ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"18" квітня 2017 р. № 01-39/903/328/17

Суддя господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши матеріали

за позовом акціонера Вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту» ОСОБА_1

до відповідачів:

1) Вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту»,

2) ОСОБА_2

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення майна

встановив: до господарського суду Волинської області надійшла позовна заява акціонера ВНЗ «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту» ОСОБА_1Д до відповідачів ВНЗ «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту» та фізичною особою ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу приміщень навчальних аудиторій з №2- 1 по №2-25, загальною площею 810,3 кв.м. в будівлі /літер Л-4/ по вул. Електроапаратна,3 в м. Луцьку, що становить 33/100 частки навчальних аудиторій, укладений між Вищим навчальним закладом «Приватне акціонерне товариство «Волинський інститут економіки та менеджменту» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладений 24.11.2016 року та посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за №1562 та повернути навчальні аудиторії з №2-1 по №2-25, загальною площею 810,3 кв.м. в будівлі /літер Л-4/ по вул. Електроапаратна,3 в м. Луцьку.

Позовна заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов. До позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (п.4 ч.1 ст.57 ГПК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації). Відповідачами, у випадках передбачених цим Кодексом, є фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Згідно п.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» за змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи. Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Позивач звернувся з позовом до відповідачів, в тому числі до ОСОБА_2, яка є фізичною особою. Однак, в позовній заяві не зазначено та не додано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є або була акціонером ВНЗ «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту», а також не обґрунтовано підстав звернення до господарського суду з позовом до фізичної особи.

Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Пунктом 2.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. визначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Порядок сплати та розмір ставок судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 р.

Пунктом 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» визначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно підпунктів 1, 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду з двома вимогами: немайнового характеру - визнати недійсним договір та майнового характеру - повернути майно.

Водночас, позивачем сплачено судовий збір лише на суму 1600грн. як за одну немайнову вимогу.

Пунктом 2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43--5, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 111--3, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 111--20, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 122--2, частиною п'ятою статті 122--8.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Зазначені обставини є підставою для повернення даної позовної заяви без розгляду, що в свою чергу, не позбавляє позивача права на повторне звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву акціонера Вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинський інститут економіки і менеджменту» ОСОБА_1 (вх. №01-47/346/16 від 14.04.2017р.) з матеріалами на 42 аркушах (в тому числі платіжне доручення від 08.04.2017р. №12 про сплату судового збору в сумі 1600грн.) повернути позивачу без розгляду.

Суддя О. Г. Слободян