ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.04.2017 Справа № 917/586/17

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна, розглянувши матеріали

За позовною заявою Фермерського господарства «ОСОБА_1 Лан», 39520, Полтавська область, Карлівський район, с-ще Халтурине, вул. Низова , 11

До відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області, 36038, м. Полтава, вул. Уютна, 23

Про: (1) визнання переходу права оренди на земельну ділянку площею 50,0 га, у т.ч. ріллі 50,0 га, для ведення фермерського господарства, розташованої на території Хал туринської сільської ради Карлівського району Полтавської області :00:007:0015), до Фермерського господарства «ОСОБА_1 Лан» на підставі Договору оренди земельної ділянки, укладеного 05.02.2008 року між Карлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою (померлим) ОСОБА_3, терміном на 30 (тридцять) років, зареєстрованого у Карлівському районному відділі Полтавської РФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 березня 2008 року за №43;

(2) зобовязання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області укласти додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки від 05.02.2017р., який зареєстрований у Карлівському районному відділі Полтавської РФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 березня 2008 року за №43, «Про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням та внесення змін до основного договору» та викласти зазначену додаткову угоду в наступній редакції: (далі за прохальною частиною позову приведено текст проекту Додаткової угоди до Договору оренди 3б/н від 05.02.2008р. «Про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням та внесення змін до основного договору»),

в с т а н о в и в:

1. В позові в порушення ст. 58 ГПК України обєднано дві самостійні вимоги не майнового характеру з різною підставою виникнення ( перша щодо набуття права на земельну ділянку шляхом переходу від фізичної особи орендаря до фермерського господарства; друга щодо зобовязання ГУ, як розпорядника земельної ділянки державної форми власності, укласти додаткову угоду до договору оренди землі) і сумісний розгляд цих вимог суттєво утруднить вирішення спору. Це по-перше.

По-друге, позивачем не врахована та обставина, що:

- відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» Договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

- за ст. 7 ЗУ «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України ( 2768-14 ) та цього Закону;

- п. 39 Договору оренди земельної ділянки, укладеного 05.02.2008 року між Карлівською районною державною адміністрацією та громадянином ОСОБА_3 та зареєстрованого у Карлівському районному відділі Полтавської РФ ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 березня 2008 року за №43 визначено, що право на орендовану земельну ділянку, у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, не переходить до спадкоємців.

Таким чином, перехід права на оренду земельної ділянки визначено на законодавчому рівні і окремого судового рішення не потребує.

2. Сам позов не містить вмотивувань щодо порушеного права фермерського господарства (і якого саме) з боку відповідача, щодо чого вимагає ст. 1 ГПК України, як і вибраний спосіб захисту в господарському суді не відповідає приписам ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України. Лист-відповідь ГУ від 11.04.2017 р. за №1191/121-17 на заяву гр. ОСОБА_3 щодо надання інформації про нормативну грошову оцінку 1 га ріллі не може слугувати доказом про порушення прав фермерського господарства як землекористувача на умовах оренди.

3. Позивачем не надані належні докази направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками до неї. Відповідно до ст. 56 ГПК України, в редакції ЗУ N 3382-VI від 19.05.2011р, таким доказом є опис вкладення поштового відправлення. Отже, законодавець визначив доказом відправлення позову з додатками відповідачу опис вкладення поштового відправлення, тобто оригінальний примірник цього документа. За так, світлокопія опису з поштовим штемпелем від 18.04.2017р., залучена до позову, не є таким доказом.

Стаття 63 (п. 5 та п. 6 частини першої) Господарського процесуального кодексу України визначає, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо:

- порушено правила обєднання вимог або обєднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджає зясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору;

- не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За викладеного вище наявні підстави для повернення позову без розгляду в порядку п. 5 та п. 6 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 5, п. 6 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суддя

У х в а л и в:

1. Позовну заяву ФГ «ОСОБА_1 Лан» від 18.04.2017р. №6, вх. №719/17 від 18.04.2017р., повернути без розгляду.

2. Копію цієї ухвали надіслати позивачу за адресою, зазначеною в її вступній частині.

Додаток: за текстом п. 1 резолютивної частини цієї ухвали на 44 арк. (позовна заява з додатками, в т.ч. платіжні доручення від 17.04.2017р.: №14 та №15 про сплату судового збору в сумі 1600, 00 грн. та 1600, 00 грн. ) позивачу.

СУДДЯ БУНЯКІНА Г.І.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.