ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2017 Справа № 904/1369/17

За позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради, м Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Земельний контракт", м. Дніпро

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельних ділянок

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1, довіреність № 05/2-1900 від 22.11.16р.

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 7/10 - 2558 від 28.12.16р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Суть спору:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- розірвати Договір оренди земельної ділянки від 13.05.2005, площею 1,8588 га (кадастровий номер :01:376:0015), розташованої за адресою: вул. Тернова, 3Б в м. Дніпро, укладений між Дніпровською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" ();

- зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" () повернути земельну ділянку, площею 1,8588 га (кадастровий номер :01:376:0015), Дніпровській міській раді () за актом приймання передачі.

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 р. по справі № 904/1369/17 порушено провадження, розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.03.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 р. розгляд справи відкладено на 13.04.2017 р.

Прокурор у судових засіданнях підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на розгляді позовних вимог згідно чинного законодавства.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2017 р. та від 07.03.2017 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (51938, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Матросова, буд. 19; ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію Господарського суду Дніпропетровської області. Згідно з довідками поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за закінченням терміну зберігання".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Представник третьої особи у судові засідання не зявився, письмові заперечення на позов суду не надав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 72).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач та третя особа не скористалися своїм правом на участь представників у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 13.04.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2005 р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладений Договір оренди землі (далі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Тернова, 3-Б (Амур-Нижньодніпровський район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :01:376:0015.

Цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.10.5 (інша промисловість) п. 1.2. Договору.

Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 20.04.2005 р. № 278/26 (п. 1.3. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що в оренду передається ділянка, загальною площею 1,8588 га.

Договір укладено на пятнадцять років (п. 3.1. Договору).

Згідно з пунктом 5.1 Договору, земельна ділянка передається в оренду по фактичному розміщенню виробничих будівель та споруд.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.04.2017 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Тернова, 3Б у м. Дніпро, тобто на спірній земельній ділянці, належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Земельний контракт" (), на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 31473613, САК № 508978, виданого 23.12.2014 р. Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Пунктом "е" статті 141 Земельного кодексу України визначено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Статтею 7 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна переходять ті права на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - право власності або право користування.

За ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Аналогічну правову позицію висловлено у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 20.08.2013 у справі № 3-15гс13.

У п. п.7.1, 7.8 Договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки орендар зобовязаний повернути орендодавцю земельну ділянку за актом приймання передачі у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

У відповідності з п. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Ринкова вартість земельної ділянки площею 1,8588 га (кадастровий номер :01:376:0015), відповідно до довідки Правобережної товарної біржі, станом на 22.12.2016, становить 15 112 044,00 грн.

Враховуючи наявність підстав для розірвання Договору оренди земельної ділянки, суд дійшов висновку що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у частині розірвання Договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати Договір оренди земельної ділянки від 13.05.2005, площею 1,8588 га (кадастровий номер :01:376:0015), розташованої за адресою: вул. Тернова, 3Б в м. Дніпро, укладений між Дніпровською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" ().

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" () повернути земельну ділянку, площею 1,8588 га (кадастровий номер :01:376:0015), Дніпровській міській раді () за актом приймання передачі, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-С" (51938, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Матросова, буд. 19; ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ; , код класифікації видатків бюджету - 2800) 3200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 18 квітня 2017р.

Повне рішення складено 14.04.2017