РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017Справа №910/3365/17
За позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Стріла-Сервіс"

Про сплату заборгованості 12 814,11 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Гостищева Н.В. (дов. № 01-22/7-54 від 03.01.2017.)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 12.04.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.03.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява №35-28/7-6 від 27.02.2017 Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стріла-Сервіс" (надалі - відповідач) про стягнення 12 814,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/3365/17, розгляд справи призначено на 20.03.2017.

15.03.2017 від представника позивача через канцелярію суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 20.03.2017, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 20.03.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 2.

Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 12.04.2017.

В судове засідання, призначене на 12.04.2017, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 12.04.2017, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд розглянувши вказане клопотання відмовив в його задоволенні, у зв'язку із неявкою відповідача розгляд справи вже відкладався, крім того відповідач не позбавлений можливості направити іншого представника, таким чином відповідач зловживає своїми процесуальними правами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (Орендодавець по Договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стріла-Сервіс" (Орендар по Договору) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №80.1-14-8 (надалі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1 Договору Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення №1.1.4 на 1-му поверсі пасажирського терміналу «Д», площе. 4,0 кв.м.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Змістом п.3.1 Договору передбачено, що оплата здійснюється відповідачем з дати підписання позивачем і відповідачем Акту передачі-приймання майна в оренду і припиняється з дати фактичного звільнення відповідачем майна, що підтверджується підписанням позивачем і відповідачем Акту передачі- приймання майна.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата визначається за результатами конкурсу за базовий місяць розрахунку орендної плати (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) без врахування ПДВ та становить 2 820,26 грн.

Пунктом 3.56 Договору передбачено, що орендна плата перераховується відповідачем до державного бюджету та Позивачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця, не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, згідно з рахунком-фактурою, який надає відповідачу позивач.

Відповідно до п.5.2 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно у повному обсязі сплачувати оренду плату.

Свої зобов'язання, визначені умовами Договору в лютому-березні 2015 позивач виконав в повному обсязі, що підтверджується Актами приймання-здачі виконаних послуг..

Однак відповідачем в порушення умов Договору орендна плата станом на дату подання позову не вносилась, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі сумі 8 668,60 грн.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Факт наявності заборгованості відповідачем не спростовано, доказів сплати вказаних платежів відповідачем суду не надано.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційних втрат в розмірі 3 664,59 грн. та 3 % річних в сумі 480,92 грн.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним не правильно здійснено вказаний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стріла-Сервіс" (01031, м. Київ, вулиця Лисенка, будинок 4-6, ЛІТЕРА А; ідентифікаційний код: 39155750) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08307, Київська обл., місто Бориспіль, міжнародний аеропорт "Бориспіль"; ідентифікаційний код 20572069) 8 668 грн. 60 коп. - основного боргу, 480 грн. 92 коп. - 3% річних, 3 664 грн. 59 коп. - інфляційних втрат та 1 600 грн. 00 коп. - судового збору за подання позовної заяви.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 19.04.2017

Суддя М.О. Лиськов