ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"10" квітня 2017 р. Справа № 911/295/17

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпро,

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бровари,

про стягнення 37 547,94 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився; від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

позивач - публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 15.12.2016 до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором банківського обслуговування від 21.07.2011 в розмірі 37 547,94 грн., з яких 20 056,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 16 411,94 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 080,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем - фізичної особою-підприємцем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Договором банківського обслуговування від 21.07.2011.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2017 позовну заяву публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 37 547,94 грн. прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/295/17 та призначено розгляд справи в засіданні господарського суду на 20.02.2017. Цією ж ухвалою в порядку ст. 65 ГПК України позивача зобов'язано подати докази підписання відповідачем заяви про відкриття рахунку, докази отримання коштів відповідачем та погашення заборгованості за договором банківського обслуговування (виписку по рахунку відповідача за період з 21.07.2011 по день розгляду справи). Відповідача було зобов'язано подати документи (платіжні документи, банківські виписки), що свідчать про погашення заборгованості перед банком за договором банківського обслуговування від 21.07.2011.

В судове засідання 20.02.2017 представники сторін не з'явились, вимоги суду не виконали, витребувані судом документи не подали, про причини нез'явлення в судове засідання та невиконання законних вимог суду не повідомили, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 13.03.2017.

В судове засідання 13.03.2017 представники сторін повторно не з'явились, вимоги суду повторно не виконали, витребувані судом документи не подали, про причини нез'явлення в судове засідання та невиконання законних вимог суду не повідомили, у зв'язку з чим розгляд справи було повторно відкладено на 27.03.2017.

В судове засідання 27.03.2017 з'явився представник позивача, який вимоги суду виконав частково, подавши виписки по рахунку відповідача.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивач вже звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за спірним договором банківського обслуговування. Так рішенням господарського суду Київської області від 06.02.2014 у справі № 911/4730/13 з відповідача - ФОП ОСОБА_1 на користь позивача - ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за Договором банківського обслуговування від 21.07.2011 в розмірі 24 912,00 грн., з яких 12 000,00 грн. основного боргу, 7 912,00 грн. процентів за користування кредитним лімітом, 1836,00 грн. боргу по комісії за користування кредитом та 3 155,46 грн. пені.

Проте, із тексту вказаного рішення не вбачається, за який спірний період судом було стягнуто проценти, пеню та комісії. Суду не подано ані документів щодо стану виконання даного судового рішення, