуг від 27.03.2014 № П 31-03/2014 та № П 30-03/2014.

Представник позивачів в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю з тих підстав, що 27.03.2014 між відповідачем-3 Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Сервіс» були укладені договори про надання послуг по внесенню аміаку безводного на поля позивачів, від яких отримано 100% передоплату у розмірах 154273 грн. та 174320 грн., але відповідач-3 грошових зобовязань по розрахунках не виконав і за договором переведення боргу від 13.09.2014 ці зобовязання прийняли на себе відповідач-1 та відповідач-2. Крім того між позивачами і відповідачем-2 (ДП «Інфоазот») був укладений договір поруки від 01.04.2015, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед кредиторами (позивачами) нести солідарну відповідальність за виконання обовязку першим і третім відповідачами щодо повного та належного виконання зобовязань за основним договором надання послуг.

Відповідач-1 (ТОВ "Інфоазот") у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав вважаючи їх необґрунтованими і безпідставними посилаючись на те, що відповідачі ТОВ ІНФОАЗОТ та ДП ІНФОАЗОТ не є сторонами договорів: №П30-03/2014 від 27.03.2014, укладеного між ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС і ФГ ЛОТОС-Є та договору № П31-03/2014 від 27.03.2014, укладеного між СГОК ЛЕБЕДИН та ТОВ АГРО ЕКО СЕРВІС.

Представники відповідача-1, відповідача-2 і відповідача-3 в судове засідання не зявились.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

Предметом спору є солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів на користь позивача на підставі договору переведення боргу від 13.09.2014 відповідно умов якого грошові зобовязання прийняли на себе відповідач-1 та відповідач-2 та на підставі укладеного між позивачами і відповідачем-2 (ДП «Інфоазот») договору поруки від 01.04.2015, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед кредиторами (позивачами) нести солідарну відповідальність за виконання обовязку першим і третім відповідачами щодо повного та належного виконання зобовязань за договором надання послуг від 27.03.2014 № П30-03/2014 і № П31-03/2014.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі погодили між собою його істотні умови. Погодження цих умов відбувається в процесі переговорів, які передують укладанню договору. Загальний порядок укладання договорів регулюється статтями 638 650 Цивільного кодексу України.

Ч.2 Цивільного кодексу України визначено, шо правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

В судовому засіданні зясовано, що 27.03.2014 між позивачами і відповідачем-3 Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агро-Еко-Сервіс» були укладені договори про надання послуг по внесенню аміаку безводного на поля позивачів, від яких отримано 100% передоплату у розмірах 154273 грн. та 174320 грн. (том 1; а.с.10-15; 16-22).

Позивач надав до суду для огляду наявні у позивачів оригінали договорів переведення боргу від 13.09.2014 та заявив, що 13.09.2014 укладалося декілька договорів про переведення боргу.

В матеріалах справи зокрема, міститься договір від 13.09.2014 між ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» (первісний боржник) та ДП «Інфоазот» (новий боржник) був укладений договір про переведення боргу, за умовами якого первісний боржник як зобов'язана сторона за договором №31-03/2014 від 27.03.2014, що був укладений між ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» та СГОК «Лебедин», був замінений новим боржником.

Судом зясовано, що рішенням господарського суду Одеської області від 02.03.2016 у справі №916/4766/15 за позовом ДП «ІНФОАЗОТ» до ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС» та СГОК «ЛЕБЕДИН», залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 року, договір про переведення боргу від 13.09.2014, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКО СЕРВІС» та Дочірнім підприємством «Інфоазот», визнано недійсним (том 2; а.с.13-15; 16-19).

Вказаним рішенням господарського суду також встановлено, що цей договір про переведення боргу від 13.09.2014 був укладений саме між ДП «ІНФОАЗОТ» та ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС». Так, в рішенні суду вказано, що як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКО СЕРВІС» (Первісний боржник) та Дочірнім підприємством «Інфоазот» (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу (а.с.18), згідно з п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний боржник переводить свій борг на Нового боржника, внаслідок чого останній заміняє Первісного боржника, як зобов'язану сторону у договорі про надання послуг №31-03/2014 від 27.03.2014, укладеному між Первісним боржником та СГОК «Лебедин».

Як встановлено судом, договір від 13.09.2014 про переведення боргу за договором про надання послуг від 27.03.2014 №31-03/2014 від імені його обох сторін (ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» і ДП «Інфоазот») підписано ОСОБА_4, яка, як вбачається із спеціальних витягів з ЄДР, станом на 13.09.2014, була директором обох підприємств (том 1; а.с.27).

Доказів того, що саме ТОВ «ІНФОАЗОТ» було стороною договору від 13.09.2014 та прийняло на себе будь-які обов'язки перед відповідачами, суду не подано.

