ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.04.2017 Справа № 905/439/17

Господарський суд Донецької області, у складі судді Мальцева М.Ю., при секретарі судового засідання Чормані О.О., розглянувши матеріали за позовом: Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область

до відповідача: ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 602650,85 грн.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/439/17 за позовом Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область до відповідача, ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область про стягнення 602650,85грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-1від 09.02.2015р. в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої продукції, що встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 08.09.2016р. у справі №905/2057/16.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних у розмірі 118256,33грн., інфляційних втрати у розмірі 484394,52грн.

Ухвалою суду від 22.02.2017р. порушено провадження у справі.

13.03.2017р. та 14.03.2017р. на електрону пошту та через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі у звязку з тим, що відповідач є неприбутковою організацією, одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, на теперішній час заборгованість за договором №2-1 від 09.02.2015р. з боку відповідача перед позивачем відсутня, проведені всі остаточні платежі з погашення заборгованості, а також те, що відповідач є державною неприбутковою організацією, що виконує функції замовника і покладання на нього обовязків щодо сплати 3 % річних та інфляційних втрат потягне за собою виплати не закріплені бюджетними асигнуваннями. Крім того, надав клопотання №01.3-440 від 13.03.2017, в якому просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

10.04.2017р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просив суд розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив їх задовольнити. Крім того, надав супровідним листом докази направлення на адресу відповідача пояснень на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. у випадку не з'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники позивача та відповідача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

08.09.2016р. рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/2057/16 позовні вимоги Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" м.Покровськ Донецької області до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м.Покровськ Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у м.Красноармійську (м.Покровську) про стягнення заборгованості в сумі 5790820,39 грн. задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області на користь Дочірнього підприємства "Донецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" заборгованість у розмірі 5790820,39грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 86862,31грн.

Як встановлено рішенням суду, 09.02.2015 року між юридичними особами: ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області (Замовник) та ДП Донецький облавтодор (Підрядник) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-1, за п. 1.1 якого Підрядник бере на себе зобовязання за завданням Замовника своїми силами і засобами, на власний ризик виконати послуги у 2015 році ДК 016:2010 код 42.11.1 дороги автомобільні та автомагістралі, інші дороги, елементи доріг; злітно-посадкові смуги летовищ (поточний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування Донецької області), а Замовник прийняти та оплатити такі послуги. Підрядник приймає на експлуатаційне утримання мережу автомобільних доріг загального користування за виключенням доріг, які знаходяться на території не підконтрольної Української влади, з урахуванням Розпорядження КМУ №1085-р від 07.12.2014 року із змінами. Підрядник забезпечує безпеку руху на переданій на експлуатаційне утримання мережі автомобільних доріг і дорожніх споруд на них згідно вимог Закону України Про дорожній рух, Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 року №198 (зі змінами), чинного законодавства та інших діючих на цей час стандартів, норм і правил в межах виділених коштів. Замовник передає Підряднику право на експлуатаційне утримання мережі автомобільних доріг загального користування Донецької області за виключенням доріг, які знаходяться на території не підконтрольної Української влади з урахуванням Розпорядження КМУ №1085-р від 07.12.2014 року зі змінами. Мережа автомобільних доріг приведена у додатку 1 до цього договору. Виконання послуг здійснюється Підрядником відповідно до щомісячних завдань в межах ціни цього Договору.

Відповідно до розділу 2 договору договірна ціна послуг, надання яких доручається Підряднику, становить 160000000,00 грн., у тому числі ПДВ 26666666,67 грн., у тому числі: дороги державного значення 96000000,00 грн., дороги місцевого значення 64000000,00 грн. Договірні ціни розробляються згідно з щомісячним планом-завданням, кошторисною документацією, складеною на основі актів дефектів, затверджених Замовником, у розрізі значення автомобільних доріг та обслуговуючих організацій (організацій підпорядкованих Підряднику або його субпідрядників). Договірні ціни розраховуються в порядку, визначеному ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (зі змінами) та Настанов до нього, СОУ 42.1-0:2012 (зі змінами), СОУ 42.1-5:2012 (зі змінами). Ціна договору та обсяги послуг можуть бути зменшені залежно від фактичного обсягу видатків Замовника.

Договір діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань та фінансових розрахунків за виконані роботи. Строк дії договору може бути змінено згідно з умовами пункту 13.3 цього договору (п.п. 15.1, 15.2 договору).

Сторонами на виконання умов договору підписано договірні ціни.

Сторонами договору неодноразово підписувались додаткові угоди, якою внесено зміни до: банківських реквізитів Підрядника, договірної ціни, обсягу робіт тощо.

Як вбачається з п.п. 4.3.7, 4.1.2 договору зобовязання Підрядника передати виконані послуги кореспондується з зобовязанням Замовника прийняти виконані послуги згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в).

Сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт за січень та лютий 2016 року та довідки про вартість виконаних робіт та витрати за січень та лютий 2016 року на загальну суму 5792035,99грн. При цьому, фактична вартість робіт, за вирахуванням матеріалів, складає 5790820,39грн.

Судом досліджені вказаних акти та довідки.

Вищенаведені акти і довідки, які у відповідності до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами обліку, підписані уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплені печатками підприємств.

У актах та довідках відсутня дата їх підписання, але зазначено місяць, за який вони складені, тому, з огляду на приписи ст.254 ЦК України, за відсутності доказів іншого, документи вважаються підписаними в останній день відповідного місяця, а саме, 31.01.2016року та 29.02.2016року.

Виходячи з викладеного, суд встановив, що підписані сторонами акти приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та довідки форми КБ-3 є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-1 від 09.02.2015 року. Відповідно до розділу 10 договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в). До акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3). Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних робіт та витрати підписуються Замовником, Підрядником та у разі наявності, підпорядкованими Підряднику організаціями. Оплата виконаних послуг здійснюється за кошти державного бюджету.

Судом також встановлено, що строк оплати виконаних робіт за актами за січень2016 року відповідно до 26.02.2016року та за актами за лютий 2016 року до 01.04.2016року. Враховуючи положення укладеного договору, приймаючи до уваги підписання сторонами зазначених вище актів приймання виконаних будівельних робіт за січень та лютий 2016 року, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, суд дійшов висновку, що відповідач зобовязаний здійснити оплату вартості виконаних робіт,тоді як несплаченою залишається заборгованість у розмірі 5790820,39 грн.

Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ст.129 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обовязковому виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки рішенням господарського суду Донецької області від 08.09.2016р. по справі №905/2057/16 встановлений факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 5790820,39грн., тому цей факт не повинен доводитися знову у відповідності зі ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

У зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання грошового зобовязання, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 118256,33грн. та інфляційних втрат у розмірі 484394,52грн. на заборгованість у розмірі 5790820,39грн., яка була стягнута рішенням господарського суду Донецької області від 08.09.2016р. по справі №905/2057/16.

У даній справі підлягає доведенню обставини повязані з належним виконанням відповідачем рішення господарського суду Донецької області від 08.09.2016р. у справі №905/2057/16 та підлягає перевірці правильність здійсненого позивачем розрахунку ціни позову.

В позовній заяві позивач зазначив, що сума боргу у розмірі 5790820,39грн. сплачена відповідачем 16.11.2016р.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка відповідача, в якій останній повідомив, що станом на 13.03.2017р. за даними бухгалтерського обліку відсутня кредиторська заборгованість перед ДП Донецький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-1 від 09.02.2015р. В докази чого надав, копію виписки по рахунку.

У звязку з тим, що відповідач прострочив зобовязання щодо своєчасної оплати за виконані роботи за договором, суд робить висновок, що позивач правомірно нарахував 3% річні та інфляційні витрати.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв'язку з не виконанням відповідачем грошових зобов'язань, наявність яких встановлена рішенням суду по справі №905/2057/16 від 08.09.2016р., позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, нарахованих на акти приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року за період з 27.02.2016 по 15.11.2016р. та на акти приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року за період з 02.04.2016 по 15.11.2016р., в загальній сумі 118256,33грн.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3% річних суд визнає його вірним.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає 3% річних у розмірі 118256,33грн.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в загальній сумі 484394,52грн., нарахованих на акти приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року; та на акти приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума інфляційних витрат у розмірі 484394,52грн., нарахованих на акти приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року за період з березня 2016 року по жовтень 2016року; на акти приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року за період з квітня 2016 по жовтень 2016 року підлягає задоволенню.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області не підлягає задоволення, оскільки відповідач не обґрунтував та не довів належним чином суду, відповідно до вимог ст.27 ГПК України, яким чином рішення може вплинути на права та обовязки Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 602650,85 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати підлягають стягненню в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, Донецька область до відповідача: ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область про стягнення 602650,85 грн., - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Уральська, 12, ) на користь Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (85307, Донецька область, м. Покровськ, вул. Захисників України, 2, ) 3% річних у розмірі 118256,33грн., інфляційних втрати у розмірі 484394,52грн., судовий збір у розмірі 9039,76грн.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (складання).

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 11.04.2017р.

Повне рішення складено 14.04.2017 р.

Суддя М.Ю. Мальцев