ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2017 р. Справа № 918/176/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Томашгородський каменедробильний завод"

про стягнення заборгованості за договором в сумі 99 059,94 грн

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Томашгородський каменедробильний завод" (відповідач) про стягнення в сумі 99 059,94 грн, з яких: 91 790,00 грн - сума основного боргу, 741,83 грн - 5% річних, 6 528,11 грн - пеня за невиконання основного зобов'язання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що

20.07.2016 року між позивачем (експедитор) та відповідачем (клієнт) укладено договір на ТЕО № МТР-167, відповідно до якого експедитор зобов'язався за винагороду, за дорученням і за рахунок клієнта, організувати перевезення експортно-імпортних і внутрішніх вантажів залізничним транспортом по території України, Росії, а також інших держав СНД в обсягах та за напрямками згідно із заявками клієнта.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу послуги, за які останній не розрахувався, у зв'язку з чим за період з 01.12.2016 року по 30.12.2016 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 91 790,00 грн, що підтверджується актами надання послуг № 1549, № 1229, № 971, № 859, актами звірки взаємних розрахунків.

Крім того, за несвоєчасне виконання зобовязань з оплати наданих послуг позивачем нараховано пеню в розмірі 6 528,11 грн та 741,83 грн 5% річних.

У матеріально-правове обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 526, 549, 550, 625, 629, 638 ЦК України, ст.ст. 173-175, 193 ГК України.

Ухвалою суду від 10.03.2017 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено до слухання на 27.03.2017 року.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року розгляд справи відкладено на 10.04.2017 року.

Ухвалою суду від 10.04.2017 року провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 91 790,00 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено.

21.04.2017 року через службу діловодства Господарського суду Рівненської області від позивача надійшла заява про припинення провадження № 3210 від 21.04.2017 року, в якій останній просить припинити провадження у справі, оскільки між ним та відповідачем підписана угода про зарахування зустрічних вимог, а тому вважає за недоцільне стягнення основної суми заборгованості та додатково нарахованих пені в розмірі 6 528,11 грн, 5% річних в розмірі 741,83 грн.

Судом за матеріалами справи встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2017 року сторонами у порядку ст. 601 ЦК України укладено угоду про припинення зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог, у зв'язку з чим ухвалою суду від 10.04.2017 року припинено провадження в сумі 91 790,00 грн основної заборгованості.

З позовної заяви та заяви позивача про припинення провадження у справі вбачається, що між сторонами залишилися неврегульовані питання за вимогами про стягнення пені в розмірі 6 528,11 грн та 5% річних в розмірі 741, 83 грн.

Суд, оцінивши заяву позивача про припинення провадження у справі № 3210 від 21.04.2017 року, розцінює її як відмову від позовних вимог про стягнення пені в розмірі 6 528,11 грн та 5% річних в розмірі 741,83 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 80 ГПК України припиняється у частині вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис ч.6 ст. 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Згідно зі ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, відтак заява позивача про відмову від стягнення з відповідача пені в розмірі 6 528,11 грн та 5% річних в розмірі 741, 83 грн, яка не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, приймається судом, а провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, в силу приписів ч. 3 ст. 80 ГПК України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у п.п. 4 і 5 ч. 2 ст. 83 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1).

Таким чином, припинення провадження у справі з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Стосовно розподілу судових витрат (витрат по сплаті судового збору), то відповідно ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1 600,00 грн, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, Господарський суд Рівненської області

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс" від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 6 528,11 грн та 5% річних в розмірі 741, 83 грн.

2. Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс" до ОСОБА_1 підприємства "Томашгородський каменедробильний завод" в частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 6 528,11 грн та 5% річних в розмірі 741, 83 грн припинити.

3. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Томашгородський каменедробильний завод" (34240, Рівненська область, Рокитнівський район, смт. Томашгород, вул. Заводська, буд. 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрудтранс" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, буд. 14, офіс 8, ) судовий збір в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

4. Видати наказ.

5. Вказана ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя Андрійчук О.В.