ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 квітня 2017 року Справа № 915/938/13

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши матеріали скарги вх. № 3447/17 від 06.03.2017 року ОСОБА_1 Миколаївський бізнес центр Олександрівський на дії державного виконавця по справі

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства УКРІНКОМ, вул. Сметаніна, 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404 (код ЄРДПОУ 05839888)

поштова адреса: вул. Л.Толстого, 51/102, оф. 23, м. Київ, 01032

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес центр Олександрівський , вул. Нікольська, 25, м. Миколаїв, 54030

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від стягувача: ОСОБА_4, довіреність № 96/02 від 04.04.2017 року;

від відповідача (скаржника): ОСОБА_5, довіреність від 25.11.2016 року;

від Центрального ВДВС: ОСОБА_6, довіреність № 4813 від 18.11.2016 року;

від Відділу примусового виконання рішень: ОСОБА_7, довіреність № 1043/20.2-03 від 29.12.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

06.03.2017 року до канцелярії господарського суду Миколаївської області надійшла скарга вх. № 3447/17 ОСОБА_1 Миколаївський бізнес центр Олександрівський на дії державного виконавця (том 10, арк. 45-50), у якій заявник просить суд:

- визнати причину пропуску строку на подачу скарги на постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження поважною та поновити строк на її оскарження;

- визнати незаконною та скасувати постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження з ОСОБА_2 акціонерного товариства Український ОСОБА_8 на Публічне акціонерне товариство Укрінком від 27.01.2017 року по виконавчому провадженню № 50016987.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.03.2017 року відкладено вирішення питання про поновлення строку для подання скарги на дії ДВС та прийняття скарги вх. № 3447/17 від 06.03.2017 року ОСОБА_1 Миколаївський бізнес центр Олександрівський на дії державного виконавця до повернення відповідних матеріалів справи № 915/938/13 з Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (том 10, арк. 44).

24.03.2017 року до канцелярії господарського суду Миколаївської області від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист із доданими матеріалами справи 915/938/13.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.03.2017 року відновлено боржнику пропущений процесуальний строк звернення до суду зі скаргою на дії органу ДВС та прийнято скаргу на дії органу ДВС до розгляду. Судове засідання для розгляду скарги на дії органу ДВС призначено на 13.04.2017 року (том 10, арк. 86-87).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.04.2017 року відкладено розгляд скарги на дії органу ДВС в судовому засіданні на 18.04.2017 року (том 10, арк. 113-114).

Представник боржника вимоги скарги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі (том 10, арк. 45-50), та просив суд скаргу задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначив наступне.

Старшим державним виконавцем винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження від 27.01.2017 року. Із вказаною постановою боржник не згоден та вважає такою, яка винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець не в повній мірі дотримався вимог законодавства (ст. 19 Конституції України, ст. 15 Закону України Про виконавче провадження) та прийняв рішення про заміну сторони у виконавчому провадженні та не врахував того, що стягувач для того, щоб мати легальний статус у цій якості, повинен його набути у спосіб встановлений приписами діючого законодавства.

Юридична особа при зміні назви не виконала вимог законодавства, допустивши при цьому ряд грубих порушень, а саме:

- стягувачем не дотримано під час процедури зміни найменування вимог Закону України Про банки та банківську діяльність (документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку попередньо не погоджені Національним Банком України);

- стягувачем не дотримано вимог Порядку заміни свідоцтва (свідоцтв) про реєстрацію випуску (випусків) емісійних цінних паперів у звязку зі зміною найменування емітента та/або забезпеченням існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі (не дотримано процедури реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску акцій при зміні назви ПАТ Укрінбанк на ПАТ Укрінком).

Отже, державний виконавець не врахував цих особливостей і визнав легальним учасником виконавчого провадження юридичну особу, яка не є належним правонаступником ПАТ Укрінбанк

Представником стягувача ПАТ УКРІНКОМ письмових пояснень по суті скарги на подано. В судовому засіданні представник стягувача усно заперечив проти скарги, просив суд її відхилити, у звязку з необґрунтованістю. Зазначив, що стягувачем змінено найменування без зміни організаційно-правової форми.

Представники Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України в судовому засіданні проти скарги заперечили з підстав, зазначених у письмових запереченнях (том 10, арк. 103-105), та просили суд відмовити в задоволенні скарги боржника на дії органу ДВС. В обґрунтування заперечень, посилаючись на приписи ст. 19 Конституції України, ст. 1, ч. 7 ст. 11, абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження та п. 14 Розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, представники органу ДВС зазначили, що з урахуванням норм діючого законодавства та наявності відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни назви ПАТ Український інноваційний ОСОБА_8 на ПАТ Укрінком державним виконавцем правомірно винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.10.2014 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Миколаївський бізнес центр Олександрівський на користь позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства Український інноваційний банк в особі Миколаївського центрального відділення ОСОБА_2 акціонерного товариства «Український інноваційний банк»: 16 664 903, 52 грн. заборгованості за кредитними договорами №12-041037 від 28.10.2004 року, №12-061008 від 28.10.2006 року, №12-080201 від 22.02.2008 року; 68 820, 00 грн. витрат по сплаті судового збору (том 7, арк. 127-134).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду віл 31.03.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 «Миколаївський бізнес центр Олександрівський» залишено без задоволення. Рішення господарського суду Миколаївської області від 16.10.2014 року у справі № 915/938/13 змінено (том 7, арк. 197-210).

Стягнуто з ОСОБА_1 "Миколаївський бізнес центр "Олександрівський" на користь ОСОБА_2 акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Миколаївського центрального відділення публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк":

а). за кредитним договором № 12-041037 від 28.10.2004 р.:

- проценти за користування кредитними коштами в сумі 72 790 грн.;

- пеню за порушення строків погашення кредиту в сумі 24 141 грн. 90 коп.;

- пеню за порушення строків погашення процентів в сумі 5 973 грн. 92 коп.

б). за кредитним договором № 12-061008 від 28.10.2006 р.:

- борг в сумі 7238000 грн.;

- проценти за користування кредитними коштами в сумі 1 923 565 грн. 90 коп.;

- пеню за порушення строків погашення кредиту в сумі 51.206 грн. 43 коп.;

- пеню за порушення строків погашення процентів в сумі 137.681 грн. 84 коп.

в). за кредитним договором № 12-080201 від 22.02.2008 р.

- борг в сумі 6 278 921 грн. 45 коп.;

- проценти за користування кредитними коштами в сумі 793 262 грн. 13 коп.;

- пеню за порушення строків погашення кредиту в сумі 102.207 грн. 36 коп.;

- пеню за порушення строків погашення процентів в сумі 37.152 грн. 59 коп.,

г). 68 820 грн. понесених витрат на сплату судового збору за подання позову.

23.04.2015 року на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 року було видано відповідний наказ (том 7, арк.217).

Наказ господарського суду Миколаївської області від 23.04.2015 року предявлено до виконання до органу ДВС.

На підставі заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Український інноваційний банк» від 28.01.2016 року № 19 (том 8, арк. 202-203) старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50016987 від 04.02.2016 року по виконанню наказу господарського суду Миколаївської області від 23.04.2015 року № 915/938/13 (том 10, арк. 73-74). Надано боржнику семиденний термін на добровільне виконання рішення суду.

27.01.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження ВП № 50016987, якою змінено назву стягувача ОСОБА_2 акціонерко товариства «Український ОСОБА_8» на Публічне акціонерне товариство «Укрінком» (том 10, арк. 75-76).

Постанова винесена на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

01.02.2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_9 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі ВП № 50016987, якою внесено виправлення до документу «Постанова про зміну назви сторони виконавчого провадження» від 01.02.2017 року, зазначивши правильний код ЄДРПОУ стягувача ПАТ «Укрінком»: замість коду ЄДРПОУ 0583988 зазначено правильний (том 10, арк. 111).

Постанова винесена на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Визнання незаконною та скасування постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження і предметом даної скарги.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України Про виконавче провадження.

