ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 11-29/176-07-4002
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Лавриненко Л.В.,

ОСОБА_1

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:

Від Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну Украгротехсервіс: ОСОБА_2

Від ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3: не зявився

Від ТОВ Дукла: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДУКЛА

на ухвалу господарського суду Одеської області від 23 березня 2017 року

у справі № 11-29/176-07-4002

за позовом: Південного регіонального виробничо комерційного відділення концерну УКРАГРОТЕХСЕРВІС

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА імені ОСОБА_3

2) Товариства з обмеженою відповідальністю ДУКЛА

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОФІРМА імені ОСОБА_3

до відповідача: Південного регіонального виробничо комерційного відділення концерну УКРАГРОТЕХСЕРВІС

за участю: прокуратури Одеської області

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.06.2007 року у справі № 29/176-07-4002 позов Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" задоволено частково, визнано за останнім право власності на приплід корів в кількості 189 голів та овець в кількості 883 голів, вилучено з ТОВ "Агрофірма ім. М.О. Посмітного" та передано позивачу овець в кількості 883 голів, вилучено з ТОВ "Дукла" та передано позивачу приплід корів в кількості 189 голів та молоко в кількості 591,4 тон., в решті позову відмовлено. В зустрічному позові ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2007 року апеляційну скаргу Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" задоволено частково, рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007 року змінено, позов задоволено частково, визнано право власності позивача на молоко в кількості 844,8 тон, що знаходиться у ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3, вилучено у останнього та передано позивачу молоко в кількості 844,8 тон. Апеляційні скарги відповідачів залишені без задоволення. В решті частині рішення залишено без змін.

06.09.2007 року на виконання зазначених судових рішень господарським судом Одеської області було видано 3 накази, а саме про:

- вилучення у ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3 та передачу позивачу овець в кількості 883 голів;

- вилучення у ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3 та передачу позивачу молока в кількості 844,8 тон.

- вилучення у ТОВ Дукла та передачу позивачу приплоду корів в кількості 189 голів та молока в кількості 591,4 тон.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2008 року постанову суду апеляційної інстанції від 04.09.2007 року залишено без змін.

У березні 2014 року Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну "Украгротехсервіс" звернувся до господарського суду Одеської області з заявою та уточненнями до неї про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.07р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.07р. у справі № 11-29/176-07-4002 шляхом стягнення з ТОВ "Агрофірма ім. М. О. Посмітного" грошових коштів у сумі 2869835,29 грн. вартості неповернутого майна (молока) та грошових коштів у сумі 1792490 грн. вартості неповернутого майна (овець), всього 4662325,29 грн.; стягнення з ТОВ "Дукла" грошових коштів у сумі 2009020,58 грн. вартості неповернутого майна (молока).

В обґрунтування зазначеної заяви заявник посилався на неможливість виконання рішення суду у встановлений рішенням спосіб з огляду на те, що накази від 06.09.2007р., видані на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 04.09.2007р. та рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р., на даний час не виконані у звязку з відсутністю у відповідачів присудженого позивачеві майна в натурі, що підтверджується актами державного виконавця та іншими документами наявними в справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2016 року заяву Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" про зміну способу виконання рішення суду задоволено, змінено спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. шляхом стягнення з ТОВ Агрофірма імені ОСОБА_3 на користь позивача грошових коштів в сумі 2869835,29 грн. вартості неповернутого майна (844,8 т молока) та грошових коштів в сумі 1792490 грн. вартості неповернутого майна (883 голів овець); з ТОВ Дукла на користь позивача стягнуто 2009020,58 грн. вартості неповернутого майна ((591,4 т молока), п. 4 резолютивної частини ухвали згідно з ухвалою господарського суду Одеської області від 10.03.2016р. про виправлення описки).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 року вказану ухвалу залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2016 року касаційну скаргу ТОВ "Дукла" задоволено частково, ухвалу господарського суду Одеської області від 02.03.2016р. (про зміну способу виконання рішення) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.05.2016р. у справі № 11-29/176-07-4002 скасовано в частині п. 4 резолютивної частини вказаної ухвали, справу № 11-29/176-07-4002 в частині розгляду заяви Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.07р. щодо вилучення майна у ТОВ "Дукла" передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області. В іншій частині ухвалу господарського суду Одеської області від 02.03.16р. (про зміну способу виконання рішення) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.05.16р. у даній справі залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2016 року за результатами нового розгляду заяву Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі в частині вилучення майна у ТОВ "Дукла" задоволено. Змінено спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі № 11-29/176-07-4002 в частині вилучення майна у ТОВ "Дукла" та передання Південному регіонально виробничо-комерційному відділу концерну "Украгротехсервіс" молока в кількості 591,4 тон. шляхом стягнення з ТОВ "Дукла" на користь Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" грошових коштів в сумі 2009020,58 грн. вартості неповернутого майна (591,4 т молока).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. апеляційні скарги ТОВ "ДУКЛА" та ТОВ "АГРОФІРМА імені ОСОБА_3" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 12.10.2016 року у справі №11-29/176-07-4002 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.02.2017р. касаційні скарги ТОВ "ДУКЛА" та ТОВ "Агрофірма імені ОСОБА_3" задоволено частково, ухвалу господарського суду Одеської області від 12.10.2016 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 року скасовано, заяву Південного регіонального виробничо-комерційного відділення концерну "Украгротехсервіс" про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі № 11-29/176-07-4002 в частині вилучення майна у ТОВ "ДУКЛА" передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2017 року за результатами нового розгляду заяву Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" з уточненнями до неї про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі в частині вилучення майна у ТОВ "Дукла" задоволено. Змінено спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі № 11-29/176-07-4002 в частині вилучення майна у ТОВ "Дукла" та передання Південному регіонально виробничо-комерційному відділу концерну "Украгротехсервіс" молока в кількості 591,4 тон. шляхом стягнення з ТОВ "Дукла" на користь Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" грошових коштів в сумі 2009020,58 грн. вартості неповернутого майна (молока).

