ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р.Справа № 923/1371/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» - ОСОБА_2 за довіреністю;

від ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» - не зявився

від ОСОБА_3 юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_4 за довіреностями

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5

на рішення господарського суду Херсонської області від 17 січня 2017 року

по справі №923/1371/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант»

до

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт»;

- Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3 юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби

про звільнення майна з-під арешту

Сторони та третя особа належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 18.04.17р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

19.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» (надалі позивач, ТОВ «ФК «Фінгарант») звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (надалі відповідач, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт»), Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (надалі відповідач, ПАТ «ВіЕйбі»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3 юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, в якому просило суд звільнити з-під арешту рухоме майно, що належить ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та перебуває в заставі у ТОВ «ФК «Фінгарант» на підставі договору застави №PL 12-249/28-4 від 09.10.2012р., на яке накладено арешт в рамках виконавчого провадження №52701814, відкритого головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зобовязанні (Договорі застави №PL 12-249/28-4 від 09.10.2012р.) відбулась заміна сторони у зобов'язанні, внаслідок чого позивач став новим кредитором та набув права заставодержателя за договором застави №PL 12-249/28-4 від 09.10.2012 р., укладеним між відповідачами. Відносно ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» відкрито виконавче провадження №52701814, за яким стягувачем є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». У зв'язку із невиконанням боржником забезпеченого заставою зобов'язання, яке значно перевищує заставну вартість арештованого предмета забезпечення, позивач як заставодержатель набув право звернення на предмет застави та задоволення забезпечених заставою вимог. Накладений органом Державної виконавчої служби арешт на предмет застави за заявою іншого стягувача порушує права позивача як заставодержателя з вищим пріоритетом та переважним правом на звернення стягнення на заставне рухоме майно.

З посиланням на норми ст.ст.572,589 ЦК України, ст.ст.51,59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.12,14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

17.01.2017р. ОСОБА_3 юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби подало суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити у задоволенні позову.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.01.2017р. (суддя Задорожна Н.О.) суд ухвалив:

- звільнити з-під арешту рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та перебуває в заставі у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» на підставі договору застави № PL 12-249/28-4, на яке накладено арешт в межах ВП № 52701814, відкритого Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України, а саме: 1) Трактор Білорус 83,1, номер об'єкта 80823080, номер державної реєстрації: ЕН07772 (інв. № 72). 2) Трактор Білорус 83,1, номер об'єкта 80822911, номер державної реєстрації ЕН07773 (інв. № 73). 3) Трактор NEW HOHAND TG285, номер об'єкта JAW140553, номер державної реєстрації ЕН07771 (інв. № 126). 4) КАМАЗ 45143, САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС51464, номер державної реєстрації ВТ 3846 АС, (інв. № 132). 5) НЕФАЗ 8560, САМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060008100, номер державної реєстрації ВТ 4350 ХХ, (інв. № 133). 6) НЕФАЗ 8560, САМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н050007548, номер державної реєстрації ВТ 3362 ХХ, (інв. № 135). 7) Колісні трактори МТЗ-80, номер обєкта 653965, номер державної реєстрації 07720 ЕН (інв. № 245). 8) Колісні трактори МТЗ-80, номер обєкта 627832, номер державної реєстрації 07722 ЕН (інв. № 249). 9) Причепи 2ПТС-4, номер обєкта 864200, номер державної реєстрації ХГ1226 (інв.№252). 10) Причепи 2ПТС-4, номер обєкта 598131, номер держаної реєстрації ХГ1221 (інв.№253). 11) Причепи 2ПТС-4, номер обєкта 666762, номер державної реєстрації ХГ1224 (інв.№255). 12) Колісні трактори МТЗ-82, номер обєкта 2202429, номер державної реєстрації 07719ЕН (інв.№257). 13) КАМАЗ 45143, САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС53215Я62276611, номер державної реєстрації ВТ2238АЕ (інв.№333). 14) НЕФАЗ 8560, САМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060008100, номер державної реєстрації ВТ3361ХХ (інв.№334). 15) КАМАЗ 45143, САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС68857, номер державної реєстрації ВТ9176АС (інв.№335). 16) НЕФАЗ 8560, САМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060008097, номер державної реєстрації ВТ4576ХХ (інв.№336). 17) КАМАЗ 45143, САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС68396, номер державної реєстрації ВТ9177АС (інв.№337). 18) КАМАЗ 45143, ГРУЗОВОЙ САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС53215І162278143, номер державної реєстрації ВТ7738АЕ (інв.№338). 19) Причеп, НЕФАЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060009897, номер державної реєстрації ВТ5804ХХ, (інв.№339). 20) НЕФАЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта 0009893, номер державної реєстрації ВТ5814ХХ (інв.№340). 21) КАМАЗ 45143, САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС53215К62276610, номер державної реєстрації ВТ2237АЕ (інв.№382). 22)КАМАЗ 45143, ГРУЗОВОЙ САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС53215І162284405, номер державної реєстрації ВТ8182АЕ (інв.№385). 23)КАМАЗ 45143, ГРУЗОВОЙ САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС76636, номер державної реєстрації ВТ8651АЕ (інв.№387). 24)КАМАЗ 45143, ГРУЗОВОЙ САМОСВАЛ, номер обєкта ХТС84225, номер державної реєстрації ВТ7736АЕ, (інв.№388). 25)НЕФАЗ 8560 01202, САМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060009560, номер державної реєстрації ВТ5112ХХ (інв.№389).

26)НЕФАЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060009890, номер державної реєстрації ВТ5805ХХ (інв.№390). 27)НЕФАЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта Х1Р8560Н060009891, номер державної реєстрації ВТ5803ХХ (інв.№391). 28)НЕФАЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта 0008883, номер державної реєстрації ВТ5816ХХ (інв.№392). 29) Причеп, НЕФАЗ-8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта 0009938, номер державної реєстрації ВТ5817ХХ (інв.№393). 30)Причеп, НЕФАЗ-8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта 0009935, номер державної реєстрації ВТ5815ХХ (інв.№394). 31) Причеп, НЕФ АЗ 8560, ПРИЦЕПСАМОСВАЛ, номер обєкта X1F8560H060009892, номер державної реєстрації ВТ5806ХХ (інв.№395). 32) НЕФ АЗ 8560 01202, САМОСВАЛ, номер обєкта X1F8560H060009554, номер державної реєстрації ВТ5111ХХ (інв.№400). 33) КАМАЗ 53213, ВАНТАЖНИЙ ЦИСТЕРНА, номер обєкта ХТС53213М0033157, номер державної реєстрації ВТ5918АН (інв.№421). 34) Автомобіль легковий, ВАЗ 21093, ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК, номер обєкта Y6D0235, номер державної реєстрації ВТ1661АН (інв.№425). 35) Автомобіль легковий, КІА SORENTO, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, номер обєкта KNEJC45, номер державної реєстрації ВТ0039АІ (інв.№635). 36) Автомобіль вантажний, УАЗ 3303, ВАНТАЖНИЙ МАЛОТОНАЖНИЙ, (ОСОБА_6.) БОРТОВИЙ, номер об'єкта 330300J0124021, номер державної реєстрації ВТ0370АК (інв.№640). 37) Автомобіль легковий, HYUNDAI Н-1, ЛЕГКОВИЙ ПАСАЖИРСЬКИЙ, номер обєкта KMHWH81JP8U034884, номер державної реєстрації ВТ0201АК (інв.№643). 38)Автомобіль легковий, BA3-210934-20, ЛЕГКОВИЙ ХЕЧБЕК, номер обєкта Y6D9256, номер державної реєстрації ВТ0892АО (інв.№820). 39) Автомобіль легковий, HYUNDAI TUCSON, ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ, номер обєкта Y6LJN81DP9L214221, номер державної реєстрації ВТ6655АО (інв.№843). 40)Автомобіль легковий, ВАЗ-210934-20, ЛЕГКОВИЙ ХЕЧБЕК, номер обєкта Y6D8557номep державної реєстрації ВТ6679АО (інв.№847). 41)Автомобіль легковий, ВАЗ-210934-20, ЛЕГКОВИЙ ХЕЧБЕК, номер обєкта Y6D6502, номер державної реєстрації ВТ6680АО (інв.№848). 42) Автомобіль легковий, ВАЗ-210934-20, ЛЕГКОВИЙ ХЕЧБЕК, номер обєкта Y6D8281, номер державної реєстрації ВТ6681АО (інв.№849). 43) Трактор коліснийТ-150 К, номер обєкта 644811, номер державної реєстрації 08164ВТ (інв.№Ю00000112). 44)Трактор колісний Т-150 К, номер обєкта 644746, номер державної реєстрації 08163ВТ (інв.№Ю00000113). 45) Автомобіль вантажний, ГАЗ 2705-228, ВАНТАЖНИЙ ВАНТАЖ-ПАСАЖ, номер обєкта Х96270500А0664192, номер державної реєстрації ВТ3552АР (інв. №ЮТ00000119). 46) Автомобіль легковий, HYUNDAI SONATA, ЛЕГКОВИЙ ССДАН, номер обєкта КМНЕС41ВВВА118563, номер державної реєстрації ВТ2824АР, (інв. № ЮТ00000120). 47)Автомобіль легковий, УАЗ-23632-233, ЛЕГКОВИЙ ПІКАП, номер обєкта ХТТ236320А0009295, номер державної реєстрації ВТ4439АР (інв.№Ю00000131). 48)Автомобіль легковий, ГАЗ 2705 228, ЛЕГКОВИЙ ВАНТАЖ-ПАСАЖ, номер обєкта Х96270500А0664298, номер державної реєстрації ВТ4462АР (інв.№ЮТ00000134). 49) Автомобіль легковий, ГАЗ 2705 228, ЛЕГКОВИЙ ВАНТАЖ-ПАСАЖ, номер обєкта Х96270500А0664203, номер державної реєстрації ВТ4436АР (інв.№ЮТ00000137). 50) Дискова борона SUNFLOWER 1344-30, інвентарний №27, заводський №01434В20060029, рік випуску 2006. 51) Дискова борона 4,5м, інвентарний №265, рік випуску 2006. 52) Борони SUNFLOWER-1433-30, інвентарний №352, заводський №1434G06320, рік випуску 2006. 53) Дискова борона-ріпер Sunflower4411-7, інвентарний №359, заводський №441Ю06013, рік випуску 2006. 54) Розкидачі. MXL1600, інвентарний №368, заводський №711, рік випуску 2006. 55) Розкидач, міндобрив. MXL1600 с кард.вал.і тран.воз., інвентарний №412, заводський №1888, рік випуску 2007. 56) Розкидачі. MXL1600, інвентарний №413, заводський №1883, рік випуску 2007. 57) Розкидачі. MXL1600, інвентарний №412, заводський №1884, рік випуску 2007.58) Сівалки МР-555, інвентарний №426, заводський №Н8186Е105, рік випуску 2007. 59)Сіялка зернова СЗ-5,4, інвентарний №145, рік випуску 2006. 60)Сівалки МР-555, інвентарний №427, заводський №Н8186Е106, рік випуску 2007. 61) Машина для транспортування і внесення добрив, інвентарний №160, рік випуску 2006. 62)Борона пружина, інвентарний №161, рік випуску 2006. 63)Борона пружина, інвентарний №162, рік випуску 2006. 64) Зернова жатка7,32м, інвентарний №439, заводський 249819027, рік випуску 2007. 65) Зернова жатка7,32м, інвентарний №440, заводський 249818014, рік випуску 2006. 66) Жатки МР7000, інвентарний№267, заводський №НР84445, рік випуску 2006. 67) Зернова жатка 9,1м, інвентарний №268, заводський №303844071, рік випуску 2006. 68) Очисник лушпиння насіння ОВС-25, інвентарний №290, рік випуску 2006. 69) Сіялка СПЧ-8-ФС, інвентарний №298, рік випуску 2006. 70) Сіялка СПЧ-8-ФС, інвентарний №299, рік випуску 2006. 71) Сіялка зернова СЗ-5,4, інвентарний №300, рік випуску 2006. 72) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №445, заводський №249819057, рік випуску 2007. 73) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №446, заводський №249816024, рік випуску 2006. 74) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №447, заводський №249818021, рік випуску 2007. 75) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №448, заводський №249819020, рік випуску 2006. 76) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №449, заводський №249819027, рік випуску 2007. 77) Зернова жатка 7,32м, інвентарний №450, заводський №249816033, рік випуску 2007. 78) Навантажувач зерна ПЗН-200, інвентарний №452, заводський №0059, рік випуску 2006. 79) Навантажувач зерна ПЗН-200, інвентарний №453, заводський №0060, рік випуску 2006. 80) Ріпаковий стіл ВISOCX-100, інвентарний №683, заводський №208652, рік випуску 2008; 81) Ріпаковий стіл ВISOCX-100, інвентарний №684, заводський №208651, рік випуску 2008; 82) Ріпаковий стіл ВISOCX-100, інвентарний №685, заводський №208653, рік випуску 2008; 83) Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №715, заводський №5434, рік випуску 2008. 84)Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №716, заводський №5435, рік випуску 2008. 85)Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №717, заводський №5360, рік випуску 2008. 86)Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №718, заводський №5437, рік випуску 2008. 87) Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №719, заводський №5438, рік випуску 2008. 88) Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №723, заводський №5357, рік випуску 2008. 89)Жниварка МА-9120, інвентарний №726, заводський №605, рік випуску 2008. 90)Жниварка МА-9120, інвентарний №727, заводський №622, рік випуску 2008. 91)Жниварка МА-9120, інвентарний №728, заводський №627, рік випуску 2008.92)Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №751, заводський №5363, рік випуску 2008. 93) Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №752, заводський №5364, рік випуску 2008. 94) Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №753, заводський №5365, рік випуску 2008. 95)Зернометач ЗМ-60А, інвентарний №754, заводський №5366, рік випуску 2008. 96) Протруювач ПК-20, інвентарний №774, заводський №2132, рік випуску 2008. 97) Жниварка МА-9120, інвентарний №778, заводський №608, рік випуску 2008. 98) Жниварка МА-9120, інвентарний №779, заводський №629, рік випуску 2008. 99) Жниварка МА-9120, інвентарний №780, заводський №634, рік випуску 2008. 100) Дощова машина Фрегат, інвентарний №789, рік випуску 2008. 101) Дощова машина Фрегат, інвентарний №790, рік випуску 2008. 102) Дощова машина Фрегат, інвентарний №792, рік випуску 2008. 103) Дощова машина Фрегат, інвентарний №793, рік випуску 2008. 104) Дощова машина Фрегат, інвентарний №794, рік випуску 2008. 105) Дощова машина Фрегат, інвентарний №795, рік випуску 2008. 106) Дощова машина Фрегат, інвентарний №796, рік випуску 2008. 107) Дощова машина Фрегат, інвентарний №797, рік випуску 2008. 108) Дощова машина Фрегат, інвентарний №798, рік випуску 2008. 109) Дощова машина Фрегат, інвентарний №799, рік випуску 2008. 110) Дощова машина Фрегат, інвентарний №800, рік випуску 2008. 111) Дощова машина Фрегат, інвентарний №801, рік випуску 2008. 112) Дощова машина Фрегат, інвентарний №802, рік випуску 2008. 113) Дощова машина Фрегат, інвентарний №803, рік випуску 2008. 114) Дощова машина Фрегат, інвентарний №791, рік випуску 2008. 115) Машина сепаруюча МС-30, інвентарний №826, рік випуску 2009. 116) Дощова машина Фрегат (Томарино) 5, інвентарний №СОООООООЗ, рік випуску 2008. 117) Зерноочисна машина БЦС-50+ОВС-25521, інвентарний №техн1458, рік випуску 2007. 118) Станок обжимний РЕ 28 99, інвентарний №Ю00000006, рік випуску 2010. 119) Розкидач мінеральних добрив МХ1600, інвентарний №Ю00000008, заводський №887, рік випуску 2008. 120) Розкидач мінеральних добрив МХ1600, інвентарний №Ю00000009, заводський №888, рік випуску 2008. 121) Розкидач мінеральних добрив МХ1600, інвентарний №Ю00000010, заводський №885, рік випуску 2008. 122) Розкидач мінеральних добрив МХ1600, інвентарний №Ю00000011, заводський №881, рік випуску 2008. 123) 3ернометЗМ-60 зав.№44171, 1997г., інвентарний №Ю00000111, заводський №44171, рік випуску 1997. 124) Зерномет ЗМ-60А-01, інвентарний №Ю00000121, рік випуску 2009. 125) Зерномет ЗМ-60А-01, інвентарний №Ю00000122, рік випуску 2010. 126) Протруювач Супер ПК 20-02, інвентарний №Ю00000142, заводський №82, рік випуску 2010. 127) Автоваги на 60т. (Брускинське), інвентарний №Ю00000152, рік випуску 2010. 128) Зернонавантажувач ЗМ-60 С (ЮТ64), інвентарний №ЮТ0000064, заводський №72, рік випуску 2011. 129) Зернонавантажувач ЗМ-60 С (ЮТ65), інвентарний №ЮТ0000065, заводський №66, рік випуску 2011.

- стягнути з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» 1378грн. судового збору.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ст.ст.572,589 ЦК України, ст.ст.12,14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», п.п.1,6 ст. 51, чт.59, ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» та вмотивовано тим, що 24.12.2015р. між ТОВ Фінансова компанія Авістар (первинний кредитор/первинний заставодержатель) та ТОВ Фінансова компанія Фінгарант (новий кредитор/новий заставодержатель) укладено договір про відступлення прав за договорами застави. Згідно умов вказаного договору первинний заставодержатель відступає, а новий заставодержатель набуває всі права первинного заставодержателя, як сторони, що іменується - заставодержатель, які належать первинному кредитору за договорами застави, в тому числі договором застави №РL 12-249/28-4 від 09.10.2012р., укладеним між банком та товариством з обмеженою відповідальністю Югтранзитсервіс-Агропродукт з усіма додатковими угодами та змінами до них. На підставі вказаного договору про відступлення права вимоги 24.12.2015р. внесено зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого мaйна, а саме змінено обтяжувача на ТОВ Фінансова компанія Фінгарант. Таким чином, на підставі договору про відступлення прав від 24.12.2015р. позивач є заставодержателем майна, що є обєктом застави за договором застави, а саме 129 найменувань транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, що належать ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт». Повідомленням №4 від 28.12.2015р. позивач повідомив ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» про зміну кредитора за кредитним договором та договором застави. Судом встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України знаходиться виконавче провадження № 52701814 від 21.10.2016 р. по примусовому виконанню виданого 30.06.2016 р. господарським судом Херсонської області наказу № 923/1567/15 про стягнення з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на користь ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_7 банк", м. Київ, кредитного боргу в сумі 152610214 грн. 30 коп. З наданих у справу належних доказів, зокрема витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.12.2016 р., встановлено, що спірне рухоме майно, на яке органом ДВС накладено арешт, перебуває у заставі ПАТ "ОТП ОСОБА_7", згідно договору застави № PL 12-249/28-4 від 09.10.2012 р., з реєстрацією обтяження 09.10.2012 р. за № 13095653. Таким чином рухоме майно було передано в заставу до ухвалення судом рішення у справі № 923/1567/15.По друге, сума зобов'язання за ВП №52701814, яка складає 167871235 грн. 97 коп. значно перевищує вартість переданого в заставу рухомого майна, що становить 12809474 грн. 31 коп. Позивач, як заставодержатель, не надавав письмової згоди на його реалізацію. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України при прийнятті постанови про арешт рухомого майна боржника 21.10.16р. право заставодержателя було порушено, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду від 17.01.2017р., ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5 звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права та підлягає скасуванню з огляду наступного:

- 05.01.2017р. ПАТ «ВіЕйБі Банк» засобами поштового зв'язку, а саме рекомендованим листом, було направлено на адресу першої інстанції заяву від 04.01.2017р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (оскільки представник скаржника не взмозі був прибути в судове засідання через відсутність коштів на відрядження представника ОСОБА_8). Дана заява надійшла до суду 10.01.2017р., проте судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 та зазначено, що заявником було порушено строки направлення зазначеної заяви, передбачені ч.2 ст. 74-1 ГПК України. Відмовляючи у задоволенні вищезазначеної заяви, суд порушив конституційне право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, порушив конституційне право на участь у судовому розгляді шляхом не забезпечення ОСОБА_8 можливості обґрунтувати свої твердження щодо позову; судом не взято до уваги вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд;

- судом першої інстанції було зазначено, що сума зобов'язань за ВП №52701814. яка складає 167871235,97 грн. значно перевищує вартість переданого в заставу рухомого майна, що становить 12809474,31 грн. Проте, судом не зазначено, яким саме чином було встановлено вартість переданого в заставу рухомого майна. Також з оскаржуваного рішення не вбачається, які саме зобов'язання та на яку суму на даний час існують між ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» та ТОВ «ФК «Фінгарант».

Також в апеляційній скарзі містились клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.03.2017р. відновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду; відстрочено ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» сплату судового збору у розмірі 1515,80грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 17.01.2017р. по справі №923/1371/16 на строк до 21.03.2017р.; зобовязано скаржника у строк до 21.03.2017р. сплатити судовий збір у розмірі 1515,80грн. та надати суду відповідні докази.

06.03.2017р. до суду поштою надійшло клопотання представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», в якому скаржник просить забезпечити проведення судового засідання по справі, що призначене на 21.03.2017р. об 11:00год., у режимі відеоконференції та визначити господарський суд м.Києва або Печерський районний суд м.Києва відповідальними за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2017р. допущено участь в судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду 21.03.2017р. о 11:00год. в режимі відеоконференції представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»; доручено Печерському районному суді м.Києва (01010, м.Київ, вул.М.Гайцана,) забезпечити проведення у залі судових засідань №4 відеоконференції по справі №923/1371/16, розгляд якої призначено на 21.03.2017р. о 11год 00хв. в Одеському апеляційному господарському суді.

09.03.2017р. скаржник надіслав суду апеляційної інстанції заяву на виконання ухвали суду, в якій зазначив, що витрати на сплату судового збору мають попередньо, щоквартально включатися до кошторису та затверджуватися виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (за результатами відкритих проваджень на цей момент). Такі обставини в свою чергу не дають змогу в короткий термін вирішити питання про авансування витрат на сплату судового збору.

Судове засідання по справі, що було призначено на 21.03.2017р. о 11:00год. у режимі відеоконференції не відбулось у звязку із тим, що в назначений час відповідальний за проведення відеоконференцзв'язку Печерського районного суду м.Києва на зв'язок не вийшов.

Ухвалою суду від 21.03.2017р. допущено участь в судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду 18.04.2017р. о 11:30год. в режимі відеоконференції представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»; доручено господарському суду м.Києва забезпечити проведення відеоконференції по справі №923/1371/16, розгляд якої призначено на 18.04.2017р. о 11год 30хв. в Одеському апеляційному господарському суді.

21.03.2017р. ТОВ «ФК «Фінгарант» подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

18.04.2017р. судове засідання по справі проведено в режимі відеоконференції.

В засіданні суду апеляційної інстанції представники скаржника та Відділу ПВР Департаменту державної виконавчої служби підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник ТОВ «ФК «Фінгарант» заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» свого представника в засідання суду апеляційної інстанції не направило.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.10.2012р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_7» (ОСОБА_7) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс Агропродукт» (Заставодавець) був укладений договір застави №PL 12-249/28-4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером1147 (надалі Договір застави від 09.10.2012р.).

Відповідно до пункту 1 Договору застави від 09.10.2012р. клієнт це юридична(і) особа(и), що є контрагентом(ами) банку/стороною за договором та реквізити якої зазначені в пункті 28 договору застави. Договір - це договір про надання банком банківської послуги клієнту, зі всіма змінами, додатками та доповненнями до нього, реквізити якого вказані в пункті 28 договору застави.

ОСОБА_8 має право у разі невиконання клієнтом боргових зобовязань одержати задоволення за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця (п.3 Договору застави від 09.10.2012р.).

Відповідно до п.4 Договору застави від 09.10.2012р. предметом застави за Договором застави можуть бути, зокрема, майно (включаючи речі, цінні папери, майнові права), що є власністю Заставодавця на момент укладення Договору Застави. Опис Предмета застави наведений у пункті 27 Договору застави.

Згідно із п.6 Договору застави ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту. Значення генерального ліміту наведене в пункті 28 договору застави. Згідно п. 28 договору застави генеральний ліміт складає UAH 49000000,00 або еквівалент цієї суми в USD.

У пункті 11 Договору застави від 09.10.2012р. «Права банку» визначений спосіб звернення стягнення - звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на вибір ОСОБА_8 (і) за рішенням суду, або (іі) в позасудовому порядку шляхом: 1) Передачі предмета застави у власність ОСОБА_8 в рахунок виконання Боргових зобовязань; 2) Продажу банком Предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення ОСОБА_8 права грошової вимоги (застосовується для застави майнових прав/прав вимоги); 4) переказу ОСОБА_8 відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання (застосовується для застави грошей та/або цінних паперів), або (ііі) в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України. Використання банком позасудових способів звернення стягнення на Предмет іпотеки не позбавляє ОСОБА_7 права звернутися до суду.

У пункті 15 Договору застави від 09.10.2012р. зазначено, що ОСОБА_7 може задовольнити забезпечені заставою за Договором Застави Боргові зобовязання шляхом набуття права власності на Предмет застави. Сторони встановлюють, що положення цього пункту, разом із іншими положеннями Договору Застави, являють собою окремий договір (правочин) про передачу Заставодавцем права власності на предмет застави ОСОБА_8 в рахунок виконання боргових зобовязань. Передача Заставодавцем ОСОБА_8 прав власності на Предмет застави вважається такою, що відбулася, і ОСОБА_7 вважається таким, що став власником Предмета Застави, з дати надання/направлення ОСОБА_8 письмового повідомлення Заставодавцю про набуття ОСОБА_8 права власності на Предмет застави (надалі Повідомлення про набуття майна), суттєво за формою, що наведена у пункті 21 Договору Застави.

У пункті 27 «Опис предмета застави» зазначене рухоме майно (129 одиниць), виключення якого з під-арешту є предметом позову по даній справі, заставною вартістю 12809474,3 грн.

Згідно п.28 Договору застави від 09.10.2012р. договором вважається договір про надання банківських послуг № СК 12-201/28-4 від 04.10.2012 року між банком та клієнтом. Клієнтом є, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт».

Обтяження, які виникли на підставі Договору застави від 09.10.2012р. внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.12.2016р. №50911595 (запис 6), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.40-47).

23.12.2015р. між ПАТ «ОТП «Банк» (Первинний Заставодержатель) та ТОВом «Фінансова компанія «Авістар» (Новий Заставодержатель) був укладений договір відступлення прав за договорами застави (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №4079), у відповідності до п.1 якого, зокрема, Первинний Заставодержатель відступає, а Новий Заставодержатель набуває всі права Первинного Заставодержателя, як сторони, що іменується «Заставодержатель», яка належать Первинному Заставодержателю за договором застави №PL 12-249/28-4 від 09.10.2012р., за яким Заставодавцем рухомого майна є ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт».

Договір відступлення прав за договором застави №PL 12-249/28-4 було укладено у зв'язку з укладенням сторонами договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора за договором про надання банківських послуг №CR 12-201/28-4 від 04.10.2012р., посвідченого 23.12.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 4078.

Як вбачається з ОСОБА_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50911595 від 01.12.2016р. відносно рухомого майна, яке є предметом спору по даній справі, 23.12.2015р. вилучено обтяжувача ПАТ «ОТП ОСОБА_7» та додано обтяжувала ТОВ «ФК «Авістар», підстава договір відступлення прав за договорами застави,4079, 23.12.2015, ОСОБА_10, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Як вбачається з ОСОБА_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50911595 від 01.12.2016р., відносно рухомого майна, яке є предметом спору по даній справі, 24.12.2015р. вилучено обтяжувача ТОВ «ФК «Авістар» та додано обтяжувача ТОВ «ФК «Фінгарант», підстава договір відступлення прав за договорами застави,4092, 24.12.2015, ОСОБА_10, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

28.12.2015р. ТОВ «ФК «Фінгарант» надіслало ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» повідомлення про заміну кредитора №4 від 28.12.2015р. в якому, зокрема, зазначило, що 24.12.2015р. між ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» (Первинний кредитор/Первинний заставодержатель) та ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» (Новий кредитор/Новий заставодержатель) укладено договір про відступлення прав за договорами застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстровий №4092 (далі - договір про відступлення прав від 24.12.2015р.). Первинний заставодержатель відступає, а Новий заставодержатель набуває всі права Первинного заставодержателя, як сторони, що іменується «заставодержатель», які належать Первинному кредитору за договорами застави, в тому числі договором застави №РL 12-249/28-4 від 09.10.2012р. Також в повідомленні зазначено, що починаючи з 23.12.2015р., іпотечні договори, договори застави, договори поруки є забезпеченням виконання зобовязань Боржника за Кредитним договором перед Новим Кредитором.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, 30.06.2016р. господарським судом Херсонської області від 30.06.2016р. видано наказ №923/1567/15 про примусове виконання рішення суду від 17.06.2016р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_7» 120000000грн. основної заборгованості за кредитом, 24027342,47грн. нарахованих процентів за користування кредитом, 4138114,53грн. пені, 266097,13грн. річних та 4178660,39грн. інфляційних за несвоєчасну сплату процентів.

17.10.2016р. ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7» звернулось до начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Херсонської області у справі №923/1567/15. Боржник: ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт», стягувач - ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_7».

21.10.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_11 прийнято постанову ВП №52701814 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №923/1567/15 виданого 30.06.2016р. господарським судом Херсонської області.

21.10.2016р. головним державним виконавцем Думанською А.Д. прийнято постанову ВП №52701814 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно що належить боржнику ТОВ «Югтранзитсервіс Агропродукт» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору: 167871235,97грн.

Листом від 11.11.2016 р. за вих. № 501 ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» повідомив ТОВ «ФК «Фінгарант» про те, що на даний час відносно ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_12 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52701814 по примусовому виконанню виданого 30.06.2016р. господарським судом Херсонської області наказу №923/1567/15 про стягнення з ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» , з урахуванням виконавчого збору, 167871235,97грн. Також в листі зазначено, що в рамках даного виконавчого провадження накладено арешт на все майно боржника - ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт».

Згідно витягу від 01.12.2016 р. відомості про вказане публічне обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, до складу якого також входить 129 одиниць техніки ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», що перебуває у заставі позивача на підставі договору застави № PL 12-249/28-4 від 09.10.12 р. (запис 30, стор. 173 з174) (а.с. 39-51).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінгарант» місцевий господарський суд виходив з того, що з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.12.2016р. встановлено, що спірне рухоме майно, на яке органом ДВС накладено арешт, перебуває у заставі ПАТ «ОТП ОСОБА_7», згідно договору застави №PL 12-249/28-4 від 09.10.2012р., з реєстрацією обтяження 09.10.2012р. Таким чином рухоме майно було передано в заставу до ухвалення судом рішення у справі №923/1567/15. Сума зобов'язання за ВП №52701814, яка складає 167871235,97грн., значно перевищує вартість переданого в заставу рухомого майна, що становить 12809474,31грн. ТОВ «ФК «Фінгарант», як заставодержатель, не надавав письмової згоди на реалізацію спірного рухомого майна, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.51,59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими з огляду наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Згідно із ст.589, ч.1 ст.590 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно із ст.2, ч.ч.1-3 ст.3 ЗУ «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення. Предметом застави може бути майно, яке стане власністю заставодавця після укладення договору застави, в тому числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо), якщо це передбачено договором.

Відповідно до ч.ч.1,6,7 ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

У пункті 11 Договору застави від 09.10.2012р. «Права банку» визначений спосіб звернення стягнення - звернення стягнення на Предмет застави здійснюється на вибір ОСОБА_8 (і) за рішенням суду, або (іі) в позасудовому порядку шляхом: 1) Передачі предмета застави у власність ОСОБА_8 в рахунок виконання Боргових зобовязань; 2) Продажу банком Предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення ОСОБА_8 права грошової вимоги (застосовується для застави майнових прав/прав вимоги); 4) переказу ОСОБА_8 відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання (застосовується для застави грошей та/аюо цінних паперів), або (ііі) в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України. Використання банком позасудових способів звернення стягнення на Предмет іпотеки не позбавляє ОСОБА_7 права звернутися до суду.

Матеріали справи не містять доказів здійснення ТОВ «ФК «Фінгарант» (яке наразі наділене правами Заставодержателя за договором застави від 09.10.2012р.) звернення стягнення на предмет застави у будь-який спосіб, визначений ст.11 Договору застави від 09.10.2012р., на такі обставини позивач не посилається, наголошує тільки, що накладення арешту на рухоме майно вже само по собі порушує його право Заставодержателя.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначає ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом. реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. У разі відступлення обтяжувачем забезпеченою обтяженням права вимоги іншій особі до неї також переходять усі права обтяжувача щодо предмета обтяження.

Згідно із ст.26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016р.).

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із п.1 ч.1, ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно із ч.ч.1-4 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження»).

ТОВ «ФК «Фінгарант» не звернулось до суду з позовом про визнання за ним права власності на рухоме майно, на яке накладений арешт, доказів зворотнього матеріали справи не містять; власником рухомого майна у кількості 129 одиниць є ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», а позивач заставодержателем цього майна.

Таким чином, чинне законодавство, з метою захисту переважного, перед іншими кредиторами, права заставодержателя, обмежує випадки можливого звернення стягнення на заставне майно, однак не виключає можливості накладення арешту на таке майно в порядку здійснення процедур виконавчого провадження (в даному випадку в процесі виконання наказу господарського суду Херсонської області №923/1567/15 від 30.06.2016р.)

Тільки після встановлення фактичного розміру заборгованості боржника (ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт») перед кредитором та визначення вартості арештованого майна державний виконавець має право прийняти рішення щодо наявності або відсутності у нього підстав для примусового звернення на заставлене майно.

Враховуючи, що ТОВ «ФК «Фінгарант» не набуло права власності на арештоване майно, залишається досі його заставодержателем, не поєднувало вимогу про звільнення майна з-під арешту із вимогою визнати за ним право власності на спірне рухоме майно, підстави для задоволення позовних вимог за ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» були відсутні у суду першої інстанції.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що сума зобовязань за виконавчим провадженням №52701814 (стягувач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») складає 167871235,97грн., що значно перевищує вартість переданого в заставу ТОВ «ФК «Адамант» рухомого майна, що становить 12809474,31грн.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що наразі вартість переданого в заставу рухомого майна наразі становить саме 12809474,31грн.

Саме вищезазначена вартість рухомого майна (129 одиниць) зазначена в договорі застави PL 12-249/28-4 від 19.10.2012р. (а.с.37).

Проте станом як на час накладення державним виконавцем арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» (21.10.2016р.) так і станом на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення (17.01.2017р.) відсутні відомості щодо проведення у встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» оцінки спірного рухомого майна станом на 2016/2017р.р., яким би підтверджувалась або спростовувалась вартість заставного майна, зазначена у договорі PL 12-249/28-4 від 19.10.2012р. (12809474,31грн.).

Отже місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про те, що сума зобовязань за виконавчим провадженням №52701814 складає 167871235,97грн., що значно перевищує вартість переданого в заставу рухомого майна - 12809474,31грн.

Не містять також матеріали справи і доказів того, які саме фінансові зобов'язання та на яку суму на даний час існують між ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» та ТОВ «ФК «Фінгарант».

Хибним є посилання суду першої інстанції як на підставу для задоволення позовних вимог на приписи ч.ч.1-3 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» (рухоме майно було передане в заставу до ухвалення судом рішення у справі №923/1567/15 та ТОВ «ФК «Фінгарант», як заставодержатель, не надавав письмової згоди на його реалізацію), оскільки накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» не свідчить про здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на реалізацію 129 одиниць техніки, які є предметом договору застави PL 12-249/28-4 від 19.10.2012р., та жодним чином не порушує прав ТОВ «ФК «Фінгарант» (як то зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні) заставодержателя цього майна.

За наявності запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про те, що ТОВ «ФК «Фінгарант» є обтяжувачем цього майна на підставі договору відступлення прав за Договорами застави, 4092 від 24.12.2015р. щодо спірного рухомого, позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження у разі звернення стягнення на предмет застави.

Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права ст.ст.51, 59 ЗУ «Про виконавче провадження», адже позивач не набув право власності на обтяжене заставою рухоме майно, а також на момент подання позовної заяви, ухвалення оскаржуваного судового рішення не настала така обставина як звернення стягнення на заставлене майно боржника ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Колегія суддів також звертає увагу на ту обставину, що набуття позивачем прав заставодержателя за договором застави від 09.10.2012р. № PL 12-249/28-4 в матеріалах справи підтверджується тільки відомостями з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що фіксують перехід до позивача прав заставодержателя за договором застави відповідно до договору відступлення прав вимоги за договорами застави від 24.12.2015р., реєстровий №4092, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10

Сам договір відступлення прав за договорами застави від 24.12.2015р., укладений із ТОВ «ФК «Авістар», в матеріалах справи відсутній, що може вважатись окремою підставою для відмови у позові, позаяк господарський суд не може надати оцінку шляхом дослідження цього доказу за правилами ст.43 ГПК України обґрунтованості посилань ТОВ «ФК «Фінгарант» на порушення його прав саме як заставодержателя, права якого він набув внаслідок відступлення прав ТОВ «ФК «Авістар».

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржене рішення у звязку із невідповідністю висновків суду обставинам, що мають значення для вирішення спору, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Фінгарант».

Разом з цим, колегія суддів констатує, що апелянт помилково убачає неправомірне відхилення місцевим господарським судом ухвалою від 12.01.2017р. клопотання ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про участь у судовому засіданні 17.01.2017р. у режимі відеоконференції, оскільки як вбачається з матеріалів справи (а.с.108) відповідна заяву ОСОБА_8 надійшла до суду першої інстанції поштою 11.01.2017р. (вхідний номер суду - 263/17 від 11.01.2017р., що підтверджується як відповідним штампом реєстрації на заяві, так і відомостями, які містяться у КП «Діловодство спеціалізованого суду»). Отже суд обгрунтвано відхилив клопотання, оскільки воно у порушення приписів ч.2 ст.74-1 ГПК України подано пізніше, ніж за 7 днів до дня проведення судового засідання.

В частині витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області по даній справі колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2017р. 23.03.2017р. відстрочено ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» сплату судового збору у розмірі 1515,80грн. за подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 17.01.2017р. по справі №923/1371/16 на строк до 21.03.2017р.; зобовязано скаржника у строк до 21.03.2017р. сплатити судовий збір у розмірі 1515,80грн. та надати суду відповідні докази.

Станом на 31.03.2016р. судовий збір скаржником не сплачений, а отже судовий збір у сумі 1515,80грн. підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Фінгарант» до Державного бюджету України на підставі ст.ст.49,105 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 17.01.2017р. у справі №923/1371/16 скасувати.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгарант» до Державного бюджету України 1515грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 24.04.2017р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.