РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017Справа №910/3355/17
За позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит»

про стягнення заборгованості в розмірі 522423,29 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Радзевіл А.В., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 522423,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору № К-6853/18-980 від 22.07.2014, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 319 780,00 грн., по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 155 744,37 грн., по сплаті комісії в розмірі 6 395,60 грн., за прострочення сплати яких позивачем додатково нарахована пеня у загальному розмірі 40 503,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3355/17, розгляд справи призначено на 27.03.2017.

13.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

27.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали господарського суду про порушення провадження у справі.

У судовому засіданні 27.03.2017 був присутній представник позивача, представник відповідача не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши думку представника позивача, суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 27.03.2017 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі № 910/3355/17, розгляд справи було відкладено на 24.04.2017. 04.04.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

24.04.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 24.04.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 24.04.2017 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 24.04.2017 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відхилив його, з огляду на наступне.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Зазначені обставини та підстави оцінюються судом, який розглядає справу з метою реалізації наданого йому права на відкладення розгляду справи.

Неможливість бути присутнім в судовому засіданні представника відповідача не являється такими обставинами. При цьому, нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість представника відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні.

Суд приймає до уваги, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався). Проте, будь-яких посилань на можливість надання нових доказів по справі відповідачем у своєму клопотанні не наведено, заперечень по суті позову до суду не надано.

При цьому, суд зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Однак, відповідачем двічі заявлялось клопотання про відкладення розгляду з аналогічних підстав.

Також судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (далі - позивач, банк, кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» (далі - відповідач, позичальник) було укладено Кредитний договір № К-6853/18-980 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого, кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, далі - кредит, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим Договором, а також Додатковими договорами (угодами) до нього, що складають невід'ємну частину Договору.

Відповідно до пунктів 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3, 1.1.4 та 1.2 Кредитного договору кредит надається в сумі 325 200,00 грн. Термін остаточного повернення кредиту 21.07.2019 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього Договору або законодавством. Процентна ставка за користування кредитом 26,5 % річних. Надання кредиту здійснюється одноразово на основі письмового повідомлення позичальником кредитодавця про свій намір отримати кредит. Заява подається на фірмовому бланку позичальника (за його наявності) за підписом керівника, завіреним відбитком печатки позичальника в одному екземплярі та має містити: вихідний номер, дату та строки здійсненні кредитодавцем платежу та реквізити рахунків на які належить здійснити перерахування. Надання кредиту здійснюється на підставі заяви, не пізніше , ніж за 3 банківських дня до бажаної дати отримання кредиту, за умови дотримання позичальником п. 1.3 цього Договору. Кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору кредитодавець відкриває позичальнику позичковий рахунок № 6853, на якому буде враховуватися кредит, наданий за цим Договором, погашення кредиту, а також дострокове погашення, якщо таке буде. Такий позичковий рахунок є для позичальника обов'язковим для обліку руху сум, які позичальник повинен повернути кредитодавцю.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього Договору, проводиться шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на рахунки, вказані в заяві позичальника на отримання кредиту, в якій зазначена сума та реквізити рахунків, які належить здійснити перерахування (поточний рахунок позичальника та/або реквізити рахунків контрагентів позичальника, по яким належить сплатити за контрактами , що кредитується), а саме: рахунок № 6853, МФО 319111, .

За умовами пункту 2.3 Кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту у валюті кредиту платіжними дорученнями на відкритий йому позичковий рахунок у строки (терміни), визначені графіком погашення, що наведений у Додатку № 1.

У відповідності до п. 2.6 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем наступним чином:

- проценти за користування кредитом нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку до моменту фактичного повернення кредиту (в тому числі і за період прострочення терміну остаточного погашення кредиту, зазначеного в п. 1.1.2 цього Договору);

- проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з розміру процентної ставки встановленої згідно з п. 1.1.3 цього Договору;

- проценти за користування кредитом нараховуються не рідше одного разу в місяць та/або в останній робочий день місяця за період з дати першого перерахування коштів з позичкового рахунку по день, що передує даті нарахування (по останній календарний день поточного місяця), та надалі за період попереднього нарахування (першого числа поточного місяця) по останній календарний день поточного місяця (по день, що передує даті нарахування), а також в день остаточного повернення кредиту. Якщо день нарахування процентів припадає на вихідний або святковий (неробочий) день, нарахування здійснюється у попередній перед таким днем банківський день;

- проценти за користування кредитом нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 2.7.1 Кредитного договору проценти, нараховані за місяць відповідно до п. 2.6 цього Договору, позичальник зобов'язаний сплачувати на рахунок № 6853, відкритий у кредитодавця, щомісяця, не пізніше 10 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. Якщо день сплати позичальником процентів припадає на вихідний або святковий (неробочий) день, сплата позичальником процентів здійснюється в наступний банківський день, що слідує за вихідним або святковий (неробочим) днем.

Згідно з п. 2.9 Кредитного договору кредитодавець має право призупинити надання кредиту або вимагати дострокового погашення заборгованості за цим Договором у повному обсязі у разі, зокрема наявності простроченої заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та комісіями, штрафними санкціями, передбаченими цим Договором та/або іншими договорами, що укладені між сторонами.

Пунктом 2.13 Кредитного договору визначено, що у разі настання обставин, визначених пунктами 3.2.3, 4.4, 5.2 цього Договору, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, і, відповідно до цього позичальник зобов'язаний повернути кредит, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом, комісії, штрафні санкції у розмірах та на умовах, що визначені цим Договором.

Відповідно до п. 3.3.5 Кредитного договору позичальник зобов'язаний на вимогу кредитодавця достроково повернути наявну заборгованість за кредитом та сплатити проценти за його користування, комісії, можливі штрафні санкції у випадках, визначених п. 2.9, 4.4, 5.2 цього Договору.

Сторони погодилися, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, інших належних платежів згідно з цим договором, а позичальник зобов'язаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані кредитодавцем у письмовій вимозі. Після повного погашення заборгованості позичальника за договором дія договору припиняється (п. 4.4 Кредитного договору).

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 7.9 Кредитного договору).

У Додатку № 1 від 22.07.2014 до Кредитного договору сторонами погоджено графік погашення кредиту.

На виконання вимог Кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 325 200,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №1141 від 23.07.2014 та банківською випискою по особовому рахунку відповідача.

В подальшому, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору, позивач звернувся до відповідача із Вимогою вих. № 2643/16 від 09.12.2016 в якій повторно вимагав погасити заборгованість, зокрема по вищезазначеному Кредитному договору.

Направлення зазначеної вимоги відповідачу підтверджується, наявними в матеріалах справи копіями списку згрупованих рекомендованих відправлень та фіскальним чеком від 14.12.2016.

Однак, оскільки позичальником було проігноровано вимогу банку, останній вимушений був звернутись до суду з позовом.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, заборгованість позичальника перед банком за Кредитним договором складає:

- 319 780,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 155 744,37 грн. - заборгованість по проценти за користування кредитом;

- 6 395,60 грн. - прострочена заборгованість по сплаті комісії;

- 20 567,17 грн. - пеня несвоєчасне погашення простроченого кредиту;

- 19 002,08 грн. - пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів;

- 934,07 грн. - пеня за несвоєчасне погашення простроченої комісії.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач стверджує, що свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідача кредитні кошти, в свою чергу, відповідач порушив умови Кредитного договору в частині своїх зобов'язань.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинним документом, а відповідно і належним та допустимим доказом в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, тому приймається до уваги судом.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач зобов'язання за Договором виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у відповідності до умов Договору, проте відповідач своїх зобов'язань щодо належного виконання умов Кредитного договору не виконав.

З огляду на викладене, документально доведена заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором, та відповідно підлягає задоволенню в наступних розмірах:

- 319 780,00 грн. заборгованість по поверненню кредитних коштів;

- 155 744,37 грн. заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами;

- 6 395,60 грн. заборгованість по сплаті комісії.

Крім основної суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь:

- 20 567,17 грн. пені несвоєчасну сплату кредиту;

- 19 002,08 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів;

- 934,07 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2 Кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем.

Згідно із п. 4.9 Кредитного договору сторони керуючись ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, погодили, що строк позовної давності, який застосовуватиметься до стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим договором, складатиме 3 (три) роки. Сторони дійшли згоди, що штрафні санкції за цим договором нараховуються без обмеження шестимісячним строком встановленим частиною шостою ст. 232 Господарського кодексу України та підлягають стягненню у межах строку, встановленого першим абзацом даного пункту цього договору.

Суд в свою чергу, дослідивши розрахунок пені, вважає обґрунтованим нарахування пені, а отже доведеними є вимоги про стягнення пені у розмірі 20 567,17 грн. за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, у розмірі 19 002,08 грн. за несвоєчасне погашення прострочених процентів та у розмірі 934,07 грн. за несвоєчасне погашення простроченої комісії.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» (03151, м. Київ, вулиця Волинська, будинок № 10 літера А, офіс № 296; ідентифікаційний код: 34349201) на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 2-В; ідентифікаційний код: 36964568) заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 319 780 (триста дев'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 155 744 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 37 коп., заборгованість по сплаті комісії в розмірі 6 395 (шість тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 60 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів в 20 567 (двадцять тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн. 17 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків в 19 002 (дев'ятнадцять тисяч дві) грн. 08 коп., пеню за несвоєчасну сплату комісії в розмірі 934 (дев'ятсот тридцять чотири) грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 836 (сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 35 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова