ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" квітня 2017 р.Справа № 916/3236/16

Позивач: Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка

Про стягнення

Головуючий суддя Рога Н.В.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Никифорчук М.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- довіреність № 01-16/1143 від 22.11.2016 р., ОСОБА_2- довіреність № 01-16/31 від 16.01.2017 р., ОСОБА_3- довіреність № 01-16/375 від 20.04.2017 р.;

Від відповідача: ОСОБА_4- директор, ОСОБА_5- довіреність від 04.01.2017 р., ОСОБА_6- довіреність від 04.01.2017 р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: ОСОБА_1- довіреність № 01-16/1143 від 22.11.2016 р., ОСОБА_2- довіреність № 01-16/31 від 16.01.2017 р., ОСОБА_3- довіреність № 01-16/375 від 20.04.2017 р.;

Від відповідача: ОСОБА_5- довіреність від 04.01.2017 р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Сергіївська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка про стягнення заборгованості по орендній платі за землю у сумі 19 183 грн. 57 коп.

02 лютого 2017р. позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою змінив період нарахування заборгованості.

Представники позивача позов підтримують, наполягають на його задоволенні.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.02.2017 р. справу № 916/3236/16 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області. Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.02.2017 р., справу № 916/3236/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Рога Н.В., судді Никифорчук М.І. , Зайцев Ю.О. Ухвалою від 10.02.2017 р. справу прийнято до розгляду у такому складі суду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

25 листопада 2011 р. між Сергіївською селищною радою (Орендодавець) та ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка (Орендар) був укладений Договір оренди земельної ділянки, згідно якого Орендодавець, на підставі рішення Сергіївської селищної ради від 11.05.2011 р. № 116, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування, в оренду терміном на 45 років земельну ділянку загальною площею 0,3761 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0013), що розташована за адресою: смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 17, для експлуатації та обслуговування санаторію.

Відповідно до п. 41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у м.Білгород-Дністровський Одеської області 20.01.2012 р. за № 00047.

24 червня 2011 р. сторонами був складений Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання. 21 січня 2012 р. сторонами був складений Акт приймання-передачі земельної ділянки до Договору № 00047 від 20.01.2012 р.

За умовами розділу Договору „Орендна плата орендна плата вноситься Орендарем щомісяця у сумі 714 грн. 41 коп., на зазначений у Договорі розрахунковий рахунок (п.9). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10). Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11). Розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання , передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів , у тому числі внаслідок інфляції; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно п. 26 Договору Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати. При цьому, відповідно до п. 29 Договору зобовязався сплачувати вартість орендної плати земельної ділянки в розмірах та в термін, що обумовлені цим Договором.

Позивач у справі зазначає, що 29.03.2013 р. рішенням Сергіївської селищної ради № 394 „Про затвердження коефіцієнтів економіко-функціонального використання земельних ділянок Ко, розташованих на території смт. Сергіївка, що знаходяться в орендному користуванні громадян, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб було затверджено коефіцієнти, що характеризують економіко-функціонального використання земельних ділянок „Ко, розташованих економіко-функціонального використання земельних ділянок Ко.

01 квітня 2013 р. Сергіївська селищна рада (Орендодавець) та ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка (Орендар), з урахуванням рішення Сергієвської селищної ради № 394 від 29.03.2013р., уклали ОСОБА_7 угоду №1 до Договору оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р., якою виклали у новій редакції п.9 Договору, а саме: орендна плата вноситься Орендарем щомісяця у сумі 952 грн. 54 коп. на розрахунковий рахунок №0013 в ГУДКСУ в Одеській області , МФО 828011, код 37894104, одержувач УДКСУ в Білгород-Дністровському р-н. Згідно п.2 Угоди вона набирає чинності з 01.04.2013р.

Позивач у справі зазначає, що з урахуванням положень п.12 Договору, зміна коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки є одним із випадків, передбачених ст. 289 Податкового кодексу України, у звязку з чим Орендодавцем щорічно проводилася індексація нормативної грошової оцінки земельної ділянки на коефіцієнт, визначений залежно від середньорічного індексу інфляції, визначеного за даними Державної служби статистики України. При цьому, індексація орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів інфляції також передбачена ст.ст. 15, 21 Закону України „Про оренду землі та є однією з істотних умов договору оренди. Частиною 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України та ч.1 ст.13 Закону України „Про оцінку земель передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обовязково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Позивач також зазначає, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін (індексу інфляції) за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Згідно листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 р. № 6-28-0-22-215/2-15 „Про індексацію нормативної грошової оцінки земель коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить, зокрема, за 2014 р. 1,249. Кумулятивне значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель з 1995 р. станом на 1 січня 2015 р. становить 3,997.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016р. №28-0-22-201/2-16 „Про індексацію нормативної грошової оцінки земель коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель становить, зокрема, за 2015 р.- 1,433.

