РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017Справа №910/16560/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС»

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «УНІКА»

про стягнення 130 357,68 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Лашин О.В. за довіреністю б/н від 27.01.2017

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (відповідач) про стягнення 130 357,68 грн., з яких 124 383,03 грн. - сума недоплаченого страхового відшкодування за Договором № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті, 4 095,80 грн. індексу інфляції та 1 778,85 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в порушення умов наведеного договору страхування, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (страховик), відповідач (страховик) безпідставно зменшив розмір страхового відшкодування на підставі п. 10.1.2.2. договору страхування та виплатив позивачу (страхувальнику) лише частину страхового відшкодування. Враховуючи зазначене, на думку позивача, у відповідача утворилася заборгованість по сплаті страхового відшкодування в сумі 124 383,03 грн. за пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що, відповідно до умов Договору № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті є страховим випадком.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 порушено провадження у справі № 910/16560/16 та призначено розгляд справи на 26.09.2016 об 11:30 год.

Судове засідання, призначене на 26.09.2016, не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.

Після виходу судді Гумеги О.В. з лікарняного ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 призначено розгляд справи на 24.10.2016 о 10:30 год.

05.10.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

В судове засідання, призначене на 24.10.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні 24.10.2016 подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії договору № 16/05/16 від 16.05.2016 на технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу, платіжне доручення № 215 від 21.10.2016 на суму 30 000,00 грн. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.10.2016 подав відзив на позов, відповідно до якого просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В якості додатків до відзиву відповідач надав суду копії матеріалів страхової справи. Відзив разом з доданими до нього документами залучено судом до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 24.10.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.10.2016 проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяві, поданому 24.10.2016 в судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 24.10.2016, та оголосив перерву в судовому засіданні до 07.11.2016 о 10:20 год.

В судове засідання, призначене на 07.11.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.11.2016 подав пояснення щодо звіту ТОВ УПП «Автологістика» № 00184960 від 19.02.2016. Пояснення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 07.11.2016, подав клопотання про призначення судової експертизи, відповідно до якого просив суд призначити у справі автотоварознавчу екпертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертизи. Зазначеним клопотанням представник позивача також запропонував перелік питань, які, на його думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта. Клопотання залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 07.11.2016 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 07.11.2016, представник позивача надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.11.2016 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяві, поданому 24.10.2016 в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 07.11.2016, здійснювався розгляд клопотання позивача, поданого 07.11.2016 через відділ діловодства суду, про призначення судової експертизи.

Представник позивача зазначене клопотання в судовому засіданні 07.11.2016 підтримав та просив суд призначити у справі № 910/16560/16 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Представник відповідача проти задоволення клопотання позивача заперечував, оскільки, на його думку, питання, поставлене позивачем на вирішення судового експерта, не є предметом доказування у справі № 910/16560/16.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі № 910/16560/16 судової автотоварознавчої експертизи.

Суд також дійшов висновку про необхідність забезпечення сторонам можливості надати перелік питань, які, на їх думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта.

Враховуючи необхідність надання сторонам можливості запропонувати питання, які, на їх думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта, та положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 07.11.2016, та оголосив перерву в судовому засіданні до 14.11.2016 о 10:50 год.

В судове засідання, призначене на 14.11.2016, представники позивача та відповідача з'явилися.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 14.11.2016, подав клопотання, яким запропонував суду перелік питань, які, на його думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта. Клопотання відповідача залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 14.11.2016, представник позивача надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.11.2016 проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 24.10.2016 в судовому засіданні.

Представники позивача та відповідача надали суду перелік питань, які, на їх думку, необхідно поставити на вирішення судового експерта.

Остаточне коло питань, які повинні бути роз'яснені судовим експертом, визначається судом відповідно до ст. 41 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та зупинено провадження у справі № 910/16560/16 до закінчення проведення судової експертизи.

16.11.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про видачу копії ухвали Господарського суду міста Києва від 14.11.2016 у справі 910/16560/16. Заява судом задоволена.

17.11.2016 матеріали справи № 910/16560/16 були скеровані до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової автотоварознавчої експертизи.

14.12.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов супровідний лист № 18722/16-54 від 30.11.2016 за підписом директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Рувіна О.Г., яким на адресу суду направлено клопотання експертів Єрмоленка О.О. та Берегового С.В., які виконують судову автотоварознавчу експертизу у справі № 910/16560/16, про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до зазначеного клопотання судові експерти просили:

- забезпечити проведення огляду автомобіля, який буде проводитись 16.12.2016 о 10:00 год. за адресою м. Київ, вул. Смоленська, 6;

- зобов'язати надати для огляду автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1, з відповідними реєстраційними документами до нього;

- забезпечити присутність сторін по справі на огляді;

- забезпечити належними умовами для проведення огляду ТЗ, а саме: вільним доступом до ТЗ, оглядом досліджуваного ТЗ в умовах спеціалізованої СТО на підіймачі (оглядовій ямі) та при потребі, часткового розбирання силами та засобами спеціалістів СТО за рахунок сторін по справі. Експерти також просили суд визначити особу, на яку покладено виконання оплати за проведення зазначених робіт.

- надати у розпорядження експертів наступну інформацію: кольорові фотознімки пошкодженого ТЗ на папері та в електронному вигляді; чи перебував досліджуваний ТЗ у попередніх ДТП; чи проводились капітальні ремонти наявних вузлів та агрегатів, які внаслідок ДТП потребують ремонту або заміни;

- надати інформацію щодо наявності корозійних пошкоджень кузову досліджуваного ТЗ, дані про комплектність та укомплектованість, наявність додаткового встановленого обладнання (з відповідними документами, які підтверджують дату встановлення та вартість), показники одометра, оновлення складників та фактичного технічного стану об'єкту дослідження в якому він перебував на зазначену дату в ухвалі суду, тощо.

Зазначеним супровідним листом до Господарського суду міста Києва також повернуто матеріали справи № 910/16560/16.

Відповідно до абз. 5 п. 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» (із змінами, внесеними згідно з постановою пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 3) клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи.

З огляду на зазначене, керуючись ч. 3 ст. 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 поновлено провадження у справі № 910/16560/16 та призначено розгляд справи на 30.01.2017 о 10:50 год.

26.12.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшов супровідний лист № 18722/16-54 від 23.12.2016 за підписом директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Рувіна О.Г., яким на адресу суду повторно направлено клопотання експертів Єрмоленка О.О. та Берегового С.В., які виконують судову автотоварознавчу експертизу у справі № 910/16560/16, про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи та надання згоди на проведення дослідження понад два місяці.

У зв'язку з неможливістю розгляду справи в судовому засіданні, призначеному на 30.01.2017, суд дійшов висновку про необхідність призначення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 призначено розгляд справи на 03.02.2017 о 10:50 год.

16.01.2017 через відділ діловодства суду позивач надав докази на виконання клопотання експерта та докази здійснення оплати за проведення судової експертизи.

30.01.2017 через відділ діловодства суду відповідач надав докази на виконання вимог суду.

В судове засідання, призначене на 03.02.2017, з'явилися представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні, призначеному на 03.02.2017, представник позивача вказав на відсутність можливості надання автомобіля для проведення експертного дослідження та зазначив що судова експертиза може бути проведена по матеріалам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 03.02.2017, не заперечував проти проведення судової експертизи по матеріалам справи.

Судом розглянуто та задоволено клопотання судових експертів щодо проведення судової експертизи у термін понад два місяці.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2017 дозволено проведення судової експертизи у справі № 910/16560/16 у термін понад два місяці за наявними в матеріалах справи доказами та зупинено провадження у справі № 910/16560/16 до закінчення проведення судової експертизи у справі № 910/16560/16, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016.

09.02.2017 матеріали справи № 910/16560/16 були скеровані до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для закінчення проведення судової експертизи у справі № 910/16560/16, призначеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2016.

23.03.2017 через відділ діловодства суду одержано Висновок експертів № 3431/17-54 від 09.03.2017 за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи. Разом з наведеним висновком до суду були повернуті матеріали справи № 910/16560/16 в 1-му томі.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 поновлено провадження у справі № 910/16560/16 та призначено розгляд справи на 10.04.2017 о 12:40 год.

29.03.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

В судове засідання, призначене на 10.04.2017, представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання 10.04.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 23.03.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 10.04.2017, представник відповідача подав клопотання, відповідно до якого просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку з необхідністю ознайомлення з висновком експертів № 3431/17-54 від 09.03.2017. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.04.2017 подав клопотання про продовження строку вирішення спору.

