РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/3378/17

За позовом Ужгородського міжрайонного управління водного господарства

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»

про стягнення 32 142,87 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Кисель І.В. - по дов. № 01-08/148 від 21.03.2017

від відповідача Кузьменков М.М. - по дов. № 0051-17/3С від 30.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Ужгородського міжрайонного управління водного господарства про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 32 142,87 грн., з яких: 31 342,87 грн. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, 800,00 грн. вартість проведення визначення вартості матеріального збитку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 24.06.2016 внаслідок транспортної пригоди відбулося зіткнення транспортного засобу Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1, що належить позивачу, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Toyota Camry д/н НОМЕР_2, який застрахований у відповідача, під керуванням ОСОБА_4 Зіткнення відбулося з вини водія ОСОБА_4, що встановлено постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016. Позивач повідомив відповідача про ДТП та надав всі необхідні документи. Згідно звіту № 161 від 22.12.2016, складеного ПП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту становить 31 342,87 грн. Позивачем було 10.01.2017 надіслано відповідачу вимогу про відшкодування вартості відновлювального ремонту, проте відповідь досі не надійшла.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3378/17 та призначено справу до розгляду на 21.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3378/17 від 21.03.2017, у зв'язку з невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 02.03.2017, розгляд справи був відкладений на 11.04.2017.

Позивач в судовому засіданні 11.04.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у поданому в судовому засіданні 11.04.2017 відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки позивачем не підтверджено право власності на транспортний засіб Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 на момент ДТП, а тому у відповідача не виникає правових підстав для виплати страхового відшкодування.

В судовому засіданні 11.04.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2016 у справі № 308/6832/16-п вбачається, що водій ОСОБА_4 24.06.2016 близько 09 год. 35 хв. в м. Ужгород по вул. І.Франка, 1Д керуючи транспортним засобом Toyota Camry д/н НОМЕР_2 виконуючи поворот ліворуч до аптеки не дав дорогу автомобілю НОМЕР_3, який рухався в бік стадіону «Авангард» в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даною постановою суду ОСОБА_4 визнано винним за вчинене правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_4, який належить позивачу на праві оперативного управління.

Згідно з п. 1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до п. 3 ст. 137 Господарського кодексу України право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність транспортного засобу марки Toyota Camry д/н НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю НОМЕР_4, застрахована ОСОБА_4 (страхувальником) у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4856387.

Відповідно до умов договору (полісу) № АЕ/4856387 страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля НОМЕР_5.

Згідно з умовами договору (полісу) № АЕ/4856387 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн., розмір франшизи визначено в розмірі 0 (нуль) грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota Camry д/н НОМЕР_2, застрахована у відповідача то відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Позивачем 08.07.2016 подано відповідачу повідомлення потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду разом з пакетом документів.

Відповідач 22.07.2017 повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки не підтверджено право власності на пошкоджений транспортний засіб.

Позивач 03.08.2016 надіслав на адресу відповідача документи в підтвердження знаходження у нього на балансі пошкодженого автомобіля.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідач заявнику повідомлення про прийняте рішення не направив.

У відповідності до п. 34.1. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Позивач зазначає, та не спростовано відповідачем, що представником Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» не було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу та відповідно не складено протокол огляду. Також відповідачем не було визначено розмір збитків, у зв'язку з чим позивач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5

Відповідно до звіту № 161 від 22.12.2016, який складено оцінщиком ОСОБА_5, матеріальний збиток завданий внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_3 складає 31 342,87 грн.

Суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_5 має достатній фаховий рівень оцінювача, який у встановленому законодавством порядку має відповідні свідоцтво та посвідчення (знаходяться в матеріалах справи).

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем НОМЕР_5 встановлена у судовому порядку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач суми страхового відшкодування у визначений строк не виплатив.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

У зв'язку тим, що умовами полісу № АЕ/4856387 розмір франшизи не встановлено, тому страхове відшкодування не підлягає зменшенню.

Розглядаючи спір по суті, суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню в розмірі 31 342,87 грн.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 800,00 грн. вартості наданих ОСОБА_5 послуг з проведення оцінки пошкодженого автомобіля задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з п. 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Разом з цим, позивачем належними та допустимими засобами доказування не підтверджено розмір понесених позивачем витрат на проведення оцінки (складання звіту) в сумі 800,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позові вимоги Ужгородського міжрайонного управління водного господарства обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, ) на користь Ужгородського міжрайонного управління водного господарства (88000, м. Київ, вул. Загорська, 61-А, ) 31 342 (тридцять одну тисячу триста сорок дві) грн. 87 коп. страхового відшкодування, 1 560 (одну тисячу п'ятсот шістдесят) грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя В.В.Сівакова