З урахуванням зазначених листів , умов Договору та положень Податкового кодексу України, позивач вважає, що розмір орендної плати на кожний рік автоматично перераховується з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 1 січня поточного року. Враховуючи те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, переданої в користування ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка за Договором оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р. , була проведена 24.11.2011р., розраховуючи розмір орендної плати у 2016р. Сергіївська селищна рада застосовувала два коефіцієнти індексації: за 2015 р. ( 1,249) та за 2016р. (1,433).

За розрахунком позивача, розмір щомісячної орендної плати за Договором оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р. склав: у 2014р. - 952 грн. 54 коп., у 2015р.- 1 189 грн. 72 коп., у 2016р. 1704 грн. 87 коп. Але, за даними позивача, відповідач орендну плату сплачує не у повному розмірі. Так, у 2014р. ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка сплачувало щомісячно лише 714 грн. 41 коп., у 2015р. 892 грн. 29 коп., у 2016р. 1278 грн. 66 коп. у період з січня по травень , та у грудні 2016р., у а період з червня по листопад 2016р. не сплачувало орендну плату взагалі. За таких обставин, за розрахунком позивача, за ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка за період з січня 2014р. по грудень 2016р. утворилася заборгованість по орендній платі за землю за Договором оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р. у розмірі 19 183 грн. 57 коп.

Невиконання Орендарем своїх зобовязань за Договором щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка заборгованість по орендній платі за землю у розмірі 19 183 грн. 57 коп.

В обґрунтування позову позивач також посилається на ст. 24 Закону України „Про оренду землі, згідно якої орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був узгоджений сторонами при укладанні Договору земельної ділянки та становить 714 грн. 41 коп. Надана позивачем ОСОБА_7 угода №1 до Договору оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р., на думку відповідача, сторонам ніколи не укладалася, адже вона укладена до неіснуючого договору оренди землі. За таких обставин, і встановлені в ній зміни до розміру орендної плати за землю сторонами не узгоджувалися.

Крім того, відповідач вважає, що , враховуючи , що з 01.01.2013р. право оренди земельної ділянки підлягало реєстрації, то зміни щодо відомостей, які підлягають внесенню до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, також підлягають обовязковій реєстрації і лише після такої реєстрації виникає відповідне речове право на нерухоме майно, в даному випадку розмір орендної плати за оренду земельної ділянки. Але, до Державного реєстру прав не були внесені зміни щодо розміру орендної пати за земельну ділянку загальною площею 0,3761 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0013), що розташована за адресою: смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 17, у звязку з чим, на думку відповідача, орендна плата має сплачуватися в розмірі, передбаченому Договором оренди земельної ділянки від 25.11.2011р. без будь-яких змін з врахуванням коефіцієнта індексації. З урахуванням зазначеного, саме таким чином здійснював розрахунок орендної плати відповідач при оплаті орендної плати.

Відповідач також зазначив, що одностороннє збільшення ставки орендної плати в межах ст. 288 Податкового кодексу України не тягне за собою автоматичної зміни розміру орендної плати та потребує внесення відповідних змін до договору оренди. Зазначене співвідноситься із положеннями, викладеними у п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин (із змінами та доповненнями), а саме: судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Розглянув матеріали справи, керуючись чинним законодавством України, суд доходить такого висновку :

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За приписами ст.1 Закону України „Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою , необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 13 Закону України „Про оренду землі, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2011р. між Сергіївською селищною радою (Орендодавець) та ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка (Орендар) був укладений Договір оренди земельної ділянки , згідно якого Орендодавець, на підставі рішення Сергіївської селищної ради від 11.05.2011р. №116, надає, а Орендар приймає в строкове платне користування , в оренду терміном на 45 років земельну ділянку загальною площею 0,3761 га (кадастровий номер земельної ділянки :03:001:0013) , що розташована за адресою: смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 17, для експлуатації та обслуговування санаторію.

Відповідно до п.41 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Білгород-Дністровський Одеської області 20.01.2012р. за №00047.

Частиною 1 ст. 15 Закону України „Про оренду землі встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 21 Закону України „Про оренду землі, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду; Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За умовами розділу Договору „Орендна плата орендна плата вноситься Орендарем щомісяця у сумі 714 грн. 41 коп., на зазначений у Договорі розрахунковий рахунок (п.9). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.10). Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п.11). Розмір орендної плати переглядається у разі: - зміни умов господарювання , передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів , у тому числі внаслідок інфляції; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законодавством України.

При цьому, у п.34 Договору сторони домовилися, що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку.

01 квітня 2013р. Сергіївська селищна рада (Орендодавець) та ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка (Орендар), з урахуванням. рішення Сергієвської селищної ради №394 від 29.03.2013р., уклали ОСОБА_7 угоду №1 до Договору оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2012р. , якою виклали у новій редакції п.9 Договору, а саме: орендна плата вноситься Орендарем щомісяця у сумі 952 грн. 54 коп. на розрахунковий рахунок №0013 в ГУДКСУ в Одеській області , МФО 828011, код 37894104, одержувач УДКСУ в Білгород-Дністровському р-н. Згідно п.2 Угоди вона набирає чинності з 01.04.2013р.