Наявна у суду копія договору про переведення боргу від 13.09.2014, як вбачається з його змісту, стосується договору про надання послуг №31-03/2014 від 27.03.2014, укладеного між ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС» та СГОК «ЛЕБЕДИН», але ТОВ «ІНФОАЗОТ» також не є стороною цього договору.

В договорі про переведення боргу від 13.09.2014, який був досліджений в судовому засіданні, відсутні відомості про те, що ДП «ІНФОАЗОТ» або ТОВ «ІНФОАЗОТ» зобов'язувалися сплатити СГОК «ЛЕБЕДИН» певну суму грошей.

Зокрема, в п.2 цього договору вказано, що ДП «ІНФОАЗОТ» зобов'язалося провести внесення аміаку безводного, а не сплатити (повернути) грошові кошти.

Відтак, суд вважає, що оскільки такий договір визнано недійсним, то його умови не мають жодного правового значення для сторін у даній справі.

Аналізуючи доводи позивача стосовно договору про переведення боргу від 13.09.2014, укладеного між ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС» та ДП «Інфоазот», згідно п.1 якого ТОВ „АГРО ЕКО СЕРВІС» переводить свій борг на ДП «Інфоазот», внаслідок чого останній замінює ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС», як зобов'язальну сторону у договорі про надання послуг №30-03/2014 від 27.03.2014р., укладеному між ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС» та ФГ «ЛОТОС-Є», то рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.2016 у справі №916/4484/15 вказаний договір визнано недійсним (том 2; а.с.46-50).

З рішення господарського суду у справі № 916/4484/15 вбачається, що договір про переведення боргу від 13.09.2014 був укладений саме між ДП «ІНФОАЗОТ» та ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС». 13.09.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ЕКО СЕРВІС» (Первісний боржник) та Дочірнім підприємством «Інфоазот» (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу, згідно з п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний боржник переводить свій борг на Нового боржника, внаслідок чого останній заміняє Первісного боржника, як зобов'язану сторону у договорі про надання послуг №30-03/2014 від 27.03.2014, укладеному між Первісним боржником та ФГ «Лотос-Є».

Суд приходить до висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів того, що саме ТОВ «ІНФОАЗОТ» було стороною цього договору та прийняло на себе будь-які обов'язки перед ФК «Лотос-Є».

Договір про переведення боргу від 13.09.2014 стосується договору про надання послуг №30-03/2014 від 27.03.2014 , укладеного між ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС» та ФГ «ЛОТОС-Є». Проте, ТОВ «ІНФОАЗОТ» також є стороною цього договору.

Аналізуючи вимоги позивача до поручителя, суд зясував наступне.

Позивач наголосив, що 01.04.2015 між ДП «ІНФОАЗОТ» (поручитель) та СГОК «ЛЕБЕДИН» та ФГ «ЛОТОС-Є» був укладений договір поруки, по якому поручитель прийняв на себе солідарну відповідальність та поручився перед кредиторами у повному обсязі за виконання договорів про надання послуг від 27.03.2014 №30-03/2014 та 31-03/2014, відповідно укладених ТОВ «АГРО ЕКО СЕРВІС», а також за ТОВ «ІНФОАЗОТ» за відповідними договорами переведення боргу від 13.09.2014. Поручитель зобов'язався виконати умови вищенаведених договорів та внести аміак безводний на поля Кредиторів 1,2 у термін не пізніше 20 днів з дня укладення цього договору.

Суд приходить до висновку, що оскільки цей договір був укладений 01.04.2015, то строк внесення аміаку - до 21.04.2015.

З матеріалів справи вбачається, що позов заявлено у серпні 2016 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відтак, враховуючи, що протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання кредитори не пред'являли до поручителя своїх вимог про виконання договорів про надання послуг щодо внесення аміаку безводного, то договір поруки є припиненим.

В судовому засіданні при дослідженні поданих сторонами доказів зясовано, що в копіях договорів про переведення боргу від 13.09.2014, які надаються стороною відповідачем-1 та наявні у в оригіналах (попередньо передані ДП «ІНФОАЗОТ») та копією договору про переведення боргу від 13.09.2014, яку надали суду позивачі (при цьому суд враховує, що позивачі надали суду копію тільки одного договору про переведення боргу щодо договору про надання послуг №31-03/2014 від 27.03.2014 для СГОК «ЛЕБЕДИН»), існують відмінності, а саме закреслення та дописки, які не обумовлені його підписантами.

Обставину укладання вищеназваного договору Господарський суд Одеської області досліджував під час розгляду справи №916/4766/15 та дійшов висновку про те, що договір про переведення боргу від 13.09.2014 є двостороннім, оскільки був укладений між ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» та ДП «Інфоазот», і цей договір не відповідає вимогам закону, в зв'язку з чим рішенням від 02.03.2016 його визнано недійсним.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не довів заявлених ним вимог і у позові необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позовні відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 18.04.2017

Суддя В.В.Єфіменко