ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 911/489/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко, Київська обл., смт Клавдієво-Тарасове

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фармпланета, Київська обл., с. Хотів

про стягнення 459 973,69 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.03.2015)

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.02.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Ніко (далі ТОВ Ніко/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фармпланета (далі ТОВ Фармпланета/відповідач) про стягнення з відповідача, враховуючи заяву про зменшення позовних вимог, 459 973,69 гривень, з яких: 459 702,20 грн заборгованості за поставлений згідно договору поставки №ОПТ-15 від 05.01.2015 товар, 192,50 грн пені, 20,63 грн 3% річних та 58,36 грн інфляційних втрат.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2017 порушено провадження в справі №911/489/17, розгляд справи призначено на 13.03.2017.

У судове засідання 13.03.2017 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2017 розгляд даної справи відкладено на 20.03.2017.

У судовому засіданні 20.03.2017 оголошено перерву до 28.03.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.03.2017 розгляд даної справи відкладено на 10.04.2017.

У судові засідання 28.03.2017 та 10.04.2017 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2015 між ТОВ Ніко (далі-постачальник) та ТОВ Фармпланета (далі-покупець) укладено договір поставки №ОПТ-15 (далі-договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність (повне господарське відання) покупця лікарські засоби (в подальшому - товар) протягом терміну дії договору, а покупець зобовязується приймати та оплачувати його на умовах даного договору.

У відповідності до пп. 4.1. та 9.2. договору поставка товару здійснюється товарними партіями.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків до повного виконання умов договору. У випадку, якщо жодна зі сторін листом не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за один місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік. Кількість пролонгацій необмежена.

Водночас, до вищезазначеного договору сторонами було погоджено та підписано протокол розбіжностей.

Копії вищенаведених договору та протоколу розбіжностей до нього наявні в матеріалах справи.

Враховуючи відсутність з боку сторін заяв та пропозицій про розірвання/зміну вищезазначеного договору у передбачені ним строки, відповідний правочин був пролонгований на наступні 2016 та 2017 роки.

В подальшому, 28.03.2016 сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до договору, відповідно до пункту 1 якої погодили, що, починаючи з 04.04.2016, постачання товару здійснюється на склад покупця, розташований за адресою: 08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3 на умовах DDP згідно Інкотермс 2010 року в редакції Міжнародної торгової палати.

Відповідно до викладених позивачем письмових пояснень, у жовтні та листопаді 2016 року позивач на підставі договору поставив відповідачу товар загальною вартістю 521 402,52 грн за наступними видатковими накладними:

- Н000007642 від 24.10.2016 на 61 699,32 грн;

- Н000007905 від 01.11.2016 на 228 359,91 грн;

- Н000008177 від 08.11.2016 на 83 101,51 грн;

- Н000008729 від 22.11.2016 на 142 406,00 грн;

- Н000009003 від 30.11.2016 на 5 835,78 грн. Копії відповідних видаткових накладних наявні в матеріалах справи.

В обґрунтування поданого позову, ТОВ Ніко зазначило, що відповідач свої грошові зобовязання за договором виконав не належним чином, оплату за отриманий товар провів не у повному обсязі, а тому станом на момент звернення позивача до суду із відповідним позовом у ТОВ Фармпланета перед ТОВ Ніко виникла заборгованість у розмірі 459 702,20 грн.

В підтвердження відповідних обставин позивач надав суду акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2015 по 10.04.2017.

Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідач зауважив на тому, що оплату вартості отриманого товару за договором ТОВ Фармпланета здійснювало поетапно, а тому визначити суму остаточної заборгованості та розрахувати розмір штрафних санкцій неможливо.

Поряд з тим, в процесі розгляду спору у даній справі відповідачем було проведено розрахунки за отриманий згідно договору товар, в підтвердження чого позивачем надано виписку з банківського рахунку.

Дослідивши повно і всебічно матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов нижчезазначених висновків.

Приписами ст. ст. 173, 193, 265 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 712, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, сторонами згідно підписаного до договору протоколу розбіжностей погоджено, що покупець здійснює оплату за поставлений товар з відтермінуванням платежу 45 (сорок пять) календарних днів з моменту поставки товару за видатковою накладною шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений в даному договорі.