05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження (тут і далі в редакції, що діяла на час вчинення відповідних виконавчих дій) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суду не подано доказів виконання боржником судового рішення по даній справі № 915/938/13 у строки, встановлені Законом України Про виконавче провадження для самостійного виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (в редакції від 05.10.2016 року) у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування без процедури реорганізації (для юридичної особи) або прізвище, імя чи по батькові (для фізичної особи), виконавець за наявності підтвердних документів (про внесення змін до установчих документів, довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану, копії паспорта) своєю постановою змінює назву сторони виконавчого провадження. Така постанова виконавця приєднується до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Державні органи, у тому числі суди, органи Національної поліції, органи прокуратури, органи Служби безпеки України, а також органи місцевого самоврядування та їх посадові особи безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію (п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18).

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_4 зі Статуту Публічне акціонерне товариство УКРІНКОМ (далі - ОСОБА_3) продовжує свою діяльність на підставі цього Статуту шляхом зміни найменування з ОСОБА_2 акціонерного товариства Український інноваційний ОСОБА_8, перереєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 05.06.2015 року, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб'єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888, на Публічне акціонерне товариство УКРІНКОМ, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ОСОБА_2 акціонерного товариства УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_8 (том 10, арк. 119).

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ Український інноваційний банк змінило найменування юридичної особи на ПАТ УКРІНКОМ (), а також змінило місцезнаходження юридичної особи на вул. Сметаніна, 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404. Як вбачається з ОСОБА_4 21.11.2016 року, 23.11.2016 року та 24.11.2016 року проводилась державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна повного найменування, зміна скороченого найменування юридичної особи, зміна місцезнаходження, зміна відомостей про керівника юридичної особи. Інформація про зміну організаційно-правової форми відсутня (том 8, арк. 104-106; том 10, арк. 123-151).

Враховуючи вищевикладене, в спірному випадку відбулась зміна найменування стягувача без зміни його організаційно-правової форми, що в силу абз. 2 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має наслідком винесення державним виконавцем постанови про зміну назву сторони виконавчого провадження. Відомості з ЄДРЮОФОПГФ свідчать про зміну найменування юридичної особи, а відтак, є достовірними та свідчать про наявність підстав для зміни назви сторони виконавчого провадження. За таких обставин, державний виконавець, виносячи постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження діяв в порядку та у спосіб, передбачений Законом. Враховуючи вищевикладене, в суду відсутні правові підстави для визнання незаконною та скасування законної постанови державного виконавця.

Щодо посилань боржника на недотримання стягувачем під час процедури зміни найменування вимог Закону України «Про банки та банківську діяльність» (як вказує боржник, документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку попередньо не погоджені Національним Банком України), а також вимог Порядку заміни свідоцтва (свідоцтв) про реєстрацію випуску (випусків) емісійних цінних паперів у звязку зі зміною найменування емітента та/або забезпеченням існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі (як вказує боржник, не дотримано процедури реєстрації Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску акцій при зміні назви ПАТ «Укрінбанк» на ПАТ «Укрінком»), то слід зазначити наступне. По-перше, до обовязків державного виконавця не входить дослідження та надання правової оцінки діям сторони виконавчого провадження щодо відповідності вимогам закону процедури зміни найменування, а по-друге, предметом даної скарги на дії державного виконавця є встановлення судом законності/незаконності винесеної постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження, а не дослідження питання відповідності законодавству дій стягувача щодо зміни його найменування. Враховуючи, що вказані питання не є предметом скарги та не входять до предмета доказування даної скарги, суд вказаним доводам боржника не надає правової оцінки. При цьому, боржник не позбавлений права звернутись до суду із відповідним позовом, у випадку, якщо він вважає, що такими діями порушуються його права або законні інтереси.

Будь-яких інших підстав для визнання незаконною та скасування постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження суду не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 ГПК України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму ВГСУ Про судове рішення від 17.10.2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму ВГСУ Про судове рішення від 23.03.2012 року № 6 ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ст. 19, 124 Конституції України, Законом України Про виконавче провадження, ст. 33, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відхилити скаргу вх. № 3447/17 від 06.03.2017 року боржника ОСОБА_1 Миколаївський бізнес центр Олександрівський на дії державного виконавця про визнання незаконною та скасування постанови про зміну назви сторони виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили в день її винесення та може бути оскаржена відповідно до ст. 93-96, 106, 121-2 ГПК України.

Копію даної ухвали направити на адреси:

- Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001.

- Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України, вул. Артема, 73, м. Київ, 04053.

Суддя Е.М. Олейняш