ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р.Справа № 922/237/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши справу

за позовом УПФУ в Комінтернівському районі, м. Харків
до ДП "Завод ім.В.О. ОСОБА_1", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

представника позивача - ОСОБА_2, дов. від 12.01.17

представника відповідача - ОСОБА_3, дов. від 28.12.16

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" заборгованість з відшкодування пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 5095457,12грн. (список №1).

Позивач в своєму позові також просить суд накласти арешт на розрахункові рахунки відповідача з метою забезпечення позову.

Ухвалою суду від 12.01.2017 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.02.2017 р., зобовязано сторони надати через канцелярію суду відповідні документи.

В судовому засіданні 22.02.17 р. представник позивача позов підтримав, проте витребуваних документів суду не надав.

Представник відповідача проти позову заперечував усно, письмового відзиву та інших документів не представив, заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з метою виконання вимог суду.

Розглянувши клопотання відповідача, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд керуючись ст.77 ГПК України, вважає його таким, що підлягає задоволенню, а також у звязку з необхідністю витребування документів, які мають суттєве значення для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку розгляд справи відклав на 09.03.2017 р. та зобов'язав учасників процесу виконати в повному обсязі вимоги ухвали суду від 12.01.2017 р.

До початку розгляду справи по суті від відповідача надійшло клопотання про фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке було задоволено судом та подальший розгляд справи здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу CICX 10100.

В судовому засіданні 09.03.2017 р. представник відповідача надав клопотання про припинення провадження у справі на тій підставі, що цей спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду, який повинен бути розглянутий в окремому позовному провадженні.

Представник позивача заперечувала проти клопотання позивача про припинення провадження у справі, вважає, що спір повинно бути розглянуто тим судом, в провадженні якого знаходься справа про банкрутство.

Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів перерахування виплат особам, які зазначені в розрахунку ціни позову, не надано доказів, що вказані особи працювали у відповідача повний робочий день на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком №1, що ці особи набули необхідного стажу, що дає їм право на призначення пільгових пенсій (картки особистих рахунків, довідки про пільговий стаж протоколами про призначення пільгових пенсій), а також те, що позивачем безпідставно зараховано до розрахунку витрат на виплату і доставку пільгових пенсій пенсіонерів за віком (15 осіб), яким пенсійне забезпечення покладається на позивача.

Також, відповідач надав клопотання, в якому просив суд витребувати у позивача відривні талони з поштового відділення, банківські виписки, платіжні доручення тощо, в підтвердження витрат на доставку та перерахування пенсій, а також документи про призначення пільгових пенсій на підставі яких заявлено позовні вимоги на 285 осіб (пенсіонерів) зазначених у розрахунку позовних вимог.

Представник позивача зазначила, що вказані в клопотанні документи неможливо надати суду з технічних причин, оскільки документи займають великий об"єм та фонд не має такої техніки, а також, що банківські виписки надаються на всіх осіб, яким виплачують пенсії, а не конкретно на кожну особу.

Представник позивача зазначила, що для огляду суду в наступне судове засідання вона надасть декілька оригіналів витребуваних документів.

Заслухавши учасників процесу, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставити на які вона посилається належними доказами та позивач не заперечує проти надання цих доказів для огляду суду.

В судовому засіданні 09.03.2017 р. оголошено перерву до 13.03.2017 р. для необхідності надання сторонами додаткових доказів.

В судовому засіданні 13.03.2017 р. представник позивача зазначила, що помилково в прохальній частині зазначила список №2 замість список №1,тому просила врахувати ці уточнення.

В судовому засіданні 13.03.2017 р. представник позивача надала письмові пояснення стосовно заперечень відповідача про те, що позивачем не надані довідки для підтвердження пільгового стажу особам, зазначені в розрахунку ціни позову та правомірність призначення пенсій особам зазначеним в розрахунку та зазначила, що ці факти встановлені судом в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 року по справі №820/9133/15 між тими ж сторонами , яка була залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.05.2016 року по справі К/800/1690/16.

Крім того, позивач надала докази того, що визначеним відповідачем 15 особам не нараховувалися пільгові пенсії після досягнення пенсійного віку.

Також, позивач зазначила, що отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не надавши на них заперечень й не оскаржив їх в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки, зокрема, в частині пенсій, призначених відповідно до п „а ст.13 Закону України „Про пенсійне страхування.

Також, представник позивача зазначила, що пенсійні виплати здійснюються як через банківські установи, так і через поштові відділення звязку, в які входять як пенсія за віком, за вислугу років, по інвалідності, так і пільгові пенсії. Тому визначити, які особи через які установи отримують пенсію неможливо. Також, позивач додала, що отримати дані про отримання пенсії є конфіденційною інформацією і захищається законом „Про захист персональних даних.

Відповідач зазначив в судовому засіданні, що управління порушує п. 6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_4 фонду України», затвердженої Постановою правління ОСОБА_4 фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 року, а саме управлінням не направлено відповідачу щорічні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

З цим не погодився представник позивача та зазначив, що управління направляло у січні 2017 році розрахунки, які отримані відповідачем (повідомлення про вручення від 24.01.2017 року ).

Також, представник відповідача зазначив, що у матеріалах справи відсутні додатки 8 та 8а, відповідно до п.6.5 Інструкції.

Представник позивача пояснила, що в Інструкції, зазначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ОСОБА_4 фонд України, які подаються згідно з додатками 8 та 8а, ці додатки надаються до відділу платежів до пенсійної системи та враховуються при складанні місячних розрахунків, і ці додатки не направляються до підприємств, а направляються додаток 7 до п.6.4 Інструкції, а саме розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, представник позивача не погоджується з клопотанням відповідача про припинення провадження у справі з тих підстав, що у даних правовідносинах позивач, як орган виконавчої влади та суб'єкт владних повноважень не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, у даному випадку не зобовязує іншу особу вчиняти певні дії або утримуватись від їх вчинення, не здійснює владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, а відтак такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції. Крім того, вищезазначеними нормами законодавства ОСОБА_4 фонду України, як органу, наділеному владними повноваженнями в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, делеговані повноваження з виплати пільгових пенсій, які в майбутньому здійснюватимуться згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди ( повноваження договірного характеру, а не владних управлінських функцій). Позивачем також наведено постанову Верховного суду України від 02.12.2015 року по справі №3-1085гс15, в якій зазначено, що Управління може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, до господарського суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Представник відповідача надав додаткові заперечення щодо позову та зазначив, що цей спір на його думку підлягає розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи, а не в окремому позовному провадженні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та додані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Розглянувши вимогу позивача, викладену в прохальній частині позовної заяви щодо накладання арешту на розрахункові рахунки відповідача з метою забезпечення позову, то суд відмовляє його задоволенні, оскільки при вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, проте позивачем не наданого ніякого обґрунтування своєї вимоги.

Розглянувши клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд відмовляє в його задоволенні з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 р. порушено провадження у справі № 5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева", яке на цей час перебуває на стадії розпорядження майном.

Відповідно до пункту 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» (у редакції, яка набула чинності 19 січня 2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, щодо процедури банкрутства відповідача підлягають застосуванню норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» у редакції, чинній до 19 січня 2013 року, положення якого не встановлюють особливостей підвідомчості спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, що виникли після порушення провадження у справі про банкрутство до визнання його банкрутом.

Однак, пунктом 7 частини 1 статті 12 ГПК України, (у редакції зі змінами від 18 січня 2013 року) встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах із майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Наведене дає підстави для висновку, що Управління може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" , які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство останнього, до господарського суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таку правову позицію підтверджено постановою Верховного суду України від 02.12.2015 р. по справі № 911/4212/12.

Щодо питання розгляду даної справи в межах справи про банкрутство або в позовному провадженні, то суд виходив з того, що відповідно п.7.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство розглядає суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Заяви (позовні заяви) розподіляються між суддями в наступному порядку:

7.4.1. судді, в провадження якого перебуває справа про банкрутство, без застосування автоматизованого розподілу передаються:

а) заяви про визнання грошових вимог кредиторів до боржника (банкрута);

б) заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) або майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, які заявлені в порядку ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

в) позовні заяви про стягнення заробітної плати; про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника (банкрута); інші позовні заяви із майновими та немайновими вимогами до боржника (банкрута).

Позовні заяви, зазначені у п.п. «в» п.п.7.4.1 Засад, передаються судді, який розглядає пов'язану справу про банкрутство. Суддя вирішує, чи розглядати дану справу в порядку позовного провадження в межах окремої справи або об'єднувати її зі справою про банкрутство і розглядати в межах цієї справи.

Суддею вирішено цей спір розглядати в порядку позовного провадження в межах окремої справи, оскільки предметом позову є стягнення з відповідача, який перебуває в процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном, поточних грошових вимог, які відповідно до вимог Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можуть пред"являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" виплата пенсій здійснюється з коштів ОСОБА_4 фонду України.

ОСОБА_4 фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_4 фонду України (реєстраційний номер 0102).

Згідно матеріалів справи, на підприємстві працювало 285 працівників, яким призначено пенсію на пільгових умовах на підставі п."а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Список №1).

Державне підприємство "Завод імені ОСОБА_1" має поточну заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. а статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення (список №1) за період вересень-грудень 2015 р., перерахунок за 2015 р. та за січень-листопад 2016 р. по 285 пенсіонерам на загальну суму 5095457,12 грн., що підтверджено первинними документами, картками особового рахунку, розрахунками.

Відповідно до абз.5 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ОСОБА_4 фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємством витрат ОСОБА_4 фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах встановлено Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_4 фонду України», затвердженої Постановою правління ОСОБА_4 фонду України №21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України №64/8663 від 16.01.2004 року (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6.1 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати ОСОБА_4 фонду України на виплату та доставку пенсій призначених па пільгових умовах в розмірі 100 відсотків фактичних втрат на виплату та доставку пенсій.

Відповідно п.6.2 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відсоток, який повинно відшкодовувати ДП „Завод імені ОСОБА_1 вказано в розрахунку по кожному пенсіонеру.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підприємства зобовязані відшкодовувати органам ОСОБА_4 фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками загальновстановленого пенсійного віку.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ОСОБА_4 фонду України щорічно в повідомленнях у розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень", які надсилаються підприємствам.

В Інструкції зазначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ОСОБА_4 фонду України, які подаються згідно з додатком №8 до Інструкції (п.6.5 Інструкції).

Підприємство щомісяця до 25 числа повинно вносити до ОСОБА_4 фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах (п.6.8 Інструкції).

Розрахунки підписані повноважною особою та з урахуванням, що саме ці документи визначають розмір заборгованості підприємства перед ОСОБА_4 фондом, містять інформацію стосовно % відшкодування підприємством відповідно до стажу, розмір пенсії, суму витрат на доставку, а, також, отримані головним бухгалтером відповідачем, тобто узгоджені, то саме розрахунок і є єдиним документом, який підтверджує фактичні витрати на виплату та доставку пенсій за списком №1.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та не надавши на них заперечень і не оскарживши їх, відповідач фактично узгодив такі розрахунки, зокрема, в частині пенсій, призначених відповідно до п „а ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ОСОБА_4 фонду України від 11.04.2003 року №04/5479 «Щодо відшкодування фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій», день отримання підприємством повідомлення вважається днем узгодження сум відшкодування.

Позивач направив до відповідача повідомлення для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, визначених відповідно до п."а" статті 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" (список №1).

Також, позивач направив лист про узгодження акту звірки заборгованості ДП "Завод імені ОСОБА_1" на 5095457,12 грн., акт звірки відповідачем отриманий, про що свідчить підпис посадової особи відповідача.

Державне підприємство „Завод ім. В.О.Малишева вказані повідомлення отримало, про що свідчать підписи посадових осіб, суми зазначені в повідомленнях не оскаржувало, загальну суму в розмірі 5095457,12 грн. яка покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 ДП "Завод ім. В.О. Малишева" до управління ОСОБА_4 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова не сплачувало.

Таким чином, ДП "Завод ім. В.О. Малишева" має заборгованість перед управлінням ОСОБА_4 фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова по 285 пенсіонерам в сумі фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, за вказаних працівників за вересень - грудень 2015 перерахунок за 2015 р. та за січень-листопад 2016 р в розмірі 5095457,12 грн., яка на сьогоднішній день не сплачена.

Суд вважає помилковим ствердженням відповідача про недоведеність позивачем понесених витрат на доставку пенсій виходячи з наступного.

Статтею 47 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсійні виплати здійснюються як через банківські установи, так і через поштові відділення звязку, в які входять як пенсія за віком, за вислугу років, по інвалідності так і пільгові пенсії.

З метою забезпечення стабільного фінансування виплати пенсій кожному пенсіонеру встановлено індивідуальну дату виплати пенсії протягом виплатного періоду, з 4 по 25 число щомісяця.

Порядок виплати пенсій підприємствами поштового зв'язку визначено Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженою наказом від 28.04.2009 за №464/156 Міністерства транспорту та зв'язку України, Міністерства праці та соціальної політики України, постановою правління ОСОБА_4 фонду України від 28.04.2009 № 14-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2009 за № 592/16608.

Пунктом 2.1. Інструкції передбачено, що з метою рівномірної виплати пенсій виплатні обєкти поштового зв'язку складають графіки виплати пенсій протягом виплатного періоду за кожною доставною дільницею та погоджують їх з органами ОСОБА_4 фонду.

Графіки для виплати пенсій підприємствами поштового звязку складаються відповідно до територіальних дільниць.

Виплата пенсій банківськими установами здійснюється відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596 (зі змінами).

Пункт 15 Порядку передбачає, що перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду. Дати та виплатний період визначаються органами ОСОБА_4 фонду та уповноваженими банками згідно з укладеними між ними угодами.

Представником позивача надані для огляду суду оригінали деяких банківских виписок та поштових реєстрів про отримання пенсіонерами пенсій, які є зашифрованими.

Суд також вважає спростованими доданими до матеріалів справи документами ствердження відповідача щодо нарахування та виплату пільгових пенсій особам, які досягли вже пенсійного віку.

Ствердження відповідача, що зазначені розрахунки не є належними доказами понесених витрат, оскільки в них не повно вказані дані пенсіонерів суд вважає також помилковими, оскільки ОСОБА_4 Фондом України було розроблено відповідну комп'ютерну програму, форма розрахунків в якій заповнюється автоматично. Зазначена програма автоматизована і розроблена на виконання інструкції « Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ОСОБА_4 фонду України» № 21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.01.2004р., також наявні в справі розрахунки складені на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів ОСОБА_4 Фонду України, підписані повноважною особою, містять всі дані про пенсіонера, дату з якої призначена пенсія, дату досягнення пенсійного віку, стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії, стаж роботи на підприємстві, загальний місячний розмір пенсії, розмір, який підлягає відшкодуванню, також відсоток відшкодування ДП « Завод ім. Малишева» відповідно до стажу та інше, тому надані позивачем розрахунки є належним та допустимим доказом в підтвердження призначення, виплати пільгових пенсії.

Суд зазначає, що позовні вимоги не спростовані відповідачем, у зв'язку з чим, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість заявлених позовних вимог і визнає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України та покладає судові витрати у даній справі на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні вимоги позивача про забезпечення позову.

Відмовити в задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у справі з урахуванням уточнень.

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім.В.О.Малишева ( код 14315629, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126) на користь Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова (код 22682715, 61036, м.Харків, вул.Дизельна, 8, р/р 97 у ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823) заборгованість з відшкодування пільгових пенсій, призначених на пільгових пенсій за списком №1 в сумі 5095457,12грн.

Стягнути з Державного підприємства "Завод ім.В.О.Малишева ( код 14315629, 61001, м.Харків, вул.Плеханівська, 126) на корить державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 76431,86 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_5