КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/11919/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. від 21.07.2016 р.);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Гордон О.В. (дов. № 02-36/613 від 16.02.2017 р.);

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016р.

у справі № 910/11919/16 (суддя: Головіна К.І.)

за позовною заявою ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дако Інвестментс ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Дако Інвестментс ЛТД" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД" від 23.08.2007 р., оформленого протоколом № 3 від 23.08.2007 р., про надання в заставу нежитлових приміщень за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, буд. 13-А.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2016 р. до розгляду справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. у справі № 910/11919/16 позов ОСОБА_4 задоволено: визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Дако Інвестментс, ЛТД", оформлене протоколом № 3 від 23.08.2007 р.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що неналежне повідомлення позивача є порушенням його корпоративних прав у здійсненні управління ТОВ "Дако Інвестментс, ЛТД". Також вказав, що спірний протокол не містить жодного положення (пункту протоколу), яким надається дозвіл директору відповідача ОСОБА_6 на підписання іпотечного договору № 02-10/3000 від 28.08.2007 p. Також суд першої інстанції зазначив, що в порушення вимог статуту та чинного законодавства реєстр та/або перелік присутніх учасників на загальних зборах від 23.08.2007 р. не складався. Вказане свідчить про неможливість визначити кворум для прийняття рішень, наслідком чого є те, що загальні збори учасників, на яких було прийняте оскаржуване рішення, не можуть вважатися повноважними.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. у справі № 910/11919/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказав на те, що судом першої інстанції не досліджено матеріали в повному обсязі, не досліджено іпотечний договір та всі договори та додаткові угоди до нього, не залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 910/11919/16.

24.01.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити апелянту в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду міста Києва від 29.10.2016 р. залишити без змін.

07.02.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесу Володимирівну.

07.02.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшла заява про застосування позовної давності.

27.02.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду 27.02.2017 р. було відмовлено в задоволенні клопотання про залучення третьої особи, оскільки заявником не наведено обставин того, що рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесу Володимирівну.

Розгляд справи № 910/11919/16 неодноразово відкладався.

У судовому засіданні 25.04.2017 року представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні 25.04.2017 р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є одним із учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД», який станом на 23.08.2007 р. мав частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД» в розмірі 650 000,25 грн., що становить 50 % розміру статутного капіталу. (том 1, а.с. 16, том 2, а.с. 37)

23.08.2007 р. були проведені загальні збори ТОВ «Дако Інвестментс, ЛТД» та прийняте на них рішення було оформлено протоколом № 3.

На порядок денний було виставлено розгляд питання про надання в заставу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту.

Рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД», оформлених протоколом № 3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД» (том 1, а.с. 10, том 2, а.с. 52) було ухвалено з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту, в тому числі зобов'язань щодо повернення позичальником кредиту в сумі (ліміті) до або включно 650 000 $ США зі строком користування кредитом до або включно 120 місяців від моменту отримання позичальником кредиту, надати в заставу нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту.

Позивач, звертаючись з позовними вимогами про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТДВ «Дако Інвестментс ЛТД" від 23.08.2007 р., оформленого протоколом № 3 від 23.08.2007 р., вказав на те, що загальні збори учасників були проведені з грубими порушеннями вимог статуту ТОВ «Дако Інвестментс, ЛТД» та вимог законодавства України, зазначене рішення приймалось на загальних зборах учасників, про які позивач належним чином повідомлений не був, відповідачем не було складено реєстр, в якому вказувалися учасники загальних зборів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірне рішення загальних зборів товариства є незаконним, оскільки права позивача, як учасника товариства, були порушені у зв'язку із недотриманням законодавчо встановленого порядку скликання та проведення загальних зборів учасників.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Як вже зазначалось, рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД», оформлених протоколом № 3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дако Інвестментс, ЛТД» було ухвалено з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту, в тому числі зобов'язань щодо повернення позичальником кредиту в сумі (ліміті) до або включно 650 000 $ США зі строком користування кредитом до або включно 120 місяців від моменту отримання позичальником кредиту, надати в заставу нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Згідно з пунктом 8.2 Статуту ТОВ «Дако Інвестментс, ЛТД» (в редакції від 28.08.2006 р.) вищим органом товариства є загальні збори учасників.

Пунктом 8.4 Статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів учасників товариства належить, зокрема, затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 500 000,00 грн.

Загальні збори учасників обирають голову товариства, а Голова товариства скликає загальні збори учасників, та, як правило, головує на них (п. 8.9 Статуту товариства в редакції від 28.08.2006 року).

Окрім того, відповідно до п. 8.10 Статуту загальні збори учасників скликаються головою товариства не рідше двох раз на рік за такою процедурою - голова товариства надсилає всім учасникам повідомлення про скликання загальних зборів учасників, яке має містити час, місце проведення та порядок денний зборів, не менше ніж за 30 днів до оголошеної дати загальних зборів учасників рекомендованим листом. Повідомлення може бути також вручене учаснику (або його представнику) під розписку не пізніше як за 7 днів до скликання загальних зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

У відповідності до вимог ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства.

Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивач брав участь у загальних зборах 23.08.2007 року, що підтверджується протоколом № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» від 23.08.2007 р., який скріплений печатками та підписами учасників (окрім інших, ОСОБА_4.), що не заперечується представником позивача в судовому засіданні.

При цьому, ОСОБА_4, що має 50 відсотків голосів та ОСОБА_8, що має 50 відсотків, одностайно в кількості 100 % голосів проголосували за прийняття рішення про надання в заставу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту.

Крім того, протоколом № 3 від 23.08.2007 р. загальних зборів учасників ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» засвідчено, що всі учасники, що були присутні на цих загальних зборах, були належним чином, у передбачений установчими документами товариства та чинним законодавством України спосіб, повідомлені про час і місце проведення цих зборів та порядок денний цих загальних зборів, а також попередньо ознайомились з усіма питаннями, що розглядались на цих зборах, та необхідними документами.

Відповідно до п. 2.27 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що якщо під час розгляду справи буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи факт участі ОСОБА_4 на загальних зборах 23.08.2007 року та його можливість голосувати на загальних зборах та висловлювати свої думки та заперечення щодо питань порядку денного, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки порушення порядку повідомлення (якщо таке порушення і мало місце), за умови присутності на зборах, не може бути підставою для визнання рішення загальних зборів недійсним.

Стосовно доводів позивача про те, що під час загальних зборів учасників не було вирішено питання про обрання голови товариства, та те, що ОСОБА_4 обрано як голову загальних зборів, а не головою товариства, як це передбачено статутом, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з тексту протоколу № 3 від 23.08.2007 р., на загальних зборах учасників ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» були присутні учасники, які володіють у сукупності 100 % відсотками голосів від загальної кількості голосів учасників товариства, та зазначено, що головою загальних зборів обрано ОСОБА_4, а секретарем - ОСОБА_8

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що присутніми учасниками ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» належним чином було обрано голову загальних зборів та секретаря загальних зборів.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ні Статутом відповідача, ні чинним законодавством України не передбачено обов'язку винесення окремого питання на порядок денний про обрання голови товариства.

Щодо твердження позивача по те, що в порушення вимог статуту та чинного законодавства реєстр та/або перелік присутніх учасників на загальних зборах від 23.08.2007 р. не складався, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 8.14.1 статуту до початку зборів головуючий складає реєстр, в якому вказуються учасники та їх представники, які беруть участь у зборах, з зазначенням кількості голосів, які має учасник. Вказане положення статуту відповідача кореспондується зі ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якої, учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем.

Як вбачається з протоколу № 3 від 23.08.2007 р. загальних зборів учасників ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» на загальних зборах були зареєстровані: ОСОБА_4, який має 50 % голосів від загальної кількості голосів ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» та ОСОБА_8, який має 50 % голосів від загальної кількості голосів ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД», що підтверджує затвердження головуючим зборів переліку присутніх учасників товариства на загальних зборах від 23.08.2007 р.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що в спірному протоколі міститься підпис директора ТОВ "Дако Інвестмент, ЛТД" ОСОБА_6, але на зборах були присутні лише дві особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_8, колегія зазначає, що на спірному протоколі № 3 від 23.08.2007 р. міститься підпис ОСОБА_6 з відміткою про те, що він був лише ознайомлений з зазначеним вище протоколом. Доказів того, що ОСОБА_6 був присутній на загальних зборах 23.08.2007 р., матеріали справи не містять.

Також необґрунтованими є твердження позивача про те, що спірний протокол не містить жодного положення (пункту протоколу), яким надається дозвіл директору відповідача ОСОБА_6 на підписання іпотечного договору № 02-10/3000 від 28.08.2007 p., а як вбачається з п. 1.2 іпотечного договору, заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 5 302 500,00 грн., тобто більше суми 500 000,00 грн., а отже рішення про надання згоди на підписання іпотечного договору повинно прийматись загальними зборами учасників товариства, зважаючи на наступне.

Згідно з пунктом 8.2 Статуту ТОВ "Дако Інвестментс,ЛТД" (в редакції від 28.08.2006 р.) вищим органом товариства є загальні збори учасників.

Відповідно до п. 8.4 Статуту до компетенції загальних зборів учасників товариства належить, зокрема, затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 500 000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що учасники ТОВ «Дако Інвестментс ЛТД» ОСОБА_4 та ОСОБА_8, як учасники товариства, що в сукупності володіють 100 % відсотками голосів товариства, прийняли рішення про надання в заставу нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту, тобто реалізували свої права, передбачені п. 8.4. статуту, та прийняли рішення про затвердження договору, укладеного на суму, що перевищує 500 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 8.17, 8.18. статуту директор є виконавчим органом товариства, який вирішує усі питання діяльності товариства, крім віднесених до компетенції загальних зборів учасників товариства. Директор підзвітний загальним зборам учасників і організовує виконання їх рішень.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6, як директор ТОВ «Дако Інвестментс, ЛТД», підписуючи іпотечний договір № 02-10/3000 від 28.08.2007 p., заставна вартість предмету іпотеки якого за згодою сторін становить 5 302 500,00 грн., виконував рішення загальних зборів ТОВ «Дако Інвестметс ЛТД» (протокол № 3 від 23.08.2007 р.), яким було вирішено надати в заставу нежитлові приміщеня за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 559 кв.м. для отримання кредиту у сумі 650 000 $ США ОСОБА_8 зі строком користування 120 місяців від моменту отримання кредиту.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що порушення відповідачем порядку скликання призвело до порушення корпоративних права позивача, оскільки матеріали справи належним чином підтверджено присутність та участь позивача у спірних загальних зборах та підписання ним протоколу № 3 від 23.08.2007 року.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України у справі № 910/3353/15-г від 19.08.2015 року.

Щодо заявленого третьою особою клопотання про застосування позовної давності, то колегія суддів зазначає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч 1. ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Крім того, відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Оскільки колегією суддів встановлено, що клопотання про застосування строку позовної давності подано третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, яка користується лише процесуальними правами, тоді як припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального, а тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення наведеного не врахував, не повністю з'ясував обставини, що мають значення для справи натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкове рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 року у справі № 910/11919/16 задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.09.2016 року у справі № 910/11919/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_4 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 (72562, Запорізька обл., Якимівський р-н., АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, будинок 29 код. ) судовий збір в розмірі 1 515,80 грн. за подачу апеляційної скарги.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/11919/16 повернути господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко