ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.2017 Справа № 920/88/17

Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючого судді Заєць С.В., суддів Костенко Л.А., Левченка П.І., розглянувши матеріали справі № 920/88/17:

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційного банку

«Приватбанк», м. Дніпро,

до відповідача: Обласного комунального підприємства Центральної районної

аптеки № 27 Кролевецького району в особі голови комісії з

припинення (ліквідатор) Обласного комунального підприємства

Центральної районної аптеки № 27 Кролевецького району,

м. Кролевець, Сумська область,

про зобовязання визнання грошових вимог та включення їх до реєстру кредиторів,

За участю представників сторін:

Від позивача: представник ОСОБА_1 (довіреність № 8252-К-О від 29.12.16);

Від відповідача: не прибув;

При секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

Суть спору: відповідно до вимог позовної заяви № 20160610РВ від 30.01.2017 року, позивач просить суд зобовязати Обласне комунальне підприємство Центральну районну аптеку № 27 (41300, Сумська область, м. Кролевець, вул. Комуністична, 16, ) в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» у загальному розмірі 32 579,96 грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу Обласного комунального підприємства Центральної районної аптеки № 27 та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп.

18 квітня 2017 року позивач подав письмові пояснення № 20160610РВ від 13.04.2017, в яких вказав, що в даному випадку відповідач знаходиться в стані самоліквідації, що відрізняється від процедури банкрутства. Портал електронних сервісів забезпечує оприлюднення для вільного доступу повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи на підставі внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських реформувань, даних про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі даних про рішення щодо припинення юридичної способи, відомостей про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або, органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог. На даний момент оприлюднення вищевказаних відомостей здійснюється на офіційному сайті Міністерства юстиції України, з якого позивач і дізнався про ліквідацію відповідача. Також позивач просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи в обґрунтування позовних вимог.

Подані документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18 квітня 2017 року представник позивача надав усні пояснення по справі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання 18.04.2017 не прибув, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомостей з сайту Міністерства юстиції України, Обласне комунальне підприємство Центральна районна аптека № 27 з 08.06.2016 знаходиться в стані припинення, при цьому строк визначений засновниками для заявлення кредиторами встановлено до 17.08.2016.

23 листопада 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 20160610РВ від 21.11.2016 (а.с.49-51) до кредитора з вимогами, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 52).

Відповідно до вказаної заяви позивач вимагав визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу Обласного комунального підприємства Центральної районної аптеки № 27 Кролевецького району, як до позичальника грошові вимоги ПАТ КБ Приватбанк на загальну суму 32 579 грн. 96 коп. станом на 14.11.2016, а саме заборгованості за кредитом в розмірі 24 147 грн. 88 коп., заборгованості за процентами в розмірі 4 708 грн. 83 коп., комісії в розмірі 1 056 грн. 51 коп. та пені в розмірі 2 666 грн. 74 коп.

Вказані грошові вимоги позивача до відповідача складаються з вимог за договором від 22.09.2014, що укладений між позивачем та відповідачем шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, згідно якої позивачем був відкритий відповідачеві рахунок № 9104.

Відповідно до вказаної заяви, відповідач (Клієнт) приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах відповідача - договорі банківського обслуговування у цілому.

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису; підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При цьому, як визначено відповідною нормою, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Отже, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, відповідач приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах, що фактично складають договір банківського обслуговування в цілому.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування від 22.09.2014 перед ПАТ КБ «Приватбанк» не виконував, в звязку з чим утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 24 147 грн. 88 коп. заборгованості за процентами в розмірі 4 708 грн. 83 коп., комісії в розмірі 1 056 грн. 51 коп. та пені в розмірі 2 666 грн. 47 коп.

Відповідачем під час розгляду справи не надано суду доказів сплати заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Як зазначає, позивач, а також підтверджується відомостями з сайту УДППЗ «Укрпошта» вказане відправлення, в якому позивачем 23.11.2016 направлялась заява з вимогами про визнання кредиторських вимог в розмірі 32 579 грн. 96 коп. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу, повернута позивачу 03.01.2017 з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Згідно ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, як вбачається з відомостей з ЄДРПОУ щодо відповідача, місцезнаходженням юридичної особи відповідача є 41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Комуністична, 16, саме за вказаною адресою позивачем згідно цінного листа направлялась заява про визнання грошових вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до приписів статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч.5 ст. 105 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи ( ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 9 вказаної статті, виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Так, позивач дізнався про ухилення від розгляду його заяви під час повернення конверту, в якому направлялась відповідна вимога, а саме 03 січня 2017 року.

Згідно ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 Цивільного кодексу України, письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Таким чином, враховуючи, що заяву кредитора з грошовими вимогами надіслано позивачем відповідачу 23.11.2016 і така заява не була розглянута відповідачем і повернута на адресу позивача 3 січня 2017 року, а позивач 02.02.2017 надіслано до суду дану позовну заяву.

Тобто, ухилення відповідача від розгляду заяви оскаржено позивачем в межах місячного строку з дати коли він дізнався про таку відмову.

Проте, відповідачем не надано суду доказів розгляду та відповіді на вказану заяву.

Відповідачем не повідомлено банк про початок процедури припинення, що є порушення умов договору; банк звертався до ліквідатора із заявою, в якій просив визнати позивача кредитором на суму 32 579 грн. 96 коп.; відповідачу відділенням поштового зв'язку заяву банка від 21.11.2014 не вручено; відповідач у визначений законом строк, не надав банку відповіді щодо включення вимог кредитора або відмови такого включення; позивач документально підтвердив наявність кредиторської заборгованості відповідача та підстав для внесення в реєстр кредиторів вимог банка на суму 32 579 грн. 96 коп, а тому господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Обласне комунальне підприємство Центральну районну аптеку № 27 Кролевецького району (41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Комуністична, буд. 16, ) в особі голови ліквідаційної комісії визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) у загальному розмірі 32 579 грн. 96 коп. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу обласного комунального підприємства Центральної районної аптеки № 27 Кролевецького району.

3. Стягнути з Обласного комунального підприємства Центральної районної аптеки № 27 Кролевецького району (41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Комуністична, буд. 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.04.2017.

Головуючий суддя С.В. Заєць

Судді Л.А. Костенко

ОСОБА_2