КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа№ 50/790-43/173

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Жук Г.А.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: не з'явився;

від ТОВ "Союзтранспроект": не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Планета-буд"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2017 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект"

про стягнення 200.000, 00 грн.

в межах справи № 50/790-43/173

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс"

до Закритого акціонерного товариства "Планета-буд"

про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2017 відмовлено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Звєздічеву М.О. у прийнятті заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" 200 000,00 грн. в межах справи № 50/790-43/173.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Закрите акціонерне товариство "Планета-буд" в особі ліквідатора звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 12.01.2017, а матеріали справи передати на розгляд суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" було прийнято до провадження.

На підставі протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.04.2017, у зв'язку з самовідводом головуючого судді Верховця А.А., судді Остапенка О.М. апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" передано головуючому судді Доманській М.Л., суддям: Пантелієнко В.О., Жук Г.А. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017 апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 20.04.2017.

В судове засідання 20.04.2017 представники учасників провадження у даній справі не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). До матеріалів справи долучено результати пошуку відстеження пересилань поштових відправлень, які роздруковані із сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Також, матеріалами справи підтверджується той факт, що апелянт знав про призначення розгляду справи на 20.04.2017 об 11:00, що підтверджується надісланим ним на адресу суду листом від 12.04.2017 № 790-43/173/81, в якому він зазначає про дату і час розгляду справи та просить долучити до матеріалів справи відповідні документи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Судова колегія, порадившись на місці, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у даній справі, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи судове рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2017 до суду першої інстанції від ліквідатора боржника Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. надійшла позовна заява про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" 200 000,00 грн. Даний позов було подано в межах справи № 50/790-43/173 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Планета-буд".

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив ліквідатору боржника арбітражному керуючому Звєздічеву М.О. у прийнятті заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" 200 000,00 грн. в межах справи № 50/790-43/173.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ліквідатор зазначає, що вказана ухвала господарського суду м. Києва у справі № 50/790-43/173 про відмову у прийнятті позовної заяви є незаконною та такою, що винесена із порушенням норм чинного законодавства України, оскільки за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника.

Колегія суддів вважає доводи апелянта недостатньо обґрунтованими, з огляду на наступне.

Як зазначається судом першої інстанції та перевірено судовою колегією, ухвалою господарського суду м. Києва від 04.12.2009 порушено провадження у справі № 50/790-43/173 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Планета-буд".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м. Києва від 10.04.2012 у справі № 50/790-43/173 затверджено реєстр вимог кредиторів Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" на загальну суму 240 183 735, 35 грн.

Постановою господарського суду міста Києва від Києва від 11.02.2014 у справі № 50/790-43/173 визнано Закрите акціонерне товариство "Планета-буд" банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Єрохіна О.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.15 у справі № 50/790-43/173 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

Відповідно до ст. 42 Закону сі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів ,пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу, а також справ у спорах про визнання недійсним правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений податковим кодексом України.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/606/2012 від 28.03.13, частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, як-от: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина статті 16 ГПК) та розглядаються, як і справи у спорах боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (частина восьма статті 23 Закону), у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (стаття 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (частини десята, одинадцята статті 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма статті 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Судова колегія звертає увагу на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" не є учасником провадження у даній справі № 50/790-43/173 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Планета-буд". В межах даної справи за законодавством розглядаються вимоги саме до банкрута (вимоги до боржника), в установленому законом порядку, про що зазначено вище.

Враховуючи вказані норми Закону, суб'єктний склад правовідносин, із яких виник спір (вимоги за позовом пред"явлені не до боржника, а навпаки, боржником до іншої особи), предмет спору, позовна заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Звєздічева М.О. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект" про стягнення 200 000,00 грн., не розглядається в межах справи № 50/790-43/173 про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Планета-буд".

В даному випадку ліквідатором Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" до суду подається позовна заява з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзтранспроект", який на думку заявника є дебітором Закритого акціонерного товариства "Планета-буд", боржника у даній справі, про стягнення відповідної дебіторської заборгованості. Тобто, даний спір не є майновим спором з вимогами до боржника, який має бути розглянуто судом в межах даної справи про банкрутство, як це передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо: заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, застосувавши вказану норму чинного законодавства в даному випадку. Так, даний майновий спір не підлягає розгляду господарським судом в межах даної справи про банкрутство та має бути розглянутим в окремому позовному провадженні відповідно до вказаних норм чинного законодавства.

Враховуючи викладене, судова колегія відхиляє доводи ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" арбітражного керуючого Звєздічева М.О., викладені в апеляційній скарзі, за необґрунтованістю. Так, чинним законодавством, у тому числі нормами Закону, не перебдачено концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника (у чинному законодавстві йдеться про концентрацію у межах справи про банкрутство відповідних майнових спорів з вимогами саме до боржника).

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" арбітражного керуючого Звєздічева М.О., зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 12.01.2017 у справі № 50/790-43/173. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування вказаної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Планета-буд" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 12.01.2017 у справі № 50/790-43/173 - без змін.

2. Відокремлені від справи № 50/790-43/173 матеріали повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 21.04.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Г.А. Жук

В.О. Пантелієнко