При цьому, номером та датою Договору сторони визначили дату його реєстрації у Відділі Держкомзему у м. Білгород-Дністровський Одеської області та номер цієї реєстрації. З урахуванням зазначеного , безпідставним є посилання відповідача те, що ОСОБА_7 угода №1 від 01.04.2013р. укладена до неіснуючого Договору оренди землі.

Отже, сторони домовилися, що починаючи з 01.04.2013р. щомісячна орендна плата за Договором оренди земельної ділянки №00047 від 20.01.2011р. становить 952 грн. 54 коп. та сплачується з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі статтею 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки у Договорі оренди землі сторони визначили, що орендар зобов'язаний самостійно обчислювати розмір орендної плати за землю з урахуванням індексів інфляції та вносити її щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, то Орендар - ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка мав дотримуватися прийнятих на себе зобовязань щодо порядку сплати орендної плати.

Частина 1. ст. 193 Господарського кодексу України, вказує на те, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При цьому, слід зауважити, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, що має бути оформлено шляхом укладання сторонами відповідної додаткової угоди (п.34 Договору), адже, умовами Договору не передбачено обовязку Орендаря самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством.

Суд не приймає до уваги заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка про те, що ОСОБА_7 угода № 1 не набрала чинності через відсутність державної реєстрації іншого речового права щодо зміни розміру орендної плати, з огляду на таке.

Підпунктом 31 пункту 22 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ №1141 від 26.10.2011р., на який посилається відповідач у своїх запереченнях, передбачено, що у разі проведення державної реєстрації виникнення інших речових прав на нерухоме майно, відмінних від права власності, державний реєстратор вносить до запису про інші речові права та субєкта цих прав відомості про розмір орендної плати (у разі проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки).

Однак, вказаний підпункт 31 було доповнено до пункту 22 Порядку - Постановою КМУ № 50 від 05.02.2014р. (чинний в частині внесення доповнення до п.22 підпунктом 31 з 01.06.2014р.), отже, на момент укладення між сторонами ОСОБА_7 угоди № 1 від 01.04.2013р., зміни щодо розміру орендної плати - державній реєстрації не підлягали.

Крім того, вказаним підпунктом передбачено внесення запису про інші речові права (зокрема щодо відомостей про розмір орендної плати) лише у разі проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки. А така реєстрація станом на 01.04.2013р. взагалі не здійснювалась і не мала здійснюватись.

Таким чином, законодавством, що діяло, на момент укладення ОСОБА_7 угоди №1, не передбачалось державної реєстрації змін до договору оренди земельної ділянки щодо розміру орендної плати і ця ОСОБА_7 угода №1 від 01.04.2013р. до Договору оренди земельної ділянки від 25.11.2011р., який зареєстровано у відділі Держкомзему у м. Білгород-Дністровський, Одеської області від 20.01.2012 року за №0047, вступила в силу з дати її підписання, тобто з 01.04.2013р.

Як зазначалось вище, відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку - є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати - є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування - є земельна ділянка, надана в оренду; розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Таким чином, вирішуючи спір по цій справі, суд виходить з умов укладеного між сторонами Договору оренди земельної ділянки з урахуванням ОСОБА_7 угоди до цього Договору.

За таких обставин, судом зроблено перерахунок розміру орендної плати, яку, на думку суду, мав сплачувати Орендар - ТОВ „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка за умовами Договору оренди земельної ділянки № 00047 від 20.01.2011 р. з урахуванням ОСОБА_7 угоди №1 від 01.04.2013р. За розрахунком суду , відповідач не має заборгованості по оплаті орендної плати за 2014 рік, заборгованість за 2015 рік становить 1 081 грн. 57 коп., заборгованість за 2016 рік становить 3 841 грн. 22 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за спірний період становить 4 922 грн. 79 коп.

З урахуванням зазначеного, позовна заява Сергіївської селищної ради підлягає частковому задоволенню у сумі 4 922 грн. 79 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судові витрати по сплаті держмита ,витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України у розмірі, пропорційному сумі задоволених позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву відповідачем було заявлено про відшкодування витрат на оплату юридичних послуг у сумі 3 000 грн. та надано документи у підтвердження понесення таких витрат. Статтею 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідача витрати на оплату юридичних послуг у сумі, пропорційній сумі задоволених позовних вимог, а саме 769 грн. 84 коп.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Сергіївської селищної ради задовольнити частково .

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка ( Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 21, ) на користь Сергіївської селищної ради (Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 3, , р/р0013, в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, одержувач УДКСУ в Білгород-Дністровському районі , код ЄДРПОУ 3789104) заборгованість по орендній платі у сумі 4 922 грн. 79 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 353 грн. 62 коп.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Сергіївської селищної ради (Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт.Сергіївка, вул. Гагаріна, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Дитячий заклад санаторного типу „Сергіївка (Одеська обл., м.Білгород-Дністровський, смт. Сергіївка, вул. Гагаріна, 21, ) витрати на оплату юридичних послуг у сумі 769 грн. 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26 квітня 2017р.

Головуючий суддя Рога Н.В.

Суддя Зайцев Ю.О.

Суддя Никифорчук М.І.