Ухвала мотивована посиланнями на неможливість виконання рішення суду у встановлений в наказі господарського суду Одеської області від 06.09.2007р. № 11-29/176-07-4002 спосіб, що відповідно до ст. 121 ГПК України є підставою для зміни способу виконання рішення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дукла» просить вказану ухвалу скасувати та постановити ухвалу, якою відмовити стягувачу Південному регіональному виробничо-комерційному відділу концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення в частині стягнення з ТОВ "Дукла" грошових коштів в сумі 2009020,58 грн. вартості неповернутого майна (молока). Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на винесення ухвали з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Південний регіональний виробничо-комерційний відділ концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони та прокурор в порядку передбаченому ст. ст. 64, 98 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте ТОВ АГРОФІРМА імені ОСОБА_3 та прокурор не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Виконання судового рішення має бути захищене як складова частина доступу до суду в світлі вимог ст. 6 Конвенції (Справа "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece) від 19.03.1997.

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, законодавцем передбачено право суду як з власної ініціативи, так і за заявою особи, змінити спосіб виконання судового рішення, у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням; обмежень щодо кількісної можливості вчинення відповідних дій законодавцем не встановлено, адже метою зміни способу виконання судового рішення є задоволення вимог стягувача за рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно з п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пунктом 7.1.3. вказаної постанови пленуму розяснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Отже, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його актом про відсутність у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Положеннями ст.ст. 179, 184 ЦК України встановлено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, індивідуально визначеною річчю є річ єдина у своєму роді, яка вирізняється від інших своїми неповторними ознаками та виділена із загальної маси речей даного роду, а родовими називаються речі, яким належать єдині родові ознаки і вони вимірюються числом, вагою, мірою.

Як встановлено судом, і це підтверджується з матеріалами справи, відділом ДВС Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.09.2007р. № 11-29/176-07-4002 про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передання Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" приплоду корів в кількості 189 голів та молока в кількості 591,4 тон.

21.09.2007р. державним виконавцем на виконання вищезазначеного наказу було вилучено у ТОВ "ДУКЛА" на користь Південного регіонального виробничо-комерційного відділення концерну "Украгротехсервіс" приплід корів у кількості 113 голів, що підтверджується Актом вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувачу серія АА №062752 від 21.09.2007р.

При виконанні вищезазначеного наказу про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передання Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" молока в кількості 591,4 тон, державним виконавцем було встановлено відсутність на фермі молока в кількості 591,4 тон, про що складено акт від 01.10.2009р.

05.11.2009 року державним виконавцем відділу ДВС Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2014р., залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.09.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014р., Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" відновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання наказів господарського суду Одеської області від 06.09.2007р. по справі №11-29/176-07-4002, а саме про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передання Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" приплоду корів в кількості 189 голів та молока в кількості 591,4 тон; про вилучення у ТОВ "Агрофірма ім. М.О. Посмітного" та передання Південному регіональному виробничо-комерційному відділу концерну "Украгротехсервіс" овець в кількості 883 голів; про вилучення з "Агрофірма ім. М.О. Посмітного" та передання Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" молока в кількості 844,8 тон, та видані дублікати зазначених наказів.

01.10.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44901293 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.09.2007р. №11-29/176-07-4002 про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передачу Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехснервіс" приплоду корів у кількості 189 голів та молока у кількості 591,4 т., та надав боржнику строк для добровільного виконання наказу до 07.10.2014 року.

24.10.2014 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції було складено Акт про відсутність у ТОВ "ДУКЛА" молока в кількості 591,4т.

Тобто, вказаними документами засвідчена неможливість виконання судового рішення способом раніше встановленим.

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з рішення суду.

Статтею 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Однак, судом установлено, що боржник до цього часу, тобто протягом майже 10 років, не виконав повністю рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007 року у даній справі щодо вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передачі Південному регіональному виробничо-комерційному відділенню концерну "Украгротехсервіс" приплоду корів в кількості 189 голів та молока в кількості 591,4 тон, і яке (рішення) набрало законної сили та є обов'язковим до виконання, відповідно до приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Конституції України, Господарського процесуального кодексу України. При цьому, здійснені органами державної виконавчої служби виконавчі дії для примусового виконання зазначеного рішення, а також заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними у звязку з відсутністю у боржника присудженого позивачеві майна в натурі.

Разом з тим, судом установлено, що виданий господарським судом Одеської області 06.09.2007 року наказ містить в собі дві окремі виконавчі дії, а саме про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передачу позивачу приплоду корів у кількості 189 голів та молока у кількості 591,4 тони, зазначений наказ суду виконаний в частині вилучення у боржника та передачі стягувачу приплоду корів у кількості 113 голів.

Постановою відділу Решетилівського районного відділу ДВС від 15.06.2016р. було накладено арешт на приплід корів в кількості 76 голів, що належать ТОВ "ДУКЛА". У звязку з цим, виконавче провадження щодо виконання наказу суду про вилучення у ТОВ "ДУКЛА" та передачу Південному регіональному виробничо-комерційному відділу концерну "Украгротехсервіс" приплоду корів в кількості 189 голів та молока у кількості 591,4 тон, перебуває на виконанні в органі державної виконавчої служби, а тому державним виконавцем не виносилося постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю у відповідача молока у кількості 591,4 тон, що само по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви стягувача про зміну способу виконання рішення.

За таких обставин, встановивши засвідчену актами державного виконавця від 01.10.2009р. та від 24.10.2014р. неможливість виконання рішення суду у встановлений в наказі господарського суду Одеської області від 06.09.2007р. спосіб, а також те, що молоко, яке підлягало вилученню у ТОВ «ДУКЛА» та передачі позивачеві, відноситься до речей визначених родовими ознаками, та те що згідно з довідкою Одеської регіональної торгово-промислової палати №000074 від 22.02.2016р., копія якої міститься в матеріалах справи, станом на вересень 2007 року вартість одного літра молока свіжого охолодженого 4-4,2% жирн., білок 3%, яке відповідає вимогам ДСТУ, становить 2,2-2,75грн., а отже, за розрахунками позивача вартість молока у кількості 591,4 тони, що підлягає вилученню у ТОВ «ДУКЛА», складає 2 009 020,58 грн., суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду із вилучення у боржника та передачі стягувачеві молока у кількості 591,4 тон на стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 2 009 020,58 грн. вартості неповернутого майна (591,4 тон молока).

Стосовно викладених в апеляційній скарзі доводів про те, що довідка Одеської регіональної торгово-промислової палати №000074 від 22.02.2016р. не містить інформації про походження та якісні показники молока, щодо якого визначалася ціна, а отже, на думку скаржника, не могла бути прийнята судом як належний та допустимий доказ у справі, колегія суддів зазначає наступне.

По - перше: якісні показники молока коровячого свіжого охолодженого, яке відповідає вимогам ДСТУ 3662-97, зазначено в довідці Одеської регіональної торгово-промислової палати №000074 від 22.02.2016р.

По - друге: відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про торгово промислові палати в Україні» завданнями торгово-промислових палат, зокрема, є надання довідково-інформаційних послуг, основних відомостей, що не є комерційною таємницею, про діяльність українських підприємців і підприємців зарубіжних країн згідно з національним законодавством, сприяння поширенню, зокрема через засоби масової інформації, знань про економіку і науково-технічні досягнення, законодавство, звичаї та правила торгівлі в Україні і зарубіжних країнах можливості зовнішньоекономічного співробітництва українських підприємців.

Згідно з ч. 1 ст. 11 вказаного Закону, торгово-промислові палати мають право, зокрема, видавати інформаційні, довідкові, рекламні та методичні матеріали з питань своєї діяльності, а також газети, журнали та інші друковані матеріали для забезпечення підприємницької діяльності.

По - третє: скаржником не надано суду жодного належного доказу, який би свідчив про те, що вартість молока, надої якого отримує ТОВ «Дукла», є іншою ніж вказано у вищезгаданій довідці.

Отже, довідка Одеської регіональної торгово-промислової палати №000074 від 22.02.2016р. є належним та допустимим доказом у даній справі у розумінні ст. ст. 32, 34 ГПК України.

З урахуванням наведеного місцевим господарським судом було обґрунтовано відмовлено боржнику у задоволенні клопотання про проведення товарознавчої експертизи.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції приписів ст. ст. 2-1, 4-6 ГПК України, так як розгляд заяви Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс" про зміну способу виконання рішення господарського суду повинен здійснюватись судом першої інстанції, на думку Товариства, колегіально, а не одноособово, є помилковим, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 85 ГПК України встановлено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.4-6 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Отже, розгляд справ у суді першої інстанції здійснюється одноособово і у виключних випадках, справа може розглядатись колегією суддів, при чому у ГПК України відсутні імперативні норми, які б передбачали, що розгляд справи, який здійснювався у колегіальному складі суду, після повторного перерозподілу справи, повинен в подальшому здійснюватись тільки колегіально. А також, у ГПК України відсутні імперативні норми, які б передбачали, що після прийняття судом у колегіальному складі рішення у справі та набрання ним законної сили, тобто після закінчення розгляду справи, заява стягувача про зміну способу виконання такого рішення, яка є окремою процесуальною дією, також повинна розглядатися тільки колегіально.

Згідно ч. 4 ст. 4-6 ГПК України суддя чи склад колегії суддів для розгляду конкретної справи визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, якою встановлений порядок автоматизованого системи документообігу.

За змістом положень ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу. Персональний склад суду для розгляду конкретної справи визначається автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності розподілу справ під час реєстрації в суді позовних заяв, клопотань та скарг.

Згідно зі ст. 2-1 ГПК у господарських судах функціонує автоматизована система документообігу, що забезпечує, зокрема, об'єктивний та неупереджений розподіл справ між суддями з додержанням принципів черговості та рівної кількості справ для кожного судді.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів.

Порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.03.2017р., заяву Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" від 31.03.2014р. з уточненнями до неї про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.06.2007р. у справі №11-29/176-07-4002 автоматизованою системою документообігу розподілено судді Цісельському О.В.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що заява Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" від 31.03.2014р. з уточненнями до неї про зміну способу виконання рішення суду була розглянута господарським судом Одеської області у незаконному складі суду.

Крім того, ухвали господарського суду Одеської області від 02.03.2016р. (суддя Петренко Н.Д.) та від 12.10.2016р. (суддя Дяченко Т.Г.) за результатами розгляду заяви стягувача Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" від 31.03.2014р. про зміну способу виконання рішення раніше також були винесені суддею одноособово, що заперечень у скаржника не викликало.

Помилковим слід визнати також твердження скаржника про те, що у звязку з визнанням ТОВ «Дукла» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за постановою господарського суду Дніпровської області від 20.12.2016р. у справі № 904/10957/16, заява Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "УКРАГРОТЕХСЕРВІС" від 31.03.2014р. з уточненнями до неї про зміну способу виконання рішення суду підлягає розгляду судом, який розглядає справу про банкрутство.

Положеннями ст. 121 ГПК України встановлено, що за заявою сторони питання про зміну способу та порядку виконання рішення розглядає господарський суд, який видав виконавчий документ. З огляду на те, що наказ від 06.09.2017р. № 11-29/176-07-4002 про вилучення у ТОВ «Дукла» та передачу позивачу молока у кількості 591,4 тони було видано господарським судом Одеської області, то саме у цьому суді повинна розглядатися заява стягувача про зміну способу виконання судового рішення.

Інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення питання про зміну способу виконання рішення суду.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для вирішення питання про зміну способу виконання рішення суду, надано їм належну правову оцінку та винесено оскаржувану ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106, 121 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 23 березня 2017 року у справі № 11-29/176-07-4002 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДУКЛА - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Лавриненко Л.В.

ОСОБА_1