Клопотання судом задововлене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору та про відкладення розгляду справи, нез'явлення представника позивача в судове засідання та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 10.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2016 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 24.04.2017 о 09:50 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2017, у зв'язку з неможливістю розгляду справи 24.04.2017, призначено розгляд справи на 26.04.2017 о 09:50 год.

25.04.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

В судове засідання, призначене на 26.04.2017, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 26.04.2016 не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 01 1.

За наведених обставин вважається, що відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Крім того, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.04.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні, призначеному на 26.04.2017, представник позивача подав письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 10.04.2017 з урахуванням Висновку експертів № 3431/17-54 від 09.03.2017 за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно до вказаних письмових пояснень, позивач зазначив про те, що, враховуючи Висновок експертів № 3431/17-54 від 09.03.2017, він має право вимагати у відповідача недоплачену страхову суму. Пояснення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 26.04.2017, надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням пояснень, поданих 15.09.2016 через відділ діловодства суду та 26.04.2017 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 26.04.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» (страховик, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАСТ» (страхувальник, позивач) було укладено Договір № 005127/4002/0000386 добровільного комплексного страхування на транспорті (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору у відповідача був застрахований автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску.

Пунктами 1.1 та 1.3.4 Договору встановлено ринкову вартість транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, - 476 391,00 грн. та страхову суму - 476 391,00 грн.

Відповідно до п. 2.1.11 Договору, предметом Договору є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням, зазначеними п. 1.2. Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з 00 год. 00 хв. дати, наступної за датою сплати страхувальником страхового платежу (першої частини страхового платежу) в касу або зарахування на поточний рахунок страховика, але не раніше дати, зазначеної в п. 1.4. Договору, як дата початку строку договору і діє до 24 год. 00 хв. дати, зазначеної в п. 1.4. Договору, як дата закінчення строку дії Договору, якщо інші обставини (визначені Договором) не призвели до його дострокового припинення.

16.01.2016 стався страховий випадок. Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований у відповідача автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з настанням зазначеного страхового випадку, позивач 16.01.2016 звернувся до відповідача з заявою про настання страхового випадку, надавши при цьому всі необхідні документи щодо повідомлення про настання такого випадку та виплату відповідної страхової суми.

На підставі наявних документів вказана подія була кваліфікована відповідачем як страховий випадок та складено страховий акт № 00184960 від 17.03.2016 по Договору, відповідно до якого відповідачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 144 725,98 грн.

Разом із зазначеним страховим актом на адресу позивача відповідач направив лист № 184960 від 17.03.2016, відповідно до якого повідомив про те, що згідно п. 10.1.2.2 Договору № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті та протоколу ТОВ «Юніверсал Асістанс» № 54806 від 15.02.2016, автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, є конструктивно знищеним, вартість придатних залишків ТЗ, відповідно до звіту ТОВ УПП «Автологістика» № 00184960 від 19.02.2016, склала 327 880,00 грн. Таким чином, згідно умов Договору, виплата страхового відшкодування була розрахована в сумі 144 725,98 грн.

Позивачем за власний рахунок було здійснено ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого згідно рахунку-фактури ФОП ОСОБА_5 № СФ-0000019 від 19.05.2016, склав 269 109,01 грн., що підтверджується заказом-нарядом від 25.05.2016.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором та неправомірно виплатив страхувальнику лише частину страхового відшкодування.

За наведених обставин позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача в примусовому порядку заборгованості за Договором.

Матеріали справи містять відзив відповідача, поданий 24.10.2016 в судовому засіданні. Зазначеним відзивом відповідач повідомив суд про те, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки порядок виплати страхового відшкодування та розрахунок страхового відшкодування проведений відповідно до умов Договору № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті.

В основу заперечень відповідача покладено твердження про те, що, відповідно до пунктів 1.7 та 10.1.14.1.2 Договору страхування, розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудоємності ремонтних робіт.

Відповідно до умов Договору, відповідачем було розраховано страхове відшкодування в сумі 144 725,98 грн., оскільки, згідно п. 10.1.2.2 Договору та протоколу ТОВ «Юніверсал Асістанс» № 54806 від 15.02.2016, автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, є конструктивно знищеним, а вартість придатних залишків ТЗ, відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 00184960 від 19.02.2016, склала 327 880,00 грн. (476 391,00 грн. (страхова сума) - 3 785,02 грн. (знос за період дії Договору страхування) - 327 880,00 грн. (вартість залишків) = 144 725,98 грн.)

