РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017Справа № 910/23365/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд"

до Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес"

про стягнення 20 808, 79 грн.

за участю представників:

від позивача:не з'явився
від відповідача:Харченко П.І.- представник за довіреністю № 1 від 16.01.2017 р. Бойко Х.М.- представник за довіреністю № 1 від 16.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Транслойд" (далі - ТОВ "Транслойд") з позовом до Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" (далі - ПНВК "Інтербізнес") про стягнення 20 808, 79 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач, який є правонаступником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька птахофабрика» (далі - СТОВ «Донецька птахофабрика»), порушив зобов'язання за договором № 120913ТС-Д від 12.09.2013 р. в частині своєчасної оплати транспортно-експедиційних послуг, наданих ТОВ "Транслойд". У зв'язку з порушенням зобов'язання рішенням господарського суду Донецької області від 19.08.2015 р. у справі № 905/1021/15 з СТОВ «Донецька птахофабрика» було стягнуто 100 350,00 грн. - заборгованості, 10 917,94 грн. - пені, 59 922,88 грн. - інфляційних втрат, 3 348,00 грн. - 3 % річних.

У позові ТОВ "Транслойд" просить суд стягнути з ПНВК "Інтербізнес" інфляційну складову боргу у сумі 14 618,18 грн., 3 % річних у сумі 4 264,19 грн., що нараховані позивачем за період з 16.07.2016 р. по 14.12.2016 р. на стягнуту судом суму основного боргу, а також просить стягнути додаткові витрати на придбання палива у сумі 1 926,42 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання, у якому позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, зазначили, що відповідач - ПНВК "Інтербізнес" є правонаступником СТОВ «Донецька птахофабрика», яке було припинене за рішенням його учасників. У даному випадку позивач повинен був звернутись до останнього з кредиторськими вимогами про стягнення заявлених у цьому позові матеріальних втрат. Однак, оскільки заборгованість у вигляді 3 % річних та інфляційної складової боргу не була включена до передавального акту ПНВК "Інтербізнес", то підстав для задоволення позову немає.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 12.09.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транслойд» (експедитор) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Донецька птахофабрика» (замовник) був укладений договір надання транспортно-експедиторських послуг № 120913/ТС-Д, відповідно до якого експедитор зобов'язується за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів по території України від вантажовідправника до вантажоодержувача (п. 1.1 договору).

Вартість перевезення за маршрутом Донецька обл., с. Равнопіль, СТОВ «Донецька птахофабрика» - м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29, ТОВ «Імперово Фудз» - Донецька обл., с. Равнопіль, СТОВ «Донецька птахофабрика» з урахуванням мийки цистерни за рахунок експедитора складає 32 500,00 грн. з ПДВ або згідно заявки (п. 2.2 договору).

Оплата за надані послуги проводиться замовником шляхом перерахунку 100% суми, передбаченої п. 2.2 договору на розрахунковий рахунок експедитора до завантаження транспортного засобу (п. 5.3 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 р. (п. 10.1. договору з урахуванням додаткової угоди від 30.12.2013 р.).

У подальшому, у зв'язку з тим, що СТОВ «Донецька птахофабрика» неналежно виконало свої зобов'язанння за договором транспортно-експедиційних послуг 120913ТС-Д від 12.09.2013 р. щодо оплати наданих послуг, ТОВ "Транслойд" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з СТОВ «Донецька птахофабрика» заборгованості, що виникла станом на 15.07.2015 р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.08.2015 р. у справі № 905/1021/15, яке набрало законної сили, позов ТОВ "Транслойд" було задоволено, стягнуто з СТОВ «Донецька птахофабрика» 100 350,00 грн. - заборгованості, 10 917,94 грн. - пені, 59 922,88 грн. - інфляційних втрат, 3 348,00 грн. - 3 % річних.

Також судом встановлено, що 15.01.2015 р. загальними зборами учасників СТОВ «Донецька птахофабрика» було прийнято рішення про припинення вказаного товариства (реорганізація шляхом приєднанання). Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду справи правонаступником СТОВ «Донецька птахофабрика» (ідентифікаційний код 31187235) є Приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес".

Таким чином, оскільки на час розгляду справи у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про те, що Приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес" є правонаступником СТОВ «Донецька птахофабрика», то саме ПНВК "Інтербізнес" (відповідач) є юридичною особою, до якої перейшли відповідні права та обов'язки СТОВ «Донецька птахофабрика», у тому числі і за договором № 120913ТС-Д від 12.09.2013 р. При цьому, як вбачається з наданого відповідачем передавального акту від 24.05.2015 р., СТОВ «Донецька птахофабрика» передало ПНВК "Інтербізнес" вимогу зі сплати заборгованості, яка виникла перед ТОВ "Транслойд" у сумі 100 350,00 грн.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що вказану заборгованість (стягнуту рішенням суду), ПНВК "Інтербізнес" не сплатило, тому ТОВ "Транслойд" звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача матеріальних втрат, які він поніс внаслідок несплати йому основної заборгованості в сумі 100 350,00 грн. за період з 16.07.2015 р. по 14.12.2016 р.

Згідно зі ст. 929 Цивільного кодексу України, ст. 316 Господарського кодексу України та ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних із перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно зі ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.1 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Також якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних з моменту невиконання та до повного виконання грошового зобов'язання.

Отже, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (п. 7.1 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань"). При цьому зазначені нарахування здійснюються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

З урахуванням вказаних приписів діючого законодавства суд відхиляє доводи відповідача про те, що у передавальному акті ПНВК "Інтербізнес" відсутні зобов'язання зі сплати нарахованих матеріальних втрат за заявлений період, оскільки такі втрати нараховуються в силу закону і не підлягають включенню до передавальних актів, балансів, тощо. Додатково суд звертає увагу, що передавальний акт був складений СТОВ "Донецька птахофабрика" та ПНВК "Інтербізнес" 24.04.2015 р., а період заявлених матеріальних втрат визначений позивачем - з 16.07.2015 р. по 14.12.2016 р., тобто пізніше, ніж дата складення вищевказаного акту.

За таких обставин, зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок суми матеріальних втрат з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 14 618,18 грн. та 3 % річних у сумі 4 264,19 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення додаткових витрат на придбання палива у сумі 1 926,42 грн., пов'язаних з приїздом представника позивача до суду, необхідно зазначити, що вони задоволенню не підлягають, оскільки пов'язані з розглядом не цієї, а іншої справи - № 905/1021/15, яка розглядалась господарським судом Донецької області, а тому при вирішенні даного спору вони не є судовими витратами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ "Транслойд" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, сплачений за подання даного позову покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд" до Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" про стягнення 20 808, 79 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес" (03115, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 121 В, ідентифікаційний код 01200244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транслойд" (73003, м. Херсон, вул. 9 Січня, буд 19, Флигель Б, ідентифікаційний код 37238384) інфляційну складову боргу у сумі 14 618 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 18 коп., 3 % річних у сумі 4 264 (чотири тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 19 коп., судовий збір у сумі 1 250 (одна тисяча двісті п'ятдесят) грн. 43 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 10 квітня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 18 квітня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.