КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

25.04.2017 Справа №14-01/1494

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі Вінницькій О.В.

За участю представників:

від ТОВ «Черкасизалізобетонстрой»: Гонтарь О.М. - представник за довіреністю від 12.07.2016

від ВАТ «Черкасиобленерго»: Якушенко В.А. - представник за довіреністю № 2448/09-03 від 07.04.2017

арбітражний керуючий Литвин В.В. - посвідчення №215 від 20.02.2013

від ДП «Енергоринок»: Саква Д.Ю. - представник за довіреністю № 04/44-Д від 21.12.2016

Гаркуша В.В. - представник за довіреністю № 01/44-955Д від 21.12.2016

від НКРЕКП: Усачова А.І. - представник за довіреністю № 7 від 30.12.2016

від Прокуратури м. Києва: прокурор відділу Чумаченко А.А. - посвідчення № 035414 від 01.09.2015

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонстрой»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.02.2013

у справі № 14-01/1494 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу «А/РТЕК»

до боржника - Відкритого акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судової колегії Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Агрикова О.В., Чорногуз М.Г. знаходиться апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонстрой» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі № 14-01/1494.

25.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява ДП «Енергоринок» про відвід колегії суддів № 07/44-4485 від 21.04.2017, в якій заявник заявляє відвід колегії суддів - Калатай Н.Ф., Агрикова, Чорногуз М.Г. та просить передати справу на повторний автоматичний розподіл для визначення нової колегії суддів, яка розглядатиме справу.

Заява мотивована тим, що вказаною колегією суддів у цій справі 18.11.2016 без виклику сторін в судове засідання винесено ухвалу, якою справу направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016, в той час як колегія суддів мала б пересвідчитись в необхідності проводити таку експертизу, та не з'ясовано обставини її призначення попередньою колегією суддів, що колегією суддів, в порушення принципу законності, проігнорована вся доказова база лише через той факт, що експертиза вже була призначена раніше, а не через призму того, що саме наведена колегія забезпечує реалізацію проведення такої експертизи та бере фактично весь тягар відповідальності, яка завдається сторонам фактом її проведення, що з таких дій чітко простежується бажання колегії суддів направити справу на експертизу без з'ясування обставин справи, що мають значення для вирішення спору, і саме такі дії колегії стали приводом для сумнівів в упередженості та об'єктивності колегії суддів.

Також заявник послався на те, що ст. 102 ГПК України передбачає термін 2 місці для розгляду апеляційної скарги, а ст. 79 ГПК України - те, що у випадку призначення господарським судом судової експертизи, провадження у справі зупиняється, однак, оскільки ухвалу про зупинення провадження у справі було скасовано, Київський апеляційний господарський суд не міг повторно зупинити його, але матеріали справи все одно були направлені до Київського

Щодо підстав для відводу слід зазначити таке.

З матеріалів справи слідує, що постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 в частині зупинення провадження у справі № 14-01/1494 скасовано, в той час як в частині призначення судової експертизи у цій справі вказана ухвала скасована не була.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 - 5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на всій території України рішень, ухвал, постанов.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з ч. 3 ст. 4 ГПК України якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права

Отже, вищезгадані судові рішення Європейського суду з прав людини та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

З огляду на вказані вище норми, судове рішення, а саме - ухвала Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 в частині призначення судової експертизи у цій справі після набрання нею законної сили не може бути поставлено під сумнів, а надана оцінка законності призначення судової експертизи та, відповідно, винесення Київським апеляційним господарським судом відповідної ухвали, за своєю правовою природою буде вважатись переглядом зазначеної ухвали, повноважень на що колегія суддів апеляційного господарського суду не має.

Відповідно до ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 5 ст. 20 ГПК України питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Розглянувши обставини, викладені у заяві Державного підприємства «Енергоринок», колегія суддів дійшла висновку, що вони не підпадають під ознаки, наведені у ст. 20 ГПК України, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги як законна підстава для відводу складу суду.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви Державного підприємства «Енергоринок» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Агрикова О.В., Чорногуз М.Г. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Енергоринок» про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Агрикова О.В., Чорногуз М.Г. у справі № 14-01/1494 залишити без задоволення.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз