ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 911/469/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/469/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Україна Лоджістікс», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Аcтерс Груп»,

м. Ірпінь

про стягнення 532076,67 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність б/н від 13.01.2017;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність б/н від 27.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Україна Лоджістікс» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (відповідач) про стягнення 532076,67 грн. заборгованості, яка утворилась у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов Договорів № 1І029338 від 01.04.2015 та № 1І033839 від 12.05.2016, в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 17.02.2017 порушено провадження у справі № 911/469/17.

В судовому засіданні 06.03.2017 оголошено перерву в розгляді справи.

В судових засіданнях 06.03.2017 та 05.04.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

05.04.2017 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечуючи проти позову, посилається на те, що надані позивачем накладні оформлені з порушенням норм Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України».

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 та 12.05.2016 між ТОВ «Мегаполіс Україна Лоджістікс» (постачальник) та ТОВ «Астерс Груп» (покупець) укладені Договори № 1І029338 (договір № 1) та № 1І033839 (договір № 2) відповідно, згідно з умовами п. 1.1 яких постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цими договорами, у відповідності до замовлень покупця поставити товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, які не можуть перевищувати цін, погоджених сторонами у специфікації.

Пунктом поставки є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні. Поставка здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою поставки є дата отримання покупцем товару на складі покупця (п. 3.4 договорів).

Пунктом 7.9 договору № 1 визначено, що оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 120 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. При цьому, сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату товару у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складатиме не менш, ніж 500,00 грн.

Пунктом 7.9 договору № 2 визначено, що оплата за товар здійснюється щосереди шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника через 120 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. Якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплата здійснюється найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому, сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату товару у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складатиме не менш, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

Покупець має право зменшити суму, що належить до сплати постачальнику за товар на суму штрафних санкцій, які зобовязаний сплатити постачальник, вартості товарів, повернутих постачальникові, послуг, а також іншої заборгованості, що має бути сплачена постачальником згідно із цим договором або по іншим договорам, укладеним між постачальником та покупцем, шляхом проведення заліку зустрічних вимог, коли це не заборонено українським законодавством. Залік зустрічних вимог проводиться покупцем без підписання сторонами додаткових документів (актів заліку зустрічних вимог, протоколів заліку тощо). Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за письмовою заявою покупця (пункт 14.1 договорів №№ 1, 2).

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору № 1І029338 від 01.04.2015 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято, з урахуванням часткових повернень, товар на загальну суму 567438,35 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи, в кількості 21 штуки, копії видаткових накладних.

На виконання умов Договору № 1І033839 від 12.05.2016 позивачем поставлено, а відповідачем прийнято, товар на загальну суму 14638,32 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи, в кількості 3 штук, копії видаткових накладних.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарської операції і є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Крім того, позивачем, в доказ поставки товару відповідачу, надані суду товарно-транспортні накладні, підписані зі сторони позивача, як вантажовідправника та зі сторони відповідача, як вантажоодержувача. Вказані товарно-транспортні накладні містять печатки та штампи юридичних осіб зі сторони позивача та відповідача.

Згідно з частиною 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, вартість отриманого товару за договором № 1 сплатив лише частково в сумі 50000,00 грн., вартість товару в сумі 517438,35 грн., залишена не сплаченою. Вартість отриманого відповідачем товару за договором № 2 залишена відповідачем не сплаченою повністю.

Суд зазначає, що відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частино 2 ст. 614 ЦК України визначено, що обовязок доведення відсутності вини у порушенні зобовязання покладається на сторону, яка порушила зобовязання.

Відповідач доказів оплати товару не надав, доводів позивача не спростував.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договорів № 1І029338 від 01.04.2015 та № 1І033839 від 12.05.2016 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 532076,67 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, кім. 6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс Україна Лоджістікс» (02660, м. Київ, вул. Пухівська, 1-А, ) 532 076 (пятсот тридцять дві тисячі сімдесят шість) грн. 67 коп. заборгованості та 7 981 (сім тисяч девятсот вісімдесят одну) грн. 15 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 24.04.2017

Суддя О.О. Христенко