Крім того, враховуючи, що умовами Договору передбачена сплата страхового платежу частинами, страховик має право утримати суму несплаченої частини страхового платежу з суми страхового відшкодування.

З огляду на зазначене, виплата страхового відшкодування була розрахована в сумі 144 725,98 грн. наступним чином: 119 663,70 грн. - згідно заяви страхувальника та 25 062,28 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу.

Виплата відповідачем страхового відшкодування позивачу в сумі 119 663,70 грн. підтверджується платіжним дорученням № 009401 від 18.03.2016 (копія платіжного доручення наявна в матеріалах справи, подана відповідачем 24.10.2016 в судовому засіданні разом із відзивом).

Матеріали справи містять Висновок експертів № 3431/17-54 від 09.03.2017 за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до Висновку № 3431/17-54 за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, що складений 09.03.2017 судовими експертами О.О. Єрмоленком та С.В. Береговим, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що сталася 16.01.2016, станом на 16.01.2016 із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормогодин СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу, а також рекомендованих виробником транспортного засобу нормативів трудоємності ремонтних робіт, становить 327 442,26 грн. (надалі - висновок № 3431/17-54 від 09.03.2017).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Умови укладеного Договору № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті свідчать, що даний договір за своєю правовою природою є договором страхування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 3 ст. 988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладання договору.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством (ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування»). При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом (ч. 15 ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Умовами пункту 10.1.1. Договору сторони погодили, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з умовами Договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта, що складається страховиком після отримання всіх необхідних документів, визначених розділом 10 цього Договору.

Умовами пункту 10.1.14.1 Договору страхування сторони погодили, що страхове відшкодування може бути здійснено на підставі калькуляції СТО в разі погодження із страховиком та враховуючи умови пунктів 10.1.14.1.1, 10.1.14.1.2, 10.1.16, тільки шляхом перерахування суми страхового відшкодування на рахунок цього СТО. Пунктами 1.7 та 10.1.14.1.2 Договору страхування передбачено, що розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормо-години СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки ТЗ, а також рекомендованих виробником ТЗ нормативів трудоємності ремонтних робіт.

Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю № СМУ00003375 від 21.02.2016, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 443 573,46 грн.

Згідно пункту 10.1.2.2 Договору, страховик визнав автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, конструктивно знищеним, оскільки розмір вартості відновлювального ремонту (443 573,46 грн.) перевищує 75% дійсної вартості ТЗ (476 391,00 грн.) та додаткового обладнання, а вартість придатних залишків ТЗ, відповідно до звіту ТОВ «Сател Груп» № 00184960 від 19.02.2016, склала 327 880,00 грн.

Відповідно до пункту 10.1.8, при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ, страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування. Страховик здійснює виплату страхового відшкодування за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п. 10.1.2.2 Договору, та вартості залишків ТЗ. Майнові права на ТЗ у цьому випадку залишаються у страхувальника.

Враховуючи зазначене, положення пунктів 10.1.8 та 10.1.8.2 Договору страхування та звіт ТОВ «Сател Груп» № 00184960 від 19.02.2016 про оцінку транспортного засобу, відповідачем (страховиком) було визначено розмір страхового відшкодування в сумі 144 725,98 грн. (476 391,00 грн. (страхова сума) - 3 785,02 грн. (знос за період дії Договору страхування) - 327 880,00 грн. (вартість залишків) = 144 725,98 грн.)

Крім того, враховуючи, що умовами Договору передбачена сплата страхового платежу частинами, страховик має право утримати суму несплаченої частини страхового платежу з суми страхового відшкодування.

З огляду на зазначене, виплата страхового відшкодування була розрахована в сумі 144 725,98 грн. та здійснена наступним чином: 119 663,70 грн. - згідно заяви страхувальника та 25 062,28 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу.

Виплата відповідачем страхового відшкодування позивачу в сумі 119 663,70 грн. підтверджується платіжним дорученням № 009401 від 18.03.2016 (копія платіжного доручення наявна в матеріалах справи, подана відповідачем 24.10.2016 в судовому засіданні разом із відзивом).

