РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2017Справа №910/3630/17

за позовом Inland Transit LLP (Партнерства з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт")

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лєон"

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1

про визнання іпотекодержателем за договором іпотеки

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Бойко Г.Є. - представник за довіреністю б/н від 21.02.2017;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи 1: ОСОБА_3 - представник за довіреністю б/н від 10.01.2017;

від третьої особи 2: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.03.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Inland Transit LLP (Партнерства з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про визнання іпотекодержателем за договором іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

21 червня 2006 року між Партнерством з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" і Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" було укладено Договір інвестиційного вкладу №08д/978 EURO, відповідно до якого було відкрито депозитний рахунок № 0141.978.

17 червня 2008 року між позивачем і ПАТ "Банк Камбіо" було укладено Договір інвестиційного вкладу № 06д/08, відповідно до якого було відкрито депозитний рахунок НОМЕР_1.840.

11 вересня 2014 позивач уклав з ПАТ "Банк Камбіо" договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, відповідно до якого передав в заставу майнові права за Договором депозиту-1. на суму 354 768,88 євро, а також договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги, відповідно до якого передав в заставу майнові права за Договором депозиту-2 на суму 1 249 915,98 доларів США. Дані договори забезпечували належне виконання Генеральної кредитної угоди №600/02-2010 від 15.12.2010, Кредитного Договору № 601/02-2010 від 15.12.2010, Кредитного договору №602/02-2010 від 15.12.2010, укладених між ПАТ "Банк Камбіо" і ТОВ "Лєон". Так, 12.09.2014 банк звернув стягнення на предмети застави, здійснив договірне списання грошових коштів в сумах 354 768,88 євро і 1 249 915,98 доларів США з рахунків позивача і направив їх на погашення заборгованості ТОВ "Лєон" за кредитом. За наведених обставин, позивач вважає, що відбулась заміна кредитора у зобов'язанні на підставі ст. 512 Цивільного кодексу України, а отже до позивача перейшли права кредитора за кредитними угодами на загальну суму 1708561,27 дол. США, а також права іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010.

З огляду на наведене, 10.12.2014 позивач уклав з ОСОБА_1 договір про відступлення права вимоги, за яким передав право вимоги до ТОВ "Лєон" на суму 1708561, 27 доларів США за кредитною угодою, а також договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014, за яким позивач передав ОСОБА_1 права іпотекодержателя в тому числі за договором іпотеки від 16.12.2010 за реєстр. №3508.

Однак, як вказує позивач, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.02.2017 по справі №757/44567/15-ц було визнано недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014, укладений між позивачем і ОСОБА_1, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №71887913. Так, як зазначає позивач, Апеляційний суд м. Києва вважає, що позивач у встановленому законом порядку не набув права іпотекодержателя, тому не міг передавати такі права ОСОБА_1, а тому відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 є недійсним.

За наведених обставин, оскільки Апеляційним судом міста Києва не визнаються права позивача як іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010 №3508, позивач просить суд визнати Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" (INLAND TRANSIT LLP), юридичну особу за законодавством Англії та Уельсу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, реєстраційний номер № ОС 310732, іпотекодержателем за договором іпотеки від 16.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 3508 зі змінами, внесеними договором про внесення змін від 28.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 1166, договором про внесення змін від 18.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3422.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3630/17 та справу призначено до розгляду на 24.03.2017. До участі у справі залучено третю особу 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лєон" та третю особу 2, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1.

13.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_5 надійшло повідомлення.

22.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи та подання доказів, витребуваних ухвалою суду.

24.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи 1 надійшло клопотання про направлення поштової кореспонденції за адресою представника.

Судове засідання, призначене на 24.03.2017 не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Отрош І.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2017 розгляд справи №910/3630/17 призначено на 14.04.2017.

12.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи по справі та заява про неможливість направлення копії позовної заяви з додатками третім особам, оскільки останні знаходяться у м. Донецьк.

12.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення, згідно з якими відповідач зазначив, що вирішення питання про задоволення позову чи відмову в позові залишає на розсуд суду.

14.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи, пояснення, що договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014, укладений між позивачем та третьою особою 2, зареєстровано за №497, а не за №498, а також заява про зміну предмету позову, згідно з якою позивач просить суд: визнати Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" (INLAND TRANSIT LLP), юридичну особу за законодавством Англії та Уельсу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, реєстраційний номер № ОС 310732, іпотекодержателем за Договором іпотеки від 16.12.2010 p., укладеним між Публічним акціонерним Товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєон", відповідно до якого в іпотеку передано об'єкт нерухомості: приміщення № 2, загальною площею 3416,9 кв.м розташоване у підвалі, на 1-му, ІІ-му поверхах, надбудові адміністративної будівлі літ. А-9, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3508 зі змінами, внесеними Договором про внесення змін від 28.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 1166, Договором про внесення змін від 18.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3422.

14.04.2017 відділом діловодства суду отримано від третьої особи 1 пояснення по справі, відповідно до яких третя особа 1 заперечує проти позову з тих підстав, що між позивачем та відповідачем відсутній будь-який спір про право, а також відсутні порушені чи не визнані права позивача у даній справі, оскільки в позові йде мова про невизнання прав позивача саме Апеляційним судом міста Києва. Також третя особа 1 вважає, що позивач ніколи не набував прав за договором іпотеки від 16.12.2010, оскільки відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, тоді-як письмовий та нотаріально посвідчений договір про відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010 між сторонами не укладався, а отже права іпотекодержателя за даним договором до позивача не перейшли. Крім того, третя особа зазначає про фіктивність укладених між позивачем та відповідачем договорів застави майнових прав та відступлення права вимоги. За наведених обставин, третя особа 1 просить суд відмовити в позові.

Представники відповідача та третьої особи 2 у судове засідання 14.04.2017 не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення №087 (відповідач).

Щодо повідомлення третьої особи 2, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що адресою її місцезнаходження є м. Донецьк.

Відповідно до листа Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 50-06/1005 від 06.10.2016, останнє не здійснює пересилання пошти у Донецькій області до/з міст обласного значення, в тому числі м. Донецьк.

Відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.09.2014 N 01-06/1290/14, за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу, інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111 10 ГПК.

З огляду на вищенаведене, судом було розміщено інформацію про дату, час і місце судового засідання, призначеного, в тому числі, на 14.04.2017, на сторінці Господарського суду міста Києва (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (роздруковані сторінки наявні у справі).

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості щодо засобів зв'язку з третьою особою 2. Таким чином, остання вважається повідомленою про судове засідання 14.04.2017 належним чином.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 Господарського процесуального кодексу України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 14.04.2017 за відсутності представників відповідача і третьої особи 2, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

При цьому, у судове засідання 14.04.2017 з'явились представники позивача та третьої особи 1. Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, підтримав позов, представник третьої особи 1 проти позову заперечив.

Розглянувши подану позивачем заяву про зміну предмету позову, враховуючи, що у ній деталізовано предмет договору іпотеки від 16.12.2010, вказана заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 14.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи 1, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (відповідач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лєон» (третя особа 1, позичальник) було укладено генеральну кредитну угоду № 600/02-2010, відповідно до якої кредитор зобов'язується надати третій особі 1 кредит на загальну суму 1510000 дол. США (з урахуванням додаткової угоди від 18.11.2011), в межах якої було укладено кредитний договір № 601/02- 2010 та № 602/02-2010. (копії кредитних договорів долучені до позову).

Судом встановлено, що 16.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (відповідач, іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лєон» (третя особа 1, іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №3508, згідно з яким в іпотеку іпотекодавцем передано нерухоме майно, а саме: приміщення № 2 загальною площею 3416,9 кв.м., розташоване в адміністративній будівлі літ. А-9 за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 16 А.

Судом встановлено, що 11.09.2014 між Inland Transit LLP (Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") (заставодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (засттаводержатель, відповідач) в забезпечення зобов'язань ТОВ «Лєон» перед ПАТ «Банк Камбіо» за генеральною кредитною угодою та кредитними договорами від 15 грудня 2010 року, укладено договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти), предметом якого було забезпечення зобов'язань ТОВ «Лєон» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитними договорами № 600/02-2010, № 601/02- 2010 та № 602/02-2010від 15 грудня 2010 року, шляхом передачі в заставу ПОВ «Інланд Транзіт» майнових прав та відступлення прав вимоги грошових коштів у розмірі 354768,88 Євро згідно з договором інвестиційного вкладу №06д/840 від 17 червня 2008 року (копія договору долучена до позову).

Судом встановлено, що 11.09.2014 між Inland Transit LLP (Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") (заставодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (засттаводержатель, відповідач) в забезпечення зобов'язань ТОВ «Лєон» перед ПАТ «Банк Камбіо» за генеральною кредитною угодою та кредитними договорами від 15 грудня 2010 року, укладено договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти), предметом якого було забезпечення зобов'язань ТОВ «Лєон» перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитними договорами № 600/02-2010, № 601/02- 2010 та № 602/02-2010 від 15 грудня 2010 року, шляхом передачі в заставу ПОВ «Інланд Транзіт» майнових прав та відступлення прав вимоги грошових коштів у розмірі 1249915,98 дол. США згідно з договором інвестиційного вкладу №06д/840 від 17 червня 2008 року (копія договору долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо», адресованого ТОВ «Лєон» та ПОВ «Інланд Транзіт», 12 вересня 2014 року в зв'язку з порушенням умов генеральної кредитної угоди №600/02-2010 та укладених кредитних договорів № 601/02- 2010 та № 602/02-2010 позичальником, банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 354768,88 Євро, що еквівалентно 458645,29 доларів США, в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком за рахунок застави. Цим листом банк також повідомив ПОВ «Інланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за кредитним договором у сумі 458645,29 доларів США, прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань (копія листа долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо», адресованого ТОВ «Лєон» та ПОВ «Інланд Транзіт», 12 вересня 2014 року в зв'язку з порушенням умов генеральної кредитної угоди №600/02-2010 та укладених кредитних договорів № 601/02- 2010 та № 602/02-2010 позичальником, банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 1249915,98 дол. США, в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком за рахунок застави. Цим листом банк також повідомив ПОВ «Інланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за кредитним договором у сумі 1249915,98 дол. США, прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань (копія листа долучена до позову).

Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року між Inland Transit LLP (Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") (первісний кредитор, позивач) та ОСОБА_1 (новий кредитор, третя особа 2) укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває право вимоги повернення коштів у сумі 1708561,27 дол. США до Товариства з обмеженою відповідністю «Лєон», що належить первісному кредиторові відповідно до генеральної кредитної угоди №600/02-2010 від 15.12.2010, кредитних договорів №601/02-2010 від 15.12.2010 та №602/02-2012, договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 11.09.2014. Права вимоги повернення коштів до боржника новий кредитор набуває з дати підписання цього договору.

Пунктом 2.3. даного договору передбачено, що до нового кредитора переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків боржника, а саме: за іпотечним договором, посвідченим 18.11.2011 Кандзюбою О.Є., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3420; права за договором іпотеки з відповідними змінами, посвідченим 16.12.2010 Кандзюбою О.Є., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі за №3508; права за договором поруки, укладеного 15.12.2010 ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Лєон» та фізичною особою ОСОБА_5.

Судом встановлено, що 10.12.2014 між Inland Transit LLP (Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") (первісний іпотекодержатель, позивач) та ОСОБА_1 (новий іпотекодержатель, третя особа 2) укладено договір відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П., згідно з яким первісний іпотекодержатель передає, а новий іпотекодержатель приймає всі права за іпотечним договором від 18.11.2011, посвідченим 18.11.2011 Кандзюбою О.Є., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3420, договором іпотеки, посвідченим 16.12.2010 Кандзюбою О.Є., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, зареєстрованим у реєстрі за №3508, предметом якого є приміщення № 2 загальною площею 3416,9 кв.м. розташоване в адміністративній будівлі літ. А-9 за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Овнатаняна, 16 А (копія договору долучена до позову).

Права за іпотечним договором щодо предмету іпотеки переходять до нового іпотекодержателя переходять з дати переходу права грошових вимог за кредитним договором (п. 2.1. договору відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П.).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПОВ «Інланд Транзіт», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П., за участі третіх осіб: ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Лєон», про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі №757/44567/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Водночас, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове; позов ОСОБА_5 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_1, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лєон» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено та, зокрема, визнано недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки, укладений 10 грудня 2014 року між Партнерством з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою Ольгою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №498.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Апеляційний суд міста Києва вважає у справі №757/44567/15-ц дійшов висновку, що позивач у встановленому законом порядку не набув права іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010 №3508, тому не міг передавати такі права ОСОБА_1, у зв'язку з чим в силу ст. 203 Цивільного кодексу України, договір відступлення прав за договором іпотеки від 10.12.2014 є недійсним.

За наведених обставин, оскільки Апеляційним судом міста Києва не визнаються права позивача як іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010 №3508, які були набуті позивачем в силу закону, позивач просить суд визнати Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" (INLAND TRANSIT LLP), юридичну особу за законодавством Англії та Уельсу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, реєстраційний номер № ОС 310732, іпотекодержателем за Договором іпотеки від 16.12.2010 p., укладеним між Публічним акціонерним Товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєон", відповідно до якого в іпотеку передано об'єкт нерухомості: приміщення № 2, загальною площею 3416,9 кв.м розташоване у підвалі, на 1-му, ІІ-му поверхах, надбудові адміністративної будівлі літ. А-9, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3508 зі змінами, внесеними Договором про внесення змін від 28.04.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 1166, Договором про внесення змін від 18.11.2011, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3422.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст. 15 Цивільного кодексу України підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах ст.ст., що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права. Таким випадком може бути невизнання нотаріусом дійсності правовстановлюючого документа при укладенні договору.

Оспорювання суб'єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб'єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі. Якщо таким органом є суд, то особа, чиє право оспорюється, може вимагати його визнання шляхом звернення із зустрічним позовом.

Визначеними ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Процесуально-правовий аспект захисту права полягає в тому, що завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать, в тому числі, визнання права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, зокрема й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобов'язання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Крім того, наслідком визнання права може бути визнання наявності або відсутності обов'язків у особи або їх припинення, визнання особи такою, що втратила право, визнання наявності правовідносин тощо, про що також можуть заявлятися позовні вимоги (постанова Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №6-1044цс16 та Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України, здійснений Верховним судом України).

Так, оскільки правова природа вимог про визнання іпотекодержателем за договором іпотеки є вимогами про визнання права, до предмету доказування у справі входять обставини щодо невизнання чи оспорення відповідачем такого факту.

Як встановлено судом, 12.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення, згідно з якими відповідач зазначив, що вирішення питання про задоволення позову чи відмову в позові залишає на розсуд суду.

Як встановлено судом, відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо», адресованого ТОВ «Лєон» та ПОВ «Інланд Транзіт», 12 вересня 2014 року в зв'язку з порушенням умов генеральної кредитної угоди №600/02-2010 та укладених кредитних договорів № 601/02- 2010 та № 602/02-2010 позичальником, банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 354768,88 Євро, що еквівалентно 458645,29 доларів США, в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком за рахунок застави. Цим листом банк також повідомив ПОВ «Інланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за кредитним договором у сумі 458645,29 доларів США, прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань (копія листа долучена до позову).

