ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.2017 Справа № 920/273/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (м. Суми)

до відповідача - Приватного виробничо-комерційного підприємства «Поворот» (м. Суми)

про стягнення 2469 грн. 37 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Т.Д. Бублик.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача 2469 грн. 37 коп. заборгованості за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 01.02.2012 договору № 191 про постачання електричної енергії.

Представник позивача усно зазначив, що наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідач подав відзив, в якому зазначає, що заперечує проти позовних вимог, оскільки відповідачу було неправомірно відмовлено в коригуванні договірної величини у квітні 2016 року, а письмової відмови у коригуванні відповідач не отримував.

Представник відповідача усно зазначив, що проти позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2012 між сторонами було укладено договір № 191 про постачання електричної енергії (надалі Договір).

Відповідно до розділу 1 до Договору позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, відповідач оплачує позивачу вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

Згідно до п.п. 2.3.2-2.3.5 Договору відповідач зобовязаний дотримуватись режимів споживання електричної енергії.

У відповідності до п. 4.2.2 Договору відповідач у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії сплачує позивачу двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Згідно Додатка 1 до Договору відповідачу встановлено ліміт споживання електричної енергії, а саме: в квітні 13863 кВт, серпні 14145 кВт, жовтні 11618 кВт.

Згідно актів приймання-передавання електричної енергії за квітен, серпень, жовтень 2016, які підписані сторонами та скріплений їх печатками, за вищезазначені періоди відповідачем було спожито: у квітні 19396 кВт, у серпні 20156 кВт, жовтні 13625.

Різниця фактично спожитої електричної енергії та договірної величини склала 1533 кВт за квітень, 11 кВт за серпень, 7 кВт за жовтень (враховуючи кількість кВт*год скоригованих позивачем відповідачу за квітень та серпень 2016 року).

Вищезазначені перевищення повинні сплачуватись, відповідно до Договору, у двократному розмірі.

Позивач листами виставив відповідачу рахунки № 11/213 від 07.04.2016, № 11/1112 від 09.08.2016, № 11/1534 від 10.10.2016 та направив повідомлення про перевищення договірної величини споживачння електричної енергії.

Крім того, 03.10.2016 позивач направив відповідачу претензію про сплату 2469 грн. 37 коп.

Оскільки відповідач борг не сплатив, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено правило, згідно якого суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Оскільки відповідачем був перевищений ліміт споживання, який встановлений Договором, то позивачем правомірно розраховано заборгованість в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини.

Борг відповідача перед позивачем в розмірі 2469 грн. 37 коп. встановлений судом, відповідач сам факт перевищення обсягів споживання не заперечує, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми є правомірною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, а саме договірна величина споживання електричної енергії за квітень місяць 2016 не була відкорегована, оскільки відповідачем було порушено п. 4.4 ПКЕЕ та п. 7 додатку 4 до Договору, а саме звернення із заявою надійшло 31.03.2016 пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Крім того, матеріали справи містять копію листа про відмову у коригуванні та копію фіскального чеку № 6201 від 06.04.2016 про направлення такого листа відповідачу, а направлення відповідачу такого листа з описом вкладень або з поштовим повідомленням про вручення умовами п. 7 додатку № 4 до Договору не передбачено.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Поворот» (вул. Козацький Вал, буд. 1, м. Суми, 40030, код 14006288) на користь Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» (вул. Прокофєва, 9, м. Суми, 40035, код 24000329) 2469 грн. 37 коп. заборгованості за перевищення ліміту споживання електричної енергії, 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.04.2017.

Суддя ОСОБА_3