ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2017 року Справа № 910/22565/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Карабаня В.Я.,

Ковтонюк Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ"
на ухвалугосподарського суду міста Києва від 02.02.2017 р.
та на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р.
у справі№ 910/22565/16 господарського суду міста Києва
за позовомПриватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"
доТовариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ"
простягнення 5 978 913 грн. 54 коп.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р. у справі №910/22565/16 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" до Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу природного газу повернуто без розгляду на підставі п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р. у справі № 910/22565/16 повернуто без розгляду на підставі п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р., ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. та направити справу до суду першої інстанції для розгляду зустрічної позовної заяви.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Господарського процесуального кодексу України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в ч. 1 ст. 106 цього кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, приймаючи до уваги норми вказаної статті, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що у господарського суду касаційної інстанції відсутні повноваження для прийняття касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р., оскільки даний судовий акт в апеляційному порядку не переглядався.

За таких обставин, скаржнику слід відмовити у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р.

Крім того, судова колегія господарського суду касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. підлягає поверненню скаржнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" не надано доказів надсилання копії касаційної скарги Приватному акціонерному товариству "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння", що підтверджується відсутністю вказаних доказів в додатках до касаційної скарги.

Пунктом 3 частини 1 статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Однак, як встановлено судом, до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас, скаржник звертається до суду касаційної інстанції із заявою про відстрочення сплати судового збору, у якій просить відстрочити сплату судового збору у зв'язку із тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" перебуває у важкому фінансовому становищі.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому слід зазначити, що відповідно до норм вказаної статті звільнення сторони від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердженності цих обставин належними доказами.

У п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з цим, Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що на час подання касаційної скарги його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір лише під час подання касаційної скарги в зв'язку з важким майновим станом скаржника, у проміжок часу до винесення судового рішення.

Одночасно, статтею 1118 ГПК України передбачено, що касаційна скарга у випадках, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 107 цього кодексу, розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України.

Втім, заявником на підтвердження викладених в клопотанні обставин не наведено та не подано жодного доказу на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Зважаючи на наведене, подане Товариством з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на приписи наведених правових норм та враховуючи вищевикладені обставини, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" підлягає поверненню.

Крім того, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" було подано заяву про відкликання касаційної скарги відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України. Однак, вказана заява не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки, в доданій до неї копії Довіреності №2302/17-01 від 23.02.2017 р. не зазначено, що представник відповідача Сочка В.В. уповноважений відкликати подані від імені товариства касаційні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р. у справі № 910/22565/16.

2.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. у справі № 910/22565/16.

3.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГК "УКРГАЗ" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 р. у справі № 910/22565/16 повернути скаржнику.

4.Матеріали оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 02.02.2017 р. у справі № 910/22565/16 повернути до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді В.Я. Карабань

Л.В. Ковтонюк