Як встановлено судом, відповідно до листа ПАТ «Банк Камбіо», адресованого ТОВ «Лєон» та ПОВ «Інланд Транзіт», 12 вересня 2014 року в зв'язку з порушенням умов генеральної кредитної угоди №600/02-2010 та укладених кредитних договорів № 601/02- 2010 та № 602/02-2010 позичальником, банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 1249915,98 дол. США, в рахунок погашення заборгованості позичальника перед банком за рахунок застави. Цим листом банк також повідомив ПОВ «Інланд Транзіт» про набуття останнім прав кредитора за кредитним договором у сумі 1249915,98 дол. США, прав іпотекодержателя та заставодержателя за договорами забезпечення кредитних зобов'язань (копія листа долучена до позову).

Наведені докази в сукупності дають підстави для висновку, що відповідач, до якого, власне, заявлено вимоги про визнання іпотекодержателем за договором іпотеки від 16.12.2010 p., укладеним між Публічним акціонерним Товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєон", посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3508, не заперечує та не оспорює факту щодо переходу прав іпотекодержателя за цим договором до позивача, у зв'язку з чим позивачем не доведено, що відповідачем не визнається чи оспорюється існування його права як іпотекодержателя за наведеним договором, а отже і не доведено існування певної невизначеності у своєму правовому статусі у правовідносинах з відповідачем.

За наведених обставин, дослідження питання щодо наявності підстав вважати, що до позивача у зв'язку з виконанням обов'язку боржника перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010, укладеним між Публічним акціонерним Товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєон", посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3508, судом не здійснюється та відповідні обставини у даній справі не встановлюються, оскільки позивачем не доведено, що його права не визнаються відповідачем чи заперечуються ним.

При цьому, суд наголошує на тому, що викладені обставин позову зводяться до того, що факт набуття позивачем прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010, укладеним між Публічним акціонерним Товариством "Банк Камбіо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лєон", посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є., за реєстровим № 3508, не визнається Апеляційним судом міста Києва в межах справи №757/44567/15-ц.

Так, як встановлено судом, ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПОВ «Інланд Транзіт», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса КМНО Макарової О.П., за участі третіх осіб: ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Лєон», про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Дані вимоги обґрунтовані недотриманням при передачі 12 вересня 2014 року прав за договором іпотеки від 18 листопада 2011 року вимог ч.3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» щодо нотаріального оформлення.

Як встановлено судом, заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі №757/44567/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Водночас, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове; позов ОСОБА_5 до Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», ОСОБА_1, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макарової Ольги Петрівни, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», Товариство з обмеженою відповідальністю «Лєон» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено та, зокрема, визнано недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки, укладений 10 грудня 2014 року між Партнерством з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою Ольгою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №498.

Суд зазначає, що дане рішення суду мотивоване тим, що у встановленому законом порядку ПОВ «Інланд Транзіт» не набуло прав іпотекодержателя, а отже і не могло передати такі права ОСОБА_1

Суд наголошує на тому, що обставинами, якими позивач у справі №757/44567/15-ц (ОСОБА_5) обґрунтовує свої вимоги, є відсутність у ПОВ «Інланд Транзіт» прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 18 листопада 2011 року, права за яким були в тому числі предметом договору відступлення прав за договором іпотеки, укладеного 10 грудня 2014 року між Партнерством з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою Ольгою Петрівною, зареєстрованого в реєстрі за №498, тоді-як у межах даного позову позивач зазначає про невизнання судом його прав як іпотеко держателя саме за договором іпотеки від 16.12.2010.

Водночас, позивач, у випадку непогодження з рішення суду, не позбавлений права на оскарження рішення Апеляційного суду міста Києва від 01.02.2017 у справі №757/44567/15-ц у передбаченому процесуальним законом порядку.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, з огляду на недоведення позивачем наявності спору з відповідачем, а саме невизнання останнім права позивача як іпотекодержателя за договором іпотеки від 16.12.2010, посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим № 3508, позов Inland Transit LLP (Партнерства з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт") до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" про визнання іпотекодержателем за договором іпотеки не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 24.04.2017

Суддя І.М. Отрош