Згідно ж спірних видаткових накладних сторони погодили інший термін оплати поставленого товару, а саме:

- згідно видаткової накладної №Н000007642 від 24.10.2016 - до 23.12.2016;

- згідно видаткової накладної №Н000007905 від 01.11.2016 - до 31.12.2016;

- згідно видаткової накладної №Н000008177 від 08.11.2016 до 07.01.2017;

- згідно видаткової накладної №Н000008729 від 22.11.2016 до 21.01.2017;

- згідно видаткової накладної №Н000009003 від 30.11.2016 до 29.01.2017.

Приписами ст. ст. 626, 627 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду вищезазначеного, підписання відповідачем спірних видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленої продукції за договором свідчить про прийняття ним цього товару та, відповідно, породжує для ТОВ Фармпланета обовязок по сплаті вартості поставленого за договором товару у повному обсязі у погоджені сторонами згідно видаткових накладних строки.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Поряд з тим, пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до п. 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Так, з наданих банківських виписок по рахунку позивача та акту звірки взаємних розрахунків слідує, що вартість поставленого товару за спірними видатковими накладними відповідач погасив з порушенням визначених сторонами строків наступним чином:

- 24.01.2017 сплачено 61 669,32 грн;

- 10.02.2017 сплачено 25 000,00 грн;

- 21.02.2017 сплачено 50 000,00 грн;

- 23.02.2017 сплачено 50 000,00 грн;

- 27.02.2017 сплачено 103 359,91 грн;

- 07.03.2017 сплачено 40 000,00 грн;

- 09.03.2017 сплачено 35 000,00 грн;

- 10.03.2017 сплачено 35 000,00 грн;

- 13.03.2017 сплачено 75 000,00 грн;

- 16.03.2017 сплачено 25 000,00 грн;

- 20.03.2017 сплачено 21 434,29 грн, відтак на момент прийняття рішення у даній справі ТОВ Фармпланета повністю погасив заявлену до стягнення заборгованість.

Водночас, відповідно до поданих позивачем пояснень, сплачені відповідачем кошти з призначенням платежу «оплата за мед. товари зг. дог №ОПТ-08 від 01.03.2013» зараховані в оплату вартості поставленого товару за договором поставки №ОПТ-15 від 05.01.2015.

За таких обставин, оскільки частина основної заборгованості у розмірі 25 000,00 грн сплачена відповідачем 10.02.2017, а провадження у даній справі було порушено ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2017, відтак предмет спору у даній справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 25 000,00 грн станом на дату порушення провадження у даній справі був відсутній, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача 25 000,00 грн заборгованості.

Водночас, оскільки залишок основної заборгованості за отриманий за договором товар у розмірі 434 703,20 грн відповідачем сплачено після порушення провадження у даній справі, суд дійшов висновку про припинення провадження у даній справі в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача 434 702,20 грн заборгованості з підстав п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з ТОВ Фармпланета 192,50 грн пені, 20,63 грн 3% річних та 58,36 інфляційних втрат, нарахованих за період з 30.01.2017 по 13.03.2017 на 5835,78 грн заборгованості за видатковою накладною №Н000009003 від 30.11.2016.

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

До того ж, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3. договору за невчасну, згідно п. 5.3. договору, або неповну оплату отриманого товару, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожен день затримки платежу до моменту остаточного розрахунку.

Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, обрахований судом в межах визначеного позивачем періоду, є арифметично вірним, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 192,50 грн пені, 20,63 грн 3% річних та 58,36 інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 627, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №911/489/17 в частині вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фармпланета 434 702,20 грн заборгованості припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фармпланета (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3А, ідентифікаційний код 36852896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ніко (07850, Бородянський р-н, смт Клавдієво-Тарасове, вул. Карла Маркса, 44Б, ідентифікаційний код 20390397) 192 (сто девяносто дві) грн 50 коп. пені, 20 (двадцять) грн 63 коп. 3% річних, 58 (пятдесят вісім) грн 36 коп. інфляційних втрат та 6 524 (шість тисяч пятсот двадцять чотири) грн 59 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 19.04.2017.

Суддя В.А. Ярема