номер провадження справи 32/42/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 Справа № 908/483/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про поновлення договору оренди земельної ділянки,

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників:

Від позивача: Курилін В.О. (договір № 15/03 від 15.03.17) адвокат; ОСОБА_2 (дов. б/н від 24.03.16); ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 від 18.07.00)

Від відповідача: Кіся Р.Б. (дов. № 4 від 03.01.17)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р. (державна реєстрація від 13.12.2007р. за № 07) на п'ять років; визнання поновленим договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р., зареєстрованого у Оріхівському районному відділі регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007р. за № 07, на тих самих умовах на строк п'ять років, в редакції додаткової угоди позивача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.03.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/483/17, судове засідання призначено на 18.04.2017р. (з урахуванням ухвали про описку від 15.03.2017р.).

18.04.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. 22.01.2017р. між Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області та відповідачем укладений договір оренди земельної ділянки № 3, за яким позивачу передано в строкове платне користування земельну ділянку площею 45,8557 га, кадастровий номер НОМЕР_3. Пунктом 4.1 договору № 3, в редакції додаткової угоди від 08.11.2010р., встановлено, що договір укладено на 5 років з урахуванням ротації культур - 08.11.2015р. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З метою продовжити (поновити) строк дії договору позивач неодноразово звертався до відповідача в письмовій формі. Відповідач, в свою чергу, листом від 30.09.2015р. повідомив про втрату переважного права позивача на оренду земельної ділянки з підстав неналежного виконання умов договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 179, 187, 764, 777, 179, 187 ГК України, ст. ст. 613, 626, 626, 627, 638, 792 ЦК України, ст.ст. 79, 124 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 13, 18, 20, 33 ЗУ «Про оренду землі», позивач звернувся з даним позовом до суду. Просить його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, з наступних підстав. По-перше, положення ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо переважного права орендаря перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладання договору оренди. По-друге, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. По-третє, у своїх листах про поновлення договору оренди землі позивач жодного разу не зазначив відомостей про належне виконання своїх обов'язків за умовами договору. Неналежне виконання орендарем своїх обов'язків позбавляє ФОП ОСОБА_1 переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки. Позивачем не було доведено обставини належного виконання умов договору. Просить у задоволені позову відмовити повністю.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

22.01.2007р. між Оріхівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар, позивач у справі) був укладений договір оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р., відповідно до умов якого орендодавець за плату передає орендарю земельну ділянку в користування на термін, встановлений цим договором, а орендар приймає в оренду земельну ділянку і зобов'язується використовувати її для ведення товарного сільського господарського виробництва (п. 1.1).

Договір зареєстрований у Оріхівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007р. за №07.

В оренду передається земельна ділянка площею 45,8557 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_3, розташована на території Микільської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 10.01.2017р. складає 113922,18г грн. (п. 1.2, 2.1, 2.3, 2.4 договору з урахування додаткової угоди від 08.11.2010р.).

У пункті 3.3 договору визначена мета використання: вирощування сільськогосподарських культур.

Згідно з п. 7.1 договору передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом приймання-передачі, який підписується сторонами і є невід'ємним додатком до договору.

Так, за актом прийому-передачі земельної ділянки орендодавець передав, а орендар прийняв вищезазначену земельну ділянку.

Додатковою угодою від 08.11.2010р. сторонами внесені зміни в договір, в тому числі пункт 4.1 розділу 4 договору викладено в новій редакції: «Договір укладено на 5 (п'ять) років з урахуванням ротації культур - 08.11.2015. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Таким чином, строку дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р. встановлено до 08.11.2015р.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (ст. 122 Земельного кодексу України в редакції до 2013 року). Законом України від 6 вересня 2012 року № 5245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (який набрав чинності 01 січня 2013 року) внесено зміни до Земельного кодексу України відповідно до яких з 01 січня 2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України).

Наказом від 25.01.2013р. № 40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з п. 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Запорізькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно розпорядження КМУ від 31.03.2015р. № 294-р питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв'язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Приймаючи до уваги вищенаведене, розпорядником земель за договором оренди землі № 3 від 21.01.2007р. є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до п. 4 пп. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Матеріали справи свідчать, що 14.07.2015р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про продовження строків договорів оренди землі № 1, № 2, № 3, з додатковою угодою від 08.11.2010р. по 08.11.2015р.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом - повідомленням № 8-0.4-1148/25-15 від 24.07.2015р. вказало позивачу, що з метою поновлення (продовження) договорів оренди землі орендарю необхідно виконати умови ст. 33 Закон України «Про оренду землі» в частині надання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області листів - повідомлень щодо кожного об'єкту нерухомого майна.

04.08.2015р. позивач повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом, в якому просив продовжити строк дії по договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р., додавши договір оренди землі № 3, витяг, грошову оцінку та проект додаткової угоди в 3-х екз).

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом № 31-8-0.4-2402/25-15 від 20.08.2015р. зазначило, що формулювання пункту 4.1 в копії додаткової угоди до договору від 08.11.2010р. не відповідає формулюванню в пункті 4.1 в оригіналі додаткової угоди до договору від 08.11.2010р. В зв'язку з надходженням до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області неправдивих відомостей, Головним управлінням буде вжито заходів по направленню вказаних документів до правоохоронних органів для вирішення питання в межах законодавства України.

04.09.2015р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області з заявою, в якій просив продовжити строк дії по договору оренди землі №3 від 22.01.2007р. з додатковою угодою від 08.11.2010р. по 08.11.2015р. та підтвердженням по ній від 03.09.2015р. за № 19-28-0,2-3387/2-15.

Головне управління Держгеокадастру у Запорізької області листом-повідомленням № 8-0.4-4075/25-15 від 30.09.2015р. повідомило позивача про те, що для застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідне виконання таких умов: - належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором; - повідомлення орендарем до спливу строку договору оренди орендодавця у встановленні строки про свій намір скористатися переважним правом укладання договору на новий строк; - додання до листа-повідомлення орендарем проекту додаткової угоди. У зв'язку із невиконанням вищеназваних умов, переважне право на поновлення (продовження) договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007р. вважається втраченим, у зв'язку з чим договір буде вважатися припиненим 08.11.2015р.

Зазначені обставини слугували зверненню позивач до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із статтями 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

В той же час, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків.

Так, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 т. 33).

Тобто, для ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною ж 6 ст. 33 зазначеного Закону передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме: у тому разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони уклали додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Частинами 8, 11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Дослідивши додані сторонами матеріали, судом встановлено, що позивач під час дії спірного договору оренди землі належним чином виконував обов'язки, які слідують з умов договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р.

Так, відповідно до довідки Оріхівського відділення Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.01.2016 № 5-23 у платника податків ОСОБА_1 відсутня заборгованість з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів.

Згідно довідки Микільської сільської ради Оріхівскього району Запорізької області вих. № 01-23/229 від 25.11.2015р. орендар належним чином виконував умови договорів оренди землі, в тому числі договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р., враховуючи:

- використання землі за цільовим призначенням;

- додержання вимог про охорону довкілля;

- своєчасну сплату орендної плати;

- відсутність порушень прав власників суміжних земельних ділянок;

- виконання меліоративних робіт по розробці ґрунтів та поверненню їх в стан ріллі на площі 48,7га за договором № 1 та площі 55,5 га за договором № 2 від 22.01.2007р.

Відповідно до листа Преображенської сільської ради Оріхівскього району Запорізької області за вих. № 232 від 28.03.2016р., інформація щодо порушення вимог земельного законодавства ОСОБА_1 за період використання земельних ділянок по договору оренди до сільської ради не надходила. Звернень, скарг щодо порушення орендарем правил добросусідства не зареєстровано. Сервітути та охоронні зони не встановлені. Порушення сплати орендної плати орендарем - відсутні. Використання земельних ділянок орендарем здійснені після державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. На орендованій земельній ділянці не визначені землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Беручи до уваги викладене, належне виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р. підтверджується вищевказаними документами, які є належними доказами в розумінні ст.34 ГПК України.

Як зазначалось вище, строк дії спірного договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р. закінчився 08.11.2015р., жодних повідомлень чи заперечень щодо поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» із зазначенням будь-яких, об'єктивних підстав для такої відмови, матеріали справи не містять, а відповідачем не зазначено. Натомість наявна в справі переписка сторін стосувалася реалізації позивачем переважного права, яке за змістом листів відповідача, не було реалізовано виключно з формальних підстав направлення одного повідомлення про поновлення договорів оренди №1, № 2, № 3 замість трьох окремих таких повідомлень. Крім того, після закінчення строку договору відповідач не просив повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» містить обов'язковість лише самого факту повідомлення орендодавця в межах певного строку про наміри скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк та додати до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Надання орендарем будь-яких інших документів до повідомлення про намір продовжити договір оренди землі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не вимагає. Також дана стаття не передбачає обов'язок орендаря доводити та представляти докази належного виконання умов договору оренди землі.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.03 у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" в якій він постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Враховуючи користування ФОП ОСОБА_1 земельною ділянкою, що є об'єктом оренди договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р., після закінчення строку дії договору оренди землі, належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором, відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом місяця після закінчення його строку, суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог та поновлення договору оренди землі № 3 від 22.01.2007р. на п'ять років в редакції додаткової угоди.

Отже, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та задовольняються в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007р. за № 07) на п'ять років.

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року, що зареєстрований у Оріхівському районному відділі регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.12.2007р. за № 07, на тих же самих умовах на строк п'ять років, шляхом укладання додаткової угоди в наступні редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення терміну дії до договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року

Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, 50, ) в особі_________, який діє на підставі___________, іменований в подальшому Орендодавець, з одного боку, та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, іменований в подальшому Орендар, з другого боку, уклали цю додаткову угоду про наступне:

1. Поновити термін дії договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007р. за № 07) на п'ять років.

2. Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними.

3. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 13.12.2007р. за № 07) із додатковою угодою від 08.11.2010 року до договору оренди земельної ділянки № 3 від 22.01.2007 року (державна реєстрація від 30.12.2010р. за № 02).»

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вулиця Українська, 50, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) суму 3200 (три тисячі двісті) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2017р.

Суддя Н.А. Колодій