Матеріалами справи, а саме висновком № 3431/17-54 за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи, що складений 09.03.2017 судовими експертами О.О. Єрмоленком та С.В. Береговим, підтверджено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що сталася 16.01.2016, станом на 16.01.2016 із застосуванням цін на запасні частини та вартості нормогодин СТО, яка підтримує гарантійні зобов'язання щодо даної марки транспортного засобу, а також рекомендованих виробником транспортного засобу нормативів трудоємності ремонтних робіт, становить 327 442,26 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Висновок № 3431/17-54 від 09.03.2017 приймається судом у якості належного доказу по справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 ГПК України, проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Як зазначено у Висновку № 3431/17-54 від 09.03.2017, проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи доручено комісії експертів у складі:

Єрмоленка Олега Олександровича - головного судового експерта відділу досліджень машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів лабораторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень, який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, другий клас судового експерта та кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» (кваліфікаційне свідоцтво № 447-16, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 29.03.2021), стаж експертної роботи з 1999 року.

Берегового Сергія Володимировича - провідного судового експерта відділу досліджень машин, обладнання, об'єктів водного транспорту, літальних апаратів та колісних транспортних засобів лабораторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень, який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, третій клас судового експерта та кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» та за спеціальністю 12.1 «Визначення вартості обладнання, сировини, машин та товарів народного споживання» (кваліфікаційне свідоцтво № 126-11, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 26.12.2017), стаж експертної роботи з 2002 року.

Про кримінальну відповідальність відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України експертів попереджено.

З огляду на наведене, суд вважає, що вищенаведений Висновок № 3431/17-54 від 09.03.2017, складений кваліфікованими судовими експертами відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу», а тому приймається судом в якості належного та допустимого доказу у справі № 910/16560/16.

По матеріалам справи судом встановлено, що відповідач неправомірно застосував положення пункту 10.1.2.2 Договору, визнавши автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, конструктивно знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту, згідно висновку № 3431/17-54 від 09.03.2017 (327 442,26 грн.) не перевищує 75% дійсної вартості ТЗ (476 391,00 грн.) та додаткового обладнання.

Як було встановлено, виплата страхового відшкодування була розрахована відповідачем в сумі 144 725,98 грн. та здійснена наступним чином: 119 663,70 грн. - згідно заяви страхувальника та 25 062,28 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу. Виплата відповідачем страхового відшкодування позивачу в сумі 119 663,70 грн. підтверджується платіжним дорученням № 009401 від 18.03.2016.

Позивачем за власний рахунок було здійснено ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість якого згідно рахунку-фактури ФОП ОСОБА_5 № СФ-0000019 від 19.05.2016, склав 269 109,01 грн., що підтверджується заказом-нарядом від 25.05.2016.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача страхове відшкодування в частині суми 124 383,03 грн., яка була сплачена позивачем за відновлювальний ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно рахунку-фактури ФОП ОСОБА_5 № СФ-0000019 від 19.05.2016, тоді як відповідач в наведеній частині страхового відшкодування не здійснив виплату позивачу.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача про стягнення 124 383,03 грн. складаються з різниці між фактично сплаченою позивачем вартістю відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 - 269 109,01 грн., за вирахуванням часткової виплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 144 725,98 грн.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» про стягнення з позивача недоплаченого страхового відшкодування за Договором № 005127/4002/0000386 від 16.12.2015 добровільного комплексного страхування на транспорті, підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 124 383,03 грн.

Крім того, з огляду на порушення відповідачем зобов'язання по сплаті страхового відшкодування за Договором страхування, позивач також звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 4 095,80 грн. індексу інфляції та 1 778,85 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що такі розрахунки є арифметично вірними та повністю відповідають умовам п. 12.3. Договору № 005127/4002/0000386 добровільного комплексного страхування на транспорті і встановленим обставинам справи, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 778,85 грн. 3 % річних та 4 095,80 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог та відповідно до наведених приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір в сумі 1 953,87 грн. повністю покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 41, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ідентифікаційний код 20033533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСЕКСПО ПЛАС» (01135, м. Київ, вул. Павла Пестеля, буд. 11, літ. «Б»; ідентифікаційний код 37079741) 124 383,03 грн. (сто двадцять чотири тисячі триста вісімдесят три гривні 03 коп.) страхового відшкодування, 4 095,80 грн. (чотири тисячі дев'яносто п'ять гривень 80 коп.) інфляційних втрат, 1 778,85 грн. (одну тисячу сімсот сімдесят вісім гривень 85 коп.) 3% річних, 4 404,00 грн. (чотири тисячі чотириста чотири гривні 00 коп.) витрат за проведення судової експертизи, 1953,87 грн. (одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят три гривні 87 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2017

Суддя Гумега О.В.