ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 911/2933/16

За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до POLKADOTS PROPERTIES 185 (PTY) LTD

про стягнення 32 514,90 грн.

Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №1-22-1436 від 08.08.2016).

від відповідача: не зявились.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/2933/16 за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі позивач) до POLKADOTS PROPERTIES 185 (PTY) LTD (далі відповідач) про стягнення 32 514,90 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.09.2016 порушено провадження у справі №911/2933/16 та призначено розгляд справи на 20.04.2017.

У судове засідання, призначене на 20.04.2017 з'явився представник позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору у даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 1 Повітряного кодексу України Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (скорочено «Украерорух») (далі - Позивач) є провайдером аеронавігаційного обслуговування на всіх етапах польоту повітряних суден, що включає організацію повітряного руху, зв'язок, навігацію, спостереження (радіотехнічне забезпечення), пошук і рятування, метеорологічне обслуговування та надання аеронавігаційної інформації.

Згідно із статтею 36 Повітряного кодексу України аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі. Розмір одиничних ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) встановлюється однаковим для всіх користувачів повітряного простору України і визначається відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю.

Згідно частини 1 та 2 статті 1 Багатосторонньої угоди про сплату маршрутних зборів від 12.02.1981 (далі - Угода), до якої Україна приєдналась 26.11.2003, договірні Держави домовились впровадити спільну політику по сплаті зборів за користування засобами та послугами по організації повітряного руху на маршрутах, у повітряному просторі районів польотної інформації в межах їх компетенції і домовились про створення спільної системи визначення та стягнення маршрутних зборів та використання з цими цілями послуг організації «Євроконтроль».

Відповідно до статті 12 Угоди справа про стягнення суми, що належить до сплати, порушується організацією «Євроконтроль» або, на її прохання, договірною Державою. Стягнення суми здійснюється за допомогою судових або адміністративних процедур. Кожна договірна Держава інформує організацію «Євроконтроль» про процедури, застосовані у цій державі, та про компетентні суди, трибунали або адміністративні справи.

Таким чином, відповідні міжнародні угоди чітко встановлюють порядок та механізм процедури щодо повернення дебіторської заборгованості за надання аеронавігаційних послуг на користь Позивача шляхом її стягнення з іноземних авіакомпаній.

Крім того, у 1995 році було підписано двосторонню Угоду між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Європейською організацією з безпеки аеронавігації «Євроконтроль» про аеронавігаційні збори (далі - Двостороння Угода). Відповідно до Додатку № 1 до Двосторонньої Угоди «Умови припинення дії двосторонньої угоди, що стосується аеронавігаційних зборів, які стягуються Євроконтролем від імені України», Украерорух, Україна, повинні гарантувати, що до відповідних правил і процедур, що застосовуються до аеронавігаційних зборів в Україні, внесено поправки, що відображають зміни в результаті розірвання договору та пов'язаних з ним умов. Своєчасне інформування користувачів щодо правил, що будуть застосовуватись для виставлення рахунків і стягнення аеронавігаційних зборів в Україні з 01 січня 2014 (або раніше для користувачів для яких застосовується передбачений Украерорухом план поступового переходу) є відповідальністю Украероруху. Згідно п. 12, Додатку № 1 до Двосторонньої Угоди «Умови припинення дії двосторонньої угоди, що стосується аеронавігаційних зборів, які стягуються Євроконтролем від імені України», цю Угоду припинено з 31 березня 2014 року.

Таким чином, позивач зазначив, що з 01.01.2014 Євроконтроль не виставляє рахунки та не здійснює плату за аеронавігаційне обслуговування у повітряному просторі України, а також не проводить позовну роботу зі стягнення такої заборгованості, що підтверджується відповідним листом-підтвердженням Євроконтролю від 29.01.2016 № 16/0646.

У звязку з вищевикладеним Позивачем було надано послуги з аеронавігаційного обслуговування в зоні відповідальності України повітряним суднам Відповідача у березні та червні 2015 року.

Позивач зазначив, що за надані ним послуги Відповідачу було виставлено рахунки з реєстрами польотів до них від 10.04.2015 № 4978/15706/3 (474,55 Євро), від 10.07.2015 № 4978/151567/6 (589,24 Євро) на загальну суму 1 063,79 Євро (одна тисяча шістдесят три євро 79 євроцентів). Проте станом на 23.08.2016 рахунки не були оплачені у звязку із чим позивач нарахував відповідачу пеню на суму 68,17 Євро.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що POLKADOTS PROPERTIES 185 (PTY) LTD допущено прострочення виконання зобов'язань щодо оплати отриманих послуг згідно виставлених рахунків у зв'язку з чим Державним підприємством обслуговування повітряного руху України заявлено вимоги про стягнення у судовому порядку грошових коштів у сумі 1 131,96 Євро.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Конвенцією про міжнародну цивільну авіацію 1944 року (дата приєднання України 10.08.1992, набуття чинності для України 09.09.1992) (далі - Конвенція) передбачено, що Договірні держави визнають, що кожна держава володіє повним і винятковим суверенітетом над повітряним простором над своєю територією. У цілях цієї Конвенції під територією держави розуміються сухопутні території і прилеглі до них територіальні води, які знаходяться під суверенітетом, сюзеренітетом, протекторатом або мандатом даної держави.

Відповідно до статті 68 даної Конвенції кожна Договірна держава з урахуванням положень цієї Конвенції може встановлювати маршрут, за яким у межах її території здійснюється будь-яке міжнародне повітряне сполучення, а також аеропорти, які можуть використовуватися при будь-якому такому сполученні.

Відповідно до розділу GEN 4.2-4 Збірника аеронавігаційної інформації України, виставлення рахунків та справляння плати за аеронавігаційне обслуговування здійснюється Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Украерорух) відповідно до законодавства України, норм ІСАО і правил Євроконтроля.

Подача заявки користувачем і виконання польотів в FIR України обумовлює прийняття (погодження) користувачем порядку і правил виставлення і оплати рахунків за надане аеронавігаційне обслуговування, що діють в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Додатку № 1 до Двосторонньої Угоди «Умови припинення дії двосторонньої угоди, що стосується аеронавігаційних зборів, які стягуються Євроконтролем від імені України» своєчасне інформування користувачів щодо правил, що будуть застосовуватись для виставлення рахунків і стягнення аеронавігаційних зборів в Україні з 01 січня 2014 (або раніше для користувачів для яких застосовується передбачений Украерорухом план поступового переходу) є відповідальністю Украероруху. Згідно п. 12, Додатку № 1 до Двосторонньої Угоди «Умови припинення дії двосторонньої угоди, що стосується аеронавігаційних зборів, які стягуються Євроконтролем від імені України», цю Угоду припинено з 31 березня 2014 року.

Так, судом встановлено, що з 01.01.2014 Євроконтроль не виставляє рахунки та не здійснює плату за аеронавігаційне обслуговування у повітряному просторі України, а також не проводить позовну роботу зі стягнення такої заборгованості, що підтверджується відповідним листом-підтвердженням Євроконтролю від 29.01.2016 № 16/0646.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що за надані позивачем послуги Відповідачу було виставлено рахунки з реєстрами польотів до них від 10.04.2015 № 4978/15706/3 (474,55 Євро), від 10.07.2015 № 4978/151567/6 (589,24 Євро) на загальну суму 1 063,79 Євро (одна тисяча шістдесят три євро 79 євроцентів). Проте станом на 23.08.2016 рахунки не були оплачені у звязку із чим позивач нарахував відповідачу пеню на суму 68,17 Євро.

Водночас, обґрунтованих заперечень та доказів на спростування доводів позивача відповідач не надав, відзиву на позовну заяву не направив, явку уповноваженого представника відповідача у судове засідання не забезпечив.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що копії документів, які знаходяться в матеріалах справи та надавались позивачем суду як докази, є належними та допустимими письмовими доказами, які стосуються предмета спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Надані позивачем докази не спростовані та відповідачем протягом розгляду справи не заперечувались.

Таким чином, з огляду на факт наявності боргу у відповідача перед позивачем, який належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 063,79 Євро, що еквівалентно офіційного курсу НБУ становить 30 556,75 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач у зв'язку з порушенням відповідачем строків оплати виставлених рахунків за аеронавігаційні послуги, просить суд стягнути з останнього пеню у розмірі 68,17 євро пені, що еквівалентно 1958,15 грн за офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2016.

Приписами ст. ст. 611, 549 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до розділу GEN 4.2-4 Збірника аеронавігаційної інформації України, за будь-який неоплачений у встановлений строк рахунок нараховується пеня в розмірі 13% річних від суми заборгованості. При розрахунках в національній валюті пеня сплачується відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір пені, обрахованої судом в межах визначених позивачем періодів, є арифметично вірним, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 68,17 євро пені є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, з урахуванням встановлених вище обставин щодо визначення гривневого еквіваленту заявлених до стягнення у валюті сум, арифметично вірний гривневий еквівалент заявлених до стягнення 68,17 євро пені станом на дату винесення зазначеного рішення становить 1 958,15 грн.

Поряд з тим, судом враховано, що визначений вірний гривневий еквівалент заявлених до стягнення у валюті сум боргу та пені не змінює суті рішення в частині стягнення відповідних сум в іноземній валюті, а відображає лише величину боргу та пені з урахуванням офіційного курсу гривні до євро станом на дату винесення рішення у даній справі.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.05.2016 у справі №904/9386/14.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 55, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 48 Закону України Про міжнародне приватне право, ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст.. ст. 1, 36, 46 Повітряного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з POLKADOTS PROPERTIES 185 (PTY) LTD (P.O. box 8582, Edenglend 1613 South Africa) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08300, м. Бориспіль, Київська обл., Аеропорт, код 19477064) 1 063 (одна тисяча шістдесят три) євро 79 євроцентів, що еквівалентно офіційного курсу НБУ становить 30 556 (тридцять тисяч пятсот пятдесят шість) грн. 75 копійок основного боргу, 68 (шістдесят вісім) євро 17 євроцентів, що еквівалентно офіційного курсу НБУ становить 1 958 (одна тисяча девятсот пятдесят вісім) грн. 15 копійок та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 копійок судового збору

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 26.04.2017 р.

Суддя В.М. Антонова