ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 6/129-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

секретар судового засідання Курченко В.А.

сторони не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (вх.№ 998 С/2) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 (щодо вимог інспекції) у справі № 6/129-10

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області

до Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод», м. Харків

про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 по справі №6/129-10 (суддя Соп'яненко О.Ю.) заяву № 8452/9/1815-10-с від 02.10.2014 року Сумської ОДПІ про визнання поточних кредиторських вимог на суму 1703804,45 грн. (вх. 2556) - задоволено частково. Визнано поточні кредиторські вимоги Державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Сумській області до боржника - Приватного акціонерного товариства "Ворожбянський машинобудівний завод" у розмірі 1171817,08 грн. та включено їх до шостої черги реєстру вимог кредиторів. В іншій частині в задоволенні заяви № 8452/9/1815-10-с від 02.10.2014 року Сумської ОДПІ - відмовлено. У задоволенні заяви №1170/9/1815-10-020 від 26.03.2015 року Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Сумській області про визнання кредиторських вимог на суму 118976,12 грн. - відмовлено.

Апелянт з ухвалою суду в частині відмови у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів 650963,49 грн. (вказана сума складається з: 531987,37 грн. (відмовлено у заяві № 8452/9/1815-10-с) та 118976,12 грн. відмовлено у заяві №1170/9/1815-10-020) не погодився, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 у справі №6/129-10 в частині відмови у задоволенні вимог Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області та Сумської ОДПІ та визнати кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області в розмірі 650963,49 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів банкрута.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.04.2017.

Учасники процесу, повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, відзивів на апеляційну скаргу та письмових пояснень суду не надали, не направили своїх представників для участі в судовому засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки.

Колегія суддів зазначає, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства - зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожною стороною своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України.

Враховуючи, що явка сторін обов'язковою судом не визнавалась та враховуючи належне повідомлення учасників даної справи про банкрутство, а також достатність матеріалів справи для об'єктивного, повного та всебічного розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.10.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод», введено процедуру розпорядження майном.

Постановою Господарського суду Сумської області від 01.08.2013 боржника, Приватне акціонерне товариство «Ворожбянський машинобудівний завод», визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Пересадько Р.І.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 року було замінено кредитора Сумську ОДПІ на ДПІ в м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області.

У жовтні 2014 року Сумська ОДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області звернулась до Господарського суду Сумської області з заявою № 8452/9/1815-10-с від 02.10.2014 про визнання та включення до шостої черги реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод» поточних вимог у розмірі 1703804,45 грн., з яких: податковий борг по єдиному соціальному внеску - 175053,07 грн., податку на додану вартість - 496071,60 грн., екологічного податку в сумі 95,96 грн., збір за спеціальне використання вод - в сумі 131,47 грн., плата за землю (орендна плата) 917337,01 грн., податок на доходи фізичних осіб у сумі 113965,96 грн., податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів - в сумі 1245,64 грн., та пені за несвоєчасну сплату податкової заборгованості, нарахованої у відповідності до п. 129 Податкового кодексу України.

Згідно розрахунків, наданих ДПІ до заяви, заявник нарахував суму податку по єдиному соціальному внеску в розмірі 175053,07 грн. за період липень 2013 року по червень 2014 року., ПДВ у розмірі 496071,60 грн. за період з 30.09.2011 по 30.04.2014, екологічного податку в розмірі 95,96 грн. за період 20.05.2013 по 26.07.2013, збір за спеціальне використання води у розмірі 131,47 грн. на підставі податкових декларацій за 2013 рік № , та № з терміном сплати 19.08.2013 та 19.11.2013, відповідно, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 1245,64 грн. - термін сплати 14.01.2011, податок на доходи фізичних осіб у сумі 113965,96 грн. на підставі податкової декларації - термін сплати 01.03.2011, плата за землю (орендна плата) 917337,01 грн., з яких пені у розмірі 15260,49 на підставі п. 129 Податкового кодексу України, термін сплати - 28.10.2010р., 902076,52 грн. - земельного податку за період з 01.11.2010 по 30.08.2014р.

У березні 2015 року Сумська ОДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області також звернулась до Господарського суду Сумської області з заявою № 1170/9/1815-10-020 від 26.03.2015 про визнання та включення до шостої черги реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод» поточних вимог у розмірі 118976,12 грн., з яких 98890,77 грн. орендної плати за землю за період з 30.04.2014 по 30.01.2015, єдиного соціального внеску у розмірі 20085,35 грн. за період з 20.10.2014 по 20.01.2015.

Місцевий господарський суд приймаючи оскаржувану ухвалу дійшов висновку, що вимоги ДПІ підлягають задоволенню в частині заявлених сум, термін сплати яких виник в процедурі розпорядження майном Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод», тобто у період з 18.10.2010 по 01.08.2013.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-УІ) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-УІ) вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно пункту 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13 № 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)» передбачено, що статтею 38 Закону передбачено наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом у останнього не може виникати додаткових зобов'язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, які безпосередньо пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

За змістом вищевказаних норм в ліквідаційну процедуру до банкрута поточні вимоги можуть заявлятися за період після порушення провадження у справі і до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом.

З розрахунку суми податкових зобов'язань, та наданих на їх підтвердження документів вбачається, що заявлені ДПІ вимоги виникли як під час процедури розпорядження майном, так і в ліквідаційній процедурі, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви ДПІ № 8452/9/1815-10-с від 02.10.2014 тільки в частині вимог, які виникли в процедурі розпорядження майном Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод», тобто з 18.10.2010 по 01.08.2013.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала в частині часткового задоволення заяви ДПІ № 8452/9/1815-10-с від 02.10.2014 підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції зроблено помилковий висновок стосовно визначеного судом розміру орендної плати за землю за період з листопада 2010 року по липень 2013 року - 593344,50 грн., тоді як за вказаний період визнанню підлягає сума орендної плати за землю у розмірі 644960,47 грн.

Що стосується заявленої ДПІ суми пені у розмірі 15260,49 грн., нарахованої ДПІ за несвоєчасну сплату орендної плати за землю, а також 0,39 грн. штрафних санкцій за самостійно відкорегованого екологічного податку, колегія суддів зазначає, що, у відповідності до приписів статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом» (в редакції до 22.11.2012), в період дії мораторію не нараховується неустойка (пеня, штраф), тому висновки суду першої інстанції в цій частині також є правомірними.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви ДПІ № 1170/9/1815-10-020 від 26.03.2015, оскільки, відповідно до розрахунку, та документів наданих на підтвердження вказаної заяви, визначені ДПІ суми виникли у ліквідаційній процедурі, а тому не мають характеру поточних вимог і не підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Тобто, правовідносини щодо здійснення зазначених платежів регулюються нормами податкового законодавства. Відповідне підтверджується і розрахунком суми податкового боргу, де вказано, що орендна плата за земельні ділянки визначено самостійно боржником у деклараціях з плати за землю, згідно з якими підприємством боржника самостійно визначено податкові зобов'язання з орендної плати у період з 01.11.2010 по 30.08.2014 у відповідному щомісячному розмірі.

Отже, за своєю правовою природою земельний податок є саме обов'язковим платежем у розумінні ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, у зв'язку з чим на відповідні грошові зобов'язання також поширюється дія норм зазначеної статті щодо невиникнення у банкрута жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Даний висновок узгоджується також з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною, зокрема, у постановах від 19.08.14 у справі №5021/1365/2011, від 21.04.2015р. у справі №29/5005/6381/2011р., від 29.01.2015р.у справі №7/87-Б-10.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним.

Однак, враховуючи допущену судом першої інстанції арифметичну помилку при розрахунку земельного податку за період з листопада 2010 року по липень 2013 року, колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає зміні в цій частині, проте, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 4, ст. 103, п.3 ч.1 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 (щодо вимог ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області) у справі №6/129-10 змінити, виклавши пункт 2 резолютивної частини ухвали в такій редакції:

« 2. Визнати поточні кредиторські вимоги Державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Сумській області до боржника - Приватного акціонерного товариства «Ворожбянський машинобудівний завод» (код 05399107) у розмірі 1223433,05 грн. та включити їх до шостої черги реєстру вимог кредиторів».

В іншій частині ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.11.2016 (щодо вимог ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області) у справі №6/129-10 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.04.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.