ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 925/375/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Золотоніський бекон,

с. Медведівка, Чигиринського району, Черкаської області

до комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне

управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради,

м. Черкаси

про стягнення 38 646 грн. 84 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Золотоніський бекон до комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради про стягнення 25 000 грн. 00 коп. помилково перерахованих коштів та 13 646 грн. 84 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 18 квітня 2017 року.

В судовому засіданні яке відбулося 18 квітня 2017 року на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву на 20 квітня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення 25 000 грн. 00 коп. визнав.

В судовому засіданні, яке відбулося 20 квітня 2017 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/375/17.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Звертаючись до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача 25 000 грн. 00 коп., позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що на підставі ст. 1212 ЦК України відповідач зобовязаний повернути позивачу помилково перераховані кошти, як такі, що набуті ним без достатньої на те правової підстави.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 1214 та ст. 536 ЦК України позивачем було нараховано та заявлено до стягнення 13 646 грн. 84 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 17 квітня 2014 року товариством з обмеженою відповідальністю Золотоніський бекон було помилково перераховано на розрахунковий рахунок відповідача кошти в сумі 25 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією платіжного доручення №11611 від 17 квітня 2014 року (а.с. 10).

В призначенні платежу було вказано, що кошти перераховувалися за договором б/н від 17 квітня 2014 року поворотна фінансова допомога.

З матеріалів справи вбачається, що будь-яких зобовязань між сторонами не існувало, в тому числі і по договору від 17 квітня 2014 року.

Даний факт сторонами не заперечується.

Крім того слід зазначити, що актом звірки взаємних розрахунків станом на 30 листопада 2015 року підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 25 000 грн. 00 коп.

22 березня 2016 року, з метою повернення помилково перерахованих коштів, позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу від 21 березня 2016 року про повернення помилково перерахованих коштів в сумі 25 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією поштової квитанції.

23 березня 2016 року вищевказану вимогу було отримано відповідачем, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак відповіді на вимогу відповідач не надав, кошти не повернув.

30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Термін майно в даному контексті включає в себе не лише поняття майна в розумінні ст. 190 ЦК України, а й поняття усіх матеріальних благ, що захищаються правом.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач під час розгляду даного спору, всупереч вимогам ст. ст.33, 34 ГПК України не спростував належними доказами доводи та посилання позивача.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у відповідача не було правових підстав для отримання (набуття) коштів в розмірі 25 000 грн. 00 коп. від позивача.

Матеріали справи не містять фактів, які можна віднести до підстав виникнення між сторонами цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що помилково перераховані кошти підлягають поверненню на користь позивача в судовому порядку.

Що стосується нарахування та стягнення з відповідача 13 646 грн. 84 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами слід зазначити наступне:

В обґрунтування заявлених до стягнення відсотків позивач посилався, зокрема, на приписи ч. 6 ст. 231 ГК України та ч. 4 ст. 232 ГК України, згідно яких штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей можуть нараховуватися проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України) (п. 6.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Чинним законодавством не визначено розміру процентів за користування безпідставно набутих коштів, а посилання позивача на ч. 6 ст. 231 ГК України є помилковим, оскільки даною нормою визначається розмір штрафних санкції за порушення грошових зобовязань, що не є тотожним поняттю процентів за користування чужими грошовим коштами.

Проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України) (6.1. вищевказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України).

Враховуючи вищенаведене, вимога про стягнення 13 646 грн. 84 коп. є безпідставною, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Черкаської міської ради, вул. Бидгощська,13, м. Черкаси, ідентифікаційний код 05445296 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Золотоніський бекон, вул. Залізняка, 1Б, с. Медведівка, Чигиринського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 33931173 25 000 грн. 00 коп. помилково перерахованих коштів та 1 035 грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 20 квітня 2017 року.

Суддя А.В.Васянович