РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017Справа № 910/2332/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при

секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-Арматура"

про стягнення 23 741, 07 грн.

за участю представників:

від позивача:Новик О.В.- представник за довіреністю № 121 від 29.12.2016 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (далі - ТОВ Фірма "Технова") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-Арматура" (далі - ТОВ "НВП "САБ-Арматура") про стягнення заборгованості у сумі 23 741, 07 грн., що виникла внаслідок порушення відповідачем господарського зобов'язання з поставки товару.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

За правилами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у квітні 2016 року позивач відповідно до усних домовленостей сторін та виставленого відповідачем рахунку на оплату № 932 від 12.02.2016 р. здійснив передплату вартості товару у сумі 27 316,03 грн., що свідчить про укладення між сторонами договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Отже, суд вважає, що сторони уклали між собою договір поставки спрощеним способом, який є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань. При цьому чинне законодавство не встановлює спеціальних вимог до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вже було встановлено судом, на виконання виставленого відповідачем рахунку № 932 від 12.02.2016 р. позивач здійснив передоплату вартості товару у сумі 27 316,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11663 від 12.04.2016 р. та поясненнями представника позивача.

У той же час, відповідач свої зобов'язання виконав неналежним чином, здійснив часткову поставку обумовленого сторонами товару - на суму 3 574,96 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1405 від 26.05.2016 р. Таким чином, непоставленим залишився товар на суму 23 741,07 грн.

Внаслідок прострочення вказаного зобов'язання, 13.09.2016 р. та 25.10.2016 р. позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення залишку попередньої оплати у вказаній сумі. У відповідь на вказані вимоги, відповідач направив на адресу позивача листа, яким гарантував повернення залишку попередньої оплати у сумі 23 741,00 грн. до кінця листопада 2016 р., однак, у подальшому вказаних грошових коштів відповідачем повернуто не було.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Матеріали справи не містять доказів поставки ТОВ "НВП "САБ-Арматура" товару позивачу у сумі 23 741,07 грн., а відповідач протилежного не довів.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ Фірма "Технова" про стягнення попередньої оплати у сумі 23 741,07 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України у разі задоволення позовних вимог витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-Арматура" про стягнення 23 741, 07 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "САБ-Арматура" (04655, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 72, офіс 303, ідентифікаційний код 39115152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, буд. 38, кв. 36, ідентифікаційний код 24100060) попередню оплату у сумі 23 741 (двадцять три тисячі сімсот сорок одна) грн. 07 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 квітня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 18 квітня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.