РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017Справа №910/3660/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс.Капітал»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_4, за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс.Капітал» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення 50 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі договору про надання фінансових послуг № 5/31-10/2015 від 31.10.2015 набув право вимоги до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" на виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., яке останній мав сплатити внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої майну власника транспортного засобу марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, водієм транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5579490.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3660/17, залучено до участі у справі Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи призначено на 03.04.2017.

28.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду м. Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

Представники учасників судового процесу у судове засідання 03.04.2017 не з'явились, вимоги ухвали суду від 09.03.2017 не виконали.

Враховуючи те, що представники учасників процесу у судове засідання 03.04.2017 не з'явились, а також у зв'язку невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 про порушення провадження у справі № 910/3660/17, розгляд справи було відкладено на 18.04.2017.

07.04.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 18.04.2017 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Інші представники учасників судового процесу у судове засідання 18.04.2017 не з'явились.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка учасників судового процесу не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 18.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2015 о 11 год. 50 хв. в м. Києві, ОСОБА_5, на вул. Дніпроводська, в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, виїжджаючи на перехрестя з вул. Вишгородська, не надав дорогу автомобілю «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталось зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16.09.2015 у справі №756/11516/15-п встановлено порушення ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України, визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Peugeot Partner, держ. № НОМЕР_1 №2145 від 17.08.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, складає 124 010,37 грн.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 власником транспортного засобу «Пежо», державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_3.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5579490.

10.08.2015 ОСОБА_5 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 07.08.2015 за участю транспортних засобів марки «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1, та «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2.

05.10.2015 ОСОБА_3 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" із заявою про страхове відшкодування.

23.10.2015 між ОСОБА_3 (далі - цедент, первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - цесіонарій, новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (цесія) виплати страхового відшкодування, відповідно до умов якого на підставі ст. 512-519 Цивільного кодексу України, цедент відступає цесіонарію, а цесіонарій приймає і зобов'язується оплатити цеденту усі права вимоги, що виникли у цедента у зв'язку із фактом настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Volkswagen, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, відповідальність якого застрахована згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.06.2015, номер полісу № АІ/5579490 в страховій компанії Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна".

Внаслідок укладення даного договору цесіонарій займає місце цедента (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеної ДТП, у тому числі права одержання грошового відшкодування, нанесеного шкоди майну цедента, від винної особи, страхової компанії або від МТСБУ, в передбачених законом випадках (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктом 1.4 Договору зобов'язана особа (боржник) є: особа, визнана винною у ДТП особа - ОСОБА_5; страхова компанія - ПрАТ "СК "Україна"; Моторне (транспортне) страхове бюро України у порядку, передбаченому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За умовами п. 2.1 Договору цесії, за передані права вимоги до боржника за договором страхування цесіонарій сплачує цеденту 15 000,00 грн.

В матеріалах справи наявний видатковий касовий ордер, відповідно до якого цедентом було отримано від цесіонарія грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

31.10.2015 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (далі - фактор) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/31-10/2015, відповідно до умов якого клієнт передав фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що виникли у клієнта з договору відступлення права вимоги (цесії) виплатити страхового відшкодування відповідно до додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору до фактора переходить право вимоги, зокрема у розмірі 50 000,00 грн. (особа визнана винною у скоєнні ДТП: ОСОБА_5; страхова компанія - ПрАТ "СК "Україна").

Згідно з пунктом 1.2 Договору факторингу в силу даного договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що за передані права вимоги до боржника за договором факторингу фактор сплачує клієнтові 387 809,01 грн.

Фактором було сплачено клієнту грошові кошти у розмірі 387 809,01 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 139 від 16.02.2017, № 145 від 17.02.2017, № 126 від 14.02.2017 та № 136 від 15.02.2017.

Згідно з частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Нормами частини 1 статті 1078 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на вищенаведене, позивач, уклавши з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 договір факторингу, отримав від первісного кредитора право вимоги з одержання грошового відшкодування нанесеної шкоди (за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) до боржника - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна", а отже правомірно набув прав нового кредитора у зобов'язанні.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_4, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Україна" за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5579490, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, власнику автотранспортного засобу марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1, покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Полісом №АІ/5579490 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, а також визначені полісом № АІ/5579490 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 50 000,00 грн.

Як встановлено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140, м. Київ, вулиця Ревуцького, будинок 42-Г; ідентифікаційний код: 30636550) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс.Капітал» (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця 1100-Річчя Полтави, будинок 14-А/22; ідентифікаційний код: 37686922) страхове відшкодування в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова