Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" квітня 2017 р. Справа № 906/1306/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Миколенко дов. № 1413 від 12.12.2016

від відповідача: ОСОБА_1- дов. № 02-05/590 від 30.01.2017

В порядку ст. 30 ГПК України - ОСОБА_2- паспорт серії ВН начальник відділу обслуговування масового сегмента ПАТ " Укртелеком"

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ПАТ "Укртелеком" в особі Житомирської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі

про стягнення 57026,96 грн.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" спір вирішено у більш тривалий термін, ніж встановлено ст. 69 ГПК України.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 57026,96 грн. компенсації за надані телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.01.2017.

Ухвалою господарського суду від 20.02.2017 відкладено розгляд справи на 14.03.2017.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2017 відкладено розгляд справи на 28.03.2017.

Ухвалою від 28.03.2017 суд відклав розгляд справи на 18.04.2017.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 99 т.1).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та письмових запереченнях (а.с.66-68, 118-119 т.1, 72-74 т.2 ).

В судовому засіданні в порядку ст. 30 ГПК України надала пояснення начальник відділу обслуговування масового сегмента ПАТ " Укртелеком" щодо питань розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у грудні 2015 р. (форми "2-пільга").

Третя особа повноважного представника в судове засідання не направила. Відповідно до клопотання, яке надійшло на адресу суду 20.03.2017, просять розгляд справи проводити без участі повноважного представника.

20.02.2017 на адресу суду від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо обставин справи (а.с.109 -111 т.1 ).

Так, третя особа зазначає, що у 2015 для відповідача було затверджено кошторисних призначень на суму 806877 грн., протягом року надійшло коштів та проведено касових видатків на суму 806877,00 грн. Зазначено, що кредиторська заборгованість станом на 01.01.2016 становила 346143,15 грн., про що свідчить звіт про заборгованість за бюджетними коштами наданий Управлінням праці та соціального захисту населення Овруцької районної адміністрації Житомирської області.

Вказує, що управління Казначейства, виконуючи свої повноваження, не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та охоронюваних законом інтересів не порушувало.

Зазначає, що відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів, проте у 2016 році на надання пільг з послуг зв'язку кошти не надходили.

Пояснює, що відповідно до пп. 3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою № 215 від 15.04.2015, управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законом порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

За даними позивача, у період з січня 2015 року по грудень 2015 року останнім було надано телекомунікаційні послуги населенню на пільговій основі на суму 274789,39грн., вартість яких підлягає відшкодуванню за рахунок субвенцій з бюджету.

В підтвердження наданих послуг позивачем подано зведений розрахунок заборгованості за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, акти звірки розрахунків за надані послуги, на які надаються пільги форми 3-пільга станом на 01.09.2015 та на 01.08.2015, розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг та зведений розрахунок за надані послуги у грудні 2015 року ПАТ "Укртелеком" Житомирською філією ЦОА № 15. (а.с. 10-54,105-106 т.1).

З акта звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються послуги, підписаний між Житомирською філією ПАТ "Укртелеком" ЦОА № 15 та головним розпорядником коштів місцевого бюджету станом на 01.01.2016, вбачається, що сторонами погоджено розмір заборгованості станом на 01.01.2016, яка становила 344877,45 грн. (а.с. 87 т.1).

За поясненнями позивача, що також не заперечується й відповідачем, заборгованість в сумі 344887,45 грн. визначена станом на 01.01.2016 р. із врахуванням наданих послуг у листопаді 2015 року. Саме ця заборгованість була включена у бюджетні зобов'язання і погашена відповідачем у повному обсязі протягом 2016 р. (а.с. 87 т.1).

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача по відшкодуванню пільгової вартості послуг зв'язку у сумі 57026,96 грн. є заборгованістю за надані послуги зв'язку на пільговій основі споживачам в грудні 2015 року і на момент звернення до суду розмір невиплаченої компенсації витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям споживачів відповідачем не погашено.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що позивачем не надано розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у грудні 2015, які б відповідали наказу №535 "Про затвердження форми для розрахунку, що передбачає відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг форми "2-пільга" та інструкції про порядок її заповнення" від 04.10.2007.

Вказав, що станом на 01.01.2016 було зареєстровано заборгованість в сумі 344887,45 грн., що вбачається також з акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги станом на 01.01.2016 (а.87 т.1).

Пояснив, що позивачем в порушення п. 10 Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету від 29.01.2003 № 117, до 25 не подано розрахунок щодо вартості послуг, наданих пільговикам у грудні місяці, згідно з формулою "2 пільга". Зазначив, що відповідачем неодноразово наголошувалось позивачу про необхідність надання такого розрахунку до кінця бюджетного року.

Проте, оскільки позивачем не було надано такого розрахунку до кінця грудня 2015 року, таку заборгованість не було включено під час підписання акту звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги станом на 01.01.2016.

Представник відповідача пояснив, що у вказану суму заборгованості, яка вбачається з вищеззаначеного акту звіряння не увійшла заборгованість за надані пільгові послуги зв'язку у грудні 2015 року, оскільки про таку заборгованість відповідач дізнався лише після пред'явлення позову.

Зазначає, що у 2016 році ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не передбачено показники по субвенції на проведення розрахунків за надані пільгові послуги зв'язку.

Вказав, оскільки Управлінню праці та соціального захисту населення не доведено кошторисні призначення, тому Управління, як головний розпорядник коштів, не має законних підстав здійснювати реєстрацію фінансових зобов'язань.

Згідно ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Державної казначейської служби України. Вказує, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Причиною невідшкодування витрат на послуги у грудні 2015 року є відсутність кошторисних призначень. Оскільки кошти, які надходять з Державного бюджету у вигляді субвенцій місцевим бюджетам мають цільовий характер, відповідач не має права без відповідних бюджетних призначень здійснювати додаткове або непередбачене фінансування.

Крім того, відповідач зазначає, що на електронну адресу управління позивачем лише 17.03.2017 р. направлено електронні файли, які містять електронні відомості про нараховані суми за надані послуги з'язку пільговим категоріям населення.

Відповідач вказав, що електронні DBF файли за грудень 2015 р. не можуть пройти електронну звірку з актуальною базою ЄДАРП за 2017 р.

У паперовому вигляді розрахунки надіслані 30.03.2017 р. В наданих позивачем паперових розрахунках, були виявлені розбіжності. Вказує, що загальна сума невірно нарахованих коштів становить 316,47 грн.

Позивач, не погоджуючись із запереченнями відповідача щодо неотримання від позивача за надані послуги зв'язку за грудень 2015 року розрахунку, вказує, що обов'язок звірки інформації, що міститься в акті, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги покладається саме на уповноважений орган, який у разі виявлених розбіжностей не проводить рахунків, що передбачено п.п.10,11 Положення про Єдиний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Таким чином, отримуючи від позивача розшифровки до актів звірки, відповідач повинен звіряти інформацію, що міститься в реєстрі, з інформацією, яка надійшла від позивача, в разі розбіжностей надавати заперечення щодо суми заборгованості.

Вказує, що відповідачем не було надано жодних заперечень по розрахункам позивача.

Представник позивача пояснила, що доказів надіслання на адресу відповідача форми "2-пільга" за грудень 2015 не може надати, оскільки такі надсилались простою кореспонденцією, так як інших вимог щодо надіслання законом не встановлено.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", відокремленим підрозділом якого є Житомирська філія ПАТ "Укртелеком" (позивач) надає телекомунікаційні послуги споживачам.

Згідно ч.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відтак позивач, як оператор телекомунікацій, надає послуги зв'язку споживачам, в тому числі й на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, згідно п.2 якого фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) до 22 числа місяця, що настає за звітним, щодо пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків та зубопротезування).

Інформація про фактично нараховані за звітний період суми подається як в цілому, так і за розрахунками, не проведеними згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20.

Крім того, варто зазначити, що абз.2 п.12 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету передбачено, що погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України (далі - пільговики).

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурних підрозділів з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

Відповідно до п. 3 вказаного Положення, Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі - уповноважені органи):

- організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної у пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги;

- ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, тощо.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" та Закону України "Про охорону дитинства" для певних категорій споживачів встановлені пільги з оплати за послуги зв'язку.

Згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу (державні програми соціального захисту), проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, головним розпорядником коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в даному випадку щодо відшкодування витрат на послуги зв'язку, які надавались споживачам на пільгових умовах є Управління праці та соціального захисту населення Овруцької РДА Житомирської області, тому саме на останнє покладено обов'язок щодо виконання зобов'язань з оплати наданих послуг зв'язку на пільгових умовах.

Так, матеріалами справи підтверджено, що у період з січня 2015 року по грудень 2015 року позивачем надано послуги зв'язку на пільговій основі, на підтвердження чого позивачем подано зведений розрахунок заборгованості за вказані місяці і помісячні розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

Крім того позивачем надано розгорнутий розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг у грудні 2015 року форми 2- пільга із зазначення всіх осіб, яким надавались послуги позивачем на пільгових умовах у грудні 2015 року(а.с. 1-69 т.2) .

Позивач вказує, що ним надано послуги зв'язку за пільговій основі у грудні 2015 року на загальну суму 57026,96 грн.

За приписами ч.1 п. 10 Постанови КМУ від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Разом з тим за умовами ч.1 п 11 вищевказаної постанови, уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

На виконання вимог суду відповідач, керуючись повноваженнями, визначеними пунктом 11 Положення, на підставі наданих позивачем розрахунків, перевірив інформацію щодо наданих послуг за грудень 2015 рок та виявив , що позивачем допущені помилки, які полягають у наступному : ОСОБА_3 о/р 48-5344, ОСОБА_4 о/р 48-7021 - не мають права на пільгу, ОСОБА_5 о/р 48-18436 -на обліку в ЄДАРП з 03.01.2017 p., ОСОБА_6 о/р 48-203047-на обліку в ЄДАРП з 28.01.2016 р., ОСОБА_7 о/р 48-203047 - -на обліку в ЄДАРП з 25.03.2016 р., ОСОБА_8 о/р 48-203865-на обліку в ЄЛАРП з 23.03.2016 р.. ОСОБА_9 о/р 48-202065 - помер 29.11.2015р., ОСОБА_10 о/р 48-200667 - померла 10.12.2015р„. ОСОБА_11 о/р 48-205556 - помер 25.11.2015 р., ОСОБА_12М, о/р 48-203491 - на обліку в ЄДАРП не перебуває, ОСОБА_13 о/р 48-208800 - помер 26.10.2015 р., ОСОБА_14 о/р 48-209393 - помер 04.10.2015р., ОСОБА_15А, о/р 48-19013 на обліку в ЄДАРП з 28.04.2016 р., ОСОБА_16 о/р 48-207510 на обліку в ЄДАРП не перебуває; ОСОБА_17 о/р 48-206363, ОСОБА_18 о/р 48-209076 - призупинено право на пільги відповідно до Постанови №389 від 04.06.2015.

Таким чином, відповідачем, як уповноваженим органом, встановлено, що позивач неправомірно здійснив нарахування щодо осіб, які були позбавлені права на пільгове отримання послуг зв'язку.

За таких обставин, позивачем невірно здійснено нарахування на відшкодування послуг зв'язку, наданих на пільгових умовах у грудні 2015 року на суму 316,47 грн.

Зібрані у справі докази вказують на належне виконання зобов'язань з боку позивача щодо надання послуг зв'язку пільговій категорії осіб у грудні 2015 року на загальну суму 56710,49 грн.

Судом встановлено, що станом на день звернення з позовом до суду та на день вирішення спору в суді у відповідача існує заборгованість перед ПАТ "Укртелеком" в сумі 56710,49 грн., яка є заборгованістю по відшкодуванню пільгової вартості послуг зв'язку, наданих у грудні 2015 року.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та такими що підлягають задоволенню в сумі 56710,49 грн.

В частині стягнення 316,47 грн. компенсації за надані телекомунікаційні послуги споживачам в грудні 2015 року суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Разом з тим суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо того, що відповідач не повинен сплачувати заборгованість з огляду на відсутність бюджетних асигнувань для компенсації витрат за надання послуг зв`язку на пільговій основі, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Окрім того, ст.1 Цивільного кодексу України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, у тому числі й органів державної влади.

Отже, наведені відповідачем обставини не можуть бути підставою для звільнення останнього від оплати наданих позивачем послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що у рішенні Європейського суду з Прав Людини у справі "Кечко проти України" (Заява N 63134/00) від 08.11.2005 зазначено про те, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Не є підставою для звільнення відповідача від зобов'язання щодо проведення відшкодування витрат на послуги зв'язку, надані на пільгових умовах і той факт, що, як вказує відповідач, позивачем не подано розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг (Ф № 2-пільга") за грудень 2015 року до кінця бюджетного - 2015 року, оскільки відповідно до положень Постанови КМУ від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" позивач мав надати такий розрахунок відповідачу до 25 числа наступного за звітним, тобто до 25 січня 2016 року.

Водночас, суд погоджується із твердженнями позивача, що обов'язок звірки інформації, що міститься в акті, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги покладається саме на уповноважений орган, визначений Положенням про Єдиний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, тобто на відповідача.

Відповідачем також не спростовано того факту, що позивачем, у грудні 2015 не надано послуг зв'язку на пільгових умовах на загальну суму 56710,49 грн.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами. Відповідач же належними та допустимими докази не спростував позов за предметом та підставами пред'явлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на загальну суму 56710,49 грн. грн.

В частині стягнення 316,47 грн. компенсації за надані телекомунікаційні послуги суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ч.2 ст. 49 ГПК України суд вважає за можливе покласти на позивача.

Вказаного висновку суд дійшов, з огляду на те, що в ході розгляду спору позивачем не доведено, що розрахунок за надані послуги пільгового зв'язку у грудні 2015 року був направлений відповідачу у передбачений чинним законодавством строк, що призвело до того, що відповідач був позбавлений права перевірити вказаний розрахунок.

Тобто позивач припустився зловживання щодо своїх обов'язків, як підприємство, що надає послуги зв'язку на пільговій основі, що в подальшому стало підставою звернення до суду з даним позовом про стягнення компенсації за такі послуги.

Таким чином, суд вважає, що саме дії позивача призвели до вирішення даного спору в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області (11106, Житомирська область, м.Овруч, вул. Овруч, вул. Гетьмана Виговського,17, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка,18, )

- 56710,49 грн. компенсації за надані телекомунікаційні послуги споживачам;

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.04.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з пов) (згідно заяви)

3- відповідачу (рек. з повід.) (згідно заяви)