ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2017 Справа № 904/397/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ", м. Івано-Франківськ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ", м. Бориспіль, Київська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", м. Київ

про визнання права та стягнення заборгованості

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ", м. Бориспіль, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ", м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про визнання відсутності права

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Назаренко Н.Г.

Суддя Новікова Р.Г.

Представники:

від позивача (за первісним позовом): не з'явився

від відповідача-1 (за первісним позовом): ОСОБА_2А - представник (дов. № 688/1001 від 14.12.2016)

від відповідача-2 (за первісним позовом): не з'явився

від третьої особи (за первісним позовом): ОСОБА_3 - представник (дов. № 478 від 26.04.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання права отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2015 по 31.12.2016 та стягнення заборгованості у розмірі 82 938,00 грн. за договором оренди № 124-А від 27.05.2010 за період з 01.01.2016 по 15.01.2016.

Позивачем до відповідача-1 заявлено вимогу про визнання права на отримання електроенергії за договором про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 року, укладеним між позивачем та відповідачем-1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає цей договір таким, дія якого продовжена на наступний період, натомість відповідач-1 має намір розірвати цей договір, хоча на думку позивача не має на це права в позасудовому порядку, а з відповідним позовом до суду відповідач-1 не звертався. Крім того, відповідач 1 є природним монополістом, тому на думку позивача він не має право відмовитись від постачання електроенергії за умови того, що позивач вчасно сплачує не тільки поточні, але й авансові платежі. Позивач вказує, що відповідач-1 своїми неправомірними діями порушує права позивача як сторони договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, стверджуючи про припинення дії договору та погрожуючи припинити електропостачання і забезпечення потреб електроустановок споживача, чим на думку позивача створює загрозу майновим інтересам позивача. Позивач зазначає, що рішення відповідача-1 про припинення електропостачання на об'єкті було мотивовано тим, що відповідно до відомостей вказаних у витязі з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень право власності на об'єкт нерухомого майна, на який здійснюється постачання електричної енергії належить Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк", а не позивачу.

Позивач зазначає, що на території комплексу, електропостачання енергії на який здійснюється на підставі договору, здійснює діяльність цілий ряд підприємств холдингу «АГРО-СОЮЗ», зокрема, виробники продукції тваринництва, в якому працює велика кількість працівників. Електроенергія, що постачається за договором, забезпечує виробництво та діяльність десяти виробничих цехів та приміщень, що розташовані за адресами: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р., смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1а, буд. 1в, буд. 1х, буд. 1о, буд. 1щ, буд. 16, буд. 1л, буд. 1ц, буд. 1щ, а також виробничі приміщення за адресою: сщ/рада Ювілейна, комплекс будівель та споруд, 7-к. Враховуючи характер діяльності підприємств групи «АГРО-СОЮЗ», така діяльність не передбачає можливості відключення виробничих потужностей від електроенергії, адже воно призведе до серйозних санітарних та епідеміологічних наслідків. Цикл виробництва на вказаних потужностях має характер безперервного. Враховуючи низькі температури повітря у зимовий період, припинення електропостачання та, відповідно, теплопостачання навіть на кілька годин може призвести до загибелі тварин у строк менше ніж за добу.

Позовні вимоги до відповідача-2 про стягнення заборгованості у розмірі 82 938,00 грн. за договором оренди № 124-А від 27.05.2010 обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 (орендарем) своїх зобов'язань за договором оренди, в частині повного та своєчасного компенсування витрат орендодавця (позивача) на оплату спожитої електричної енергії за період з 01.01.2016 по 15.01.2016.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2016 порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду на 17.02.2016.

02.03.2016 відповдач-2 подав через канцелярію суду клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу додаткової угоди про продовження строку дії договору від 29.01.2016 до договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, підписаної уповноваженим представником ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" (а.с.194-195 т.1).

23.05.2016 позивач подав через канцелярію суду додаткові пояснення у справі (а.с.2-27 т. 2), в яких зазначив, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.03.2016 у справі №804/15237/15 залишено в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015, якою визнано протиправним та скасовано записи про право власності за ПАТ "Укрсоцбанк" на 9 об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1а, 1б, 1в, 1л, 1о, 1х, 1ц, 1ш, 1щ, та поновлено записи на зазначене нерухоме майно за ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ". 23.03.2016 відповдіач-1 припинив електропостачання за договором, що підтверджується попередженням відповдіача-1 про припинення постачання №1917/1403/2016 від 14.03.2016. Позивач вказує, що оскільки вищевказаними рішеннями судів, які набрали законної сили, скасовано запис про право власності за банком (третьою особою) на об'єкт нерухомого майна, постачання електричної енергії на який здійснюється на підставі договору, а тому доводи відповідача-1 щодо розірвання договору у зв'язку зі зміною власника електроустановок є необґрунтованими, а припинення електропостачання за договором є незаконним.

23.05.2016 ПАТ "Укрсоцбанк" подав через канцелярію суду клопотання про зупинення провадження у справі. У цьому клопотанні представник третьої особи просив суд зупинити провадження у справі, до вирішення пов'язаної з нею справи № 804/15237/15 за нововиявленими обставинами, оскільки рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду може вплинути на оцінку доказів по цій справі. Клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтовано тим, що провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться справа №804/15237/15 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, а саме щодо визнання протиправними та скасування записів про право власності за ПАТ Укрсоцбанк на об'єкт нерухомого майна, постачання електричної енергії на який здійснюється на підставі спірного договору. Оскільки розгляд справи №804/15237/15 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді та справа № 904/397/16 пов'язані між собою, третя особа вважає, що розгляд позову ТОВ «Корпорація «Агро-Союз» до ТОВ «Агро-Союз-Київ» та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання права та стягнення заборгованості - неможливий до закінчення перегляду справи №804/15237/15 за нововиявленими обставинами. Обґрунтовуючи необхідність зупинення провадження у даній справі третя особа посилається на те, що у випадку, якщо при перегляді Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи №804/15237/15 за навовиявленими обставинами постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року буде скасовано та прийнято нову постанову на користь ПАТ Укрсоцбанк то відповідно зникнуть підстави зазначені в позові ТОВ Корпорація АГРО-СОЮЗ по справі № 904/397/16.

24.05.2016 відповідач-1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач-1 вказував, що листом №33286/1900 від 11.11.2015 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" повідомило позивача про розірвання договору про постачання електроенергії №1917 від 30.09.2015, вказаний лист було отримано позивачем, відповідно до п. 9.8.1. договору, строк дії вказаного договору сплив 31.12.2015. Так як сторонами був погоджений порядок визначення строку дії договору, відповідно до якого продовження строку дії договору на наступний календарний рік потребує відсутність з боку сторін вимог про припинення його дії, або перегляд його умов, а такі вимоги були наявні у ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", позивач, на думку відповдача-1, безпідставно стверджує про порушення його прав (а.с. 34-39 т. 2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016, відкладено розгляд справи на 07.06.2016.

06.06.2016 позивач подав до суду заперечення на відзив відповідача-1, в якому зазначив про те, що посилання відповдіача-1 наведені у відзиві на позов є необґрунтованими, оскільки листом від 11.11.2015 постачальник (відповідач-1) не повідомив про припинення дії договору на підставі п. 9.8.1 договору, а лише запропонував розірвати чинний договір у двосторонньому порядку шляхом підписання додаткової угоди №1 до договору (а.с.56-63 т.2).

06.06.2016 ПАТ "Укрсоцбанк" подав до суду доповнення до клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначив, що 03.06.2016 постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 15н-16/804/15237/15 заяву відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 по справі 804/15237/15 - задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 по справі № 804/15237/15 скасовано, в задоволенні позову відмовлено. Проте станом на дату подання цього клопотання вищенаведена постанова суду не набрала законної сили, оскільки не сплив строк подання апеляційної скарги. На підставі викладених обставин ПАТ Укрсоцбанк просив суд зупинити провадження у справі № 904/397/16 до закінчення перегляду в апеляційній інстанції справи №15н-16/804/15237/15 за нововиявленими обставинами (а.с.64-69 т.2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2016 зупинено провадження у справі № 904/397/16 до розгляду Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом справи № 15н-16/804/15237/15. Зобов'язано сторони повідомити господарський суд Дніпропетровської області про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2016, 17.02.2016, 18.02.2016, 10.05.2016, 07.06.2016, 07.11.2016, 16.11.2016, 10.02.2017 провадження у справі зупинялось та поновлювалось, в зв'язку з запитом судової справи до Дніпропетровського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України.

01.02.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до господарського суду Дніпропетровської області надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором № оренди № 124-А від 27.05.2010.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017, відкладено вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до повернення матеріалів справи № 904/397/16 до господарського суду Дніпропетровської області.

08.02.2017 справа № 904/397/16 повернулась до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017, прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором оренди № 124-А від 27.05.2010, для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017 призначено колегіальний розгляд справи.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 13.02.2017 колегіальний розгляд справи призначено у складі: головуючий колегії - ОСОБА_1, суддя Назаренко Н.Г., суддя Новікова Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2017, справа № 904/397/16 прийнята до розгляду колегіально у складі трьох суддів, а її розгляд призначено на 14.03.2017. Зобов'язано позивача (за зустрічним позовом) доплатити судовий збір у розмірі 222,00 грн., докази сплати судового збору надати суду. Попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ", що у разі недоплати судового збору, у суду будуть підстави залишити зустрічний позов без розгляду. Зобов'язано позивача (за зустрічним позовом) направити на адресу відповідача додатки до зустрічної позовної заяви, докази направлення надати до суду.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 14.03.2017 на 11.04.2017.

11.04.2017 присутні в судовому засіданні представники відповідача-1 (за первісним позовом) та третьої особи (за первісним позовом) проти первісного позову заперечували, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник позивача (за первісним позовом) в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 42 т. 3). Про причини неявки суду не повідомив.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" (відповідач-2 за первісним позовом; позивач за зустрічним позовом) в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 43 т. 3). Вимоги суду доплатити судовий збір у розмірі 222,00 грн. за подання зустрічного позову та направити на адресу відповідача додатки до зустрічної позовної заяви, не виконав. Про причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для всебічного, повного та об'єктивного розгляду первісних позовних вимог, в зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути первісний позов за наявними матеріалами справи в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

При цьому, слід зазначити, що судом було надано достатньо часу учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1 (за первісним позовом) та представника третьої особи (за первісним позовом), господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором № оренди № 124-А від 27.05.2010, суд прийшов до висновку про залишення зустрічного позову без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В підпунктах 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.17 у розмірі 1600 гривень.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою 01.02.2017, що підтверджується штампом канцелярії господарського суду Дніпропетровської області з вх. №1094/17 від 01.02.2017.

До поданої зустрічної заяви позивачем (за зустрічним позовом) було подано оригінал платіжного доручення №3064 від 31.01.2017 про сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Отже, сума недоплаченого судового збору за подання зустрічної позовної заяви складає 222,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017, прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором оренди № 124-А від 27.05.2010, для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2017, зобов'язано позивача (за зустрічним позовом) доплатити судовий збір у розмірі 222,00 грн., докази сплати судового збору надати суду. Попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ", що у разі недоплати судового збору, у суду будуть підстави залишити зустрічний позов без розгляду. Зобов'язано позивача (за зустрічним позовом) направити на адресу відповідача додатки до зустрічної позовної заяви, докази направлення надати до суду.

Станом на час розгляду справи, позивач (за зустрічним позовом) доказів доплати судового збору у розмірі 222,00 грн. до суду не надав, про причини неможливості виконання вимог суду не повідомив.

Пунктом 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 2.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 Господарського процесуального кодексу України або ж залишити позов (заяву, скаргу) без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 названого Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Позивач (за зустрічним позовом) без поважних причин не з'явився в судові засідання 14.03.2017 та 11.04.2017 та не надав суду доказів направлення на адресу відповідача (за зустрічним позовом) додатки до зустрічної позовної заяви, доказів доплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що позивачем не виконано вимог суду та не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, не направлено на адресу відповідача (за зустрічним позовом) копії додатків до зустрічної позовної заяви, не забезпечено явку повноваженого представника позивача (за зустрічним позовом) в судові засідання 14.03.2017 та 11.04.2017, судом прийнято рішення про залишення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Союз-Київ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання відсутності права на отримання компенсації вартості спожитої електроенергії договором № оренди № 124-А від 27.05.2010, без розгляду.

При цьому, господарський суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач (за зустрічним позовом) має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Щодо первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" судом встановлено таке.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" (позивач за первісним позовом - споживач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (відповідач-1 за первісним позовом - постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії №1917 (а.с.14-19 т.1).

Відповідно до п. 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 585,9 кВт, величини якої по об'єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємними частинами цього договору.

Під час виконання договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1 договору).

Згідно додатку №2 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (а.с. 71-72 т. 2), об'єктом споживача є виробнича база, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в.

Відповідно до п. 9.8 договору, цей договір набирає чинності з 30.09.2015 і укладається на строк до 31.12.2015 року.

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п. 9.8.1 договору).

11.11.2015 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" з листом №33286/1900 щодо розірвання договору (а.с. 36 -37 т. 2). Вказаним листом відповідач-1 (за первісним позовом) повідомив позивача (за первісним позовом) про те, що в зв'язку зі зміною власника майна, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в, та в зв'язку з наявністю бажання нового власника (ПАТ "Укрсоцбанк") на укладення договору про постачання електричної енергії з метою електрозабезпечення вищевказаного майнового комплексу, необхідним є розірвання договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015. Для чого, відповідач-1 підготував та надав позивачу для підписання додаткову угоду про розірвання договору про постачання електричної енергії.

25.11.2015, листом №81/01 ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" у відповідь на лист №33286/1900 від 11.11.2015, відмовило у розірванні договору та повідомило, що споживач не припинив володіння та користування майном, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в, ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" має укладений договір на постачання електроенергії, споживає електричну енергію та вчасно здійснює оплату спожитої електричної енергії. Проект додаткової угоди про розірвання договору про постачання електричної енергії позивач (за первісним позовом) повернув відповідачу - 1 (за первісним позовом) без реагування (а.с. 38-39).

20.11.2015 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" з листом № 35130/1900 щодо перегляду договірних відносин (а.с. 43 т. 1). В цьому листі відповідач-1 (за первісним позовом) зазначив, що в зв'язку з наданням ПАТ "Укрсоцбанк" ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.09.2015 на комплекс розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в (постачання електричної енергії якого на цей момент здійснюється відповідно до договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015). керівництвом ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" було прийнято рішення про розірвання договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 у відповідності до п. 9.8.2. договору 31.12.2015 з послідуючим припиненням електропотачання. Крім того, в цьому листі ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" вказало на те, що 01.01.2016 договір про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 буде вважатися таким, що втратив чинність, в зв'язку з чим відповідач-1 підготував та надав позивачу для підписання додаткову угоду про розірвання договору про постачання електричної енергії.

Також, 23.11.2015 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" з листом № 35798/1900 щодо перегляду договірних відносин (а.с. 44 т. 1). В якому попередив позивача (за первісним позовом), що з 01.01.2016 договір про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 буде вважатися таким, що втратив чинність. Повідомив, що попередній лист № 35130/1900 від 20.11.2015 вважати недійсним.

Позивач вважає цей договір таким, дія якого продовжена на наступний період, натомість відповідач-1 має намір розірвати цей договір, хоча на думку позивача не має на це права в позасудовому порядку, а з відповідним позовом до суду відповідач-1 не звертався.

Позивач вказує, що відповідач-1 своїми неправомірними діями порушує права позивача як сторони договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, стверджуючи про припинення дії договору та погрожуючи припинити електропостачання і забезпечення потреб електроустановок споживача, чим на думку позивача створює загрозу майновим інтересам позивача.

На підставі викладеного, позивач (за первісним позовом) просить суд про визнання за ним право отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Надаючи правову кваліфікацію наявним у матеріалах справи доказам та поясненням учасників судового процесу суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №910 від 17.10.2005 (надалі - Правила).

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 1.3. Правил користування електричною енергією встановлено, що споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається зі статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 9.8 договору, цей договір набирає чинності з 30.09.2015 і укладається на строк до 31.12.2015 року.

Отже, сторонами було узгоджено строк дії цього договору, а саме до 31.12.2015.

Статтею 598 ЦК Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 9.8.1. договору сторони передбачили, що договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 (за первісним позовом) скористався наданим йому правом та за місяць до закінчення строку дії договору відмовився від пролонгації договору на новий термін, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист від 23.11.2015 № 35798/1900 щодо перегляду договірних відносин (а.с. 44 т. 1) в якому останній попередив позивача (за первісним позовом), що з 01.01.2016 договір про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 буде вважатися таким, що втратив чинність.

Вказаний лист було отримано позивачем (за первісним позовом) 01.12.2015.

Під час розгляду справи в суді, відповідачем -2 (за первісним позовом) було долучено до матеріалів справи додаткову угоду №2 до договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, якою було продовжено термін дії договору до 29.02.2016 включно (а.с.195 т.1).

Але, зазначена додаткова угода підписана лише з боку відповідача-1 (за первісним позовом), доказів підписання цієї додаткової угоди з боку ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" в матеріалах справи відсутні. Тобто, вказана додаткова угода №2 від 29.01.2016 є неукладеною.

Крім того, вказану вище додаткову угоду підписано з боку відповідача-1 (за первісним позовом) - 29.01.2016, тобто вже після того, як договір №1917 від 30.09.2015 припинив свою дію.

Враховуючи встановлений строк дії договору (до 31.12.2015), договір про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 є таким, що припинив свою дію з 01.01.2016.

Отже, враховуючи, що строк дії договору скінчився 31.12.2015, вимога позивача (за первісним позовом) про визнання його права отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2016 по 31.12.2016 задоволенню не підлягає.

Крім того, як на підставу відмови від продовження дії договору відповідач-1 (за первісним позовом) посилався на зміну власника майна, постачання електричної енергії на яке здійснюється на підставі спірного договору. З цього приводу колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п. п. 8 п. 5.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року № 417/1442 (далі - Правила користування електричною енергією) для укладення договору про постачання електричної енергії заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації, в тому числі копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта).

Право власності на майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в також підтверджуються наявними в матеріалах справи Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2015 (125-141 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що власником майна, постачання електричної енергії на яке здійснюється на підставі спірного договору, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, 1в станом на час розгляду справи є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк". Вказане підтверджується наявною в матеріалах справи ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2016 у справі №15н-16/804/15237/15, якою скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року по справі №804/15237/15, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведення державної реєстрації права власності та поновлення попередніх записів про право власності на об'єкти нерухомого майна, що належали на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "КОРПОРАЦІЯ "АГРО-СОЮЗ" та перебували в іпотеці Публічного акціонерного товариства УКРСОЦБАНК за Договором іпотеки від 03 вересня 2010 року. Вказане судове рішення було залишено без змін за результатами перегляду справи №804/15237/15 за нововиявленими обставинами, про що свідчить наявна в матеріалах справи ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року у справі №15н-16/804/15237/15 (а.с.174-177 т.2).

Вказана ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 року у справі №15н-16/804/15237/15 є такою, що набрала законної сили та є остаточною.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вказаними судовими рішеннями було встановлено правомірність записів про право власності за ПАТ "Укрсоцбанк" на 9 об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська, буд. 1а, 1б, 1в, 1л, 1о, 1х, 1ц, 1ш, 1щ.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" про визнання права отримувати електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 1917 від 30.09.2015 протягом строку з 01.01.2015 по 31.12.2016.

Щодо первісних позовних вимог ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" до ТОВ "Агро-Союз-Київ" про стягнення заборгованості у розмірі 82 938,00 грн. за договором оренди № 124-А від 27.05.2010 за період з 01.01.2016 по 15.01.2016, судом встановлено таке.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2010 між ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" (позивач за первісним позовом, орендодавець) та ТОВ "Агро-Союз-Київ" (відповідач-2 за первісним позовом, орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень №124-А (а.с. 23-26 т.1).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди, орендодавець зобов'язується надати орендарю у тимчасове платне користування нежитлові приміщення.

Загальна площа приміщень складає 10613,2 кв.м. Приміщення надаються для ведення господарської діяльності орендаря (п. п.1.2., 1.3. договору оренди).

Приймання-передача приміщення здійснюється комісією, до складу якої входить представники обох сторін. Про факт приймання та передачі приміщення складається акт приймання-передачі, в якому зазначається технічний стан приміщення. Акт підписується обома сторонами і є невід'ємною частиною договору (п.п. 2.1., 2.2. договору).

14.11.2011 між ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" та ТОВ "Агро-Союз-Київ" було складено акт приймання-передачі приміщення, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у користування приміщення загальною площею 10613,2 кв.м., що розташоване за адресою: 52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Нижньодніпровська,1 (а.с.27 т.1).

Згідно з п. 4.5. договору, вартість всіх наданих комунальних послуг, використаної електроенергії сплачується орендарем на підставі рахунків комунальних підприємств або згідно лічильників.

18.01.2016 ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" виставило ТОВ "Агро-Союз-Київ" рахунок № 0012-01 на оплату спожитої електричної енергії на суму 82938,00 грн. за період з 01.01.2016 по 15.01.2016 (а.с.29 т.1).

Вказаний рахунок було направлено позивачем (за первісним позовом) відповідачу-2 (за первісним позовом) разом з листом від 18.01.2016. У цьому листі ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" повідомило відповдача-2 про наявність заборгованості за спожиту електроенергію на суму 82938,00 грн. за період з 01.01.2016 по 15.01.2016 та просило сплатити вказану заборгованість протягом двох днів (а.с.28 т.1).

22.01.2016 у відповідь на лист позивача (за первісним позовом) ТОВ "Агро-Союз-Київ" повідомило про неготовність сплатити вартість спожитої електроенергії за період з 01.01.2016 по 15.01.2016, в зв'язку з тим, договір на постачання електроенергії укладений між ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" та ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" припинив свою дію. В зв'язку з чим відповідач-2 зазначив про те, що відмовляється сплачувати на користь ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" вищезазначену заборгованість до моменту належного встановлення права ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" на її отримання за договором про постачання електроенергії (а.с.30 т. 1).

Отже, несплата відповідачем-2 (за первісним позовом) вартості спожитої електроенергії за період з 01.01.2016 по 15.01.2016, стало причиною цього спору.

Зі змісту наведеного вбачається, що орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцю (позивачу за первісним позовом) витрати, повязані з оплатою позивачем вартості спожитої відповідачем-2, як орендарем, електроенергії.

В підтвердження заявлених вимог позивач надав договір про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, укладений між позивачем (за первісним позовом) та відповідачем-1 (за первісним позовом).

Доказів того, що відповідач-2 (за первісним позовом) спожив електричної енергії в період з 01.01.2016 по 15.01.2016 на суму 82938,00 грн. та що позивачем реально понесені витрати з оплати вартості поставленої йому на обєкти споживання електроенергії, позивачем не надано.

Зі змісту договору оренди не вбачається встановлення конкретного розміру вартості електроенергії, яку відповідач має сплатити позивачу, однак встановлено обовязок відповідача відшкодувати понесені відповідачем витрати з оплати послуг за спожиту електроенергію на підставірахунків комунальних підприємств або згідно лічильників.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими та речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що судом було встановлено факт припинення договору про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015 з 01.01.2016, відсутність виставлених електропостачальною організацією рахунків на оплату електроенергії за спірний період, не доведення позивачем факту власних витрат на оплату електроенергії, суд вважає непідтвердженим належними доказами факт отримання позивачем (за первісним позовом) електричної енергії за договором про постачання електричної енергії №1917 від 30.09.2015, а отже і права на відшкодування вартості спожитої відповідачем-2 (за первісним позовом) електричної енергії позивач не набув.

Наявність платіжних доручень (а.с. 32-39 т. 1) про сплату за активну електричну енергію, які не містять кількості спожитої відповідачем у спірному періоді електроенергії та її вартості, розрахунку суми цих витрат, не є достатнім для вирішення питання щодо задоволення вимоги позивача про відшкодування витрат, повязаних із споживанням відповідачем-2 (за первісним позовом) електричної енергії.

Також, суд враховує, що як вже було зазначено вище, власником орендованого відповідачем-2 (за первісним позовом) майна є інша особа, з якою ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" і уклало договір про постачання електричної енергії №1928 від 24.11.2015.

Отже, за викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні первісних позовних вимог ТОВ "Корпорація "АГРО-СОЮЗ" у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі за розгляд первісних позовних вимог покладаються на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 81, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В первісному позові відмовити повністю.

Зустрічний позов залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2017

Суддя ОСОБА_1

Суддя Н.Г. Назаренко

Суддя Р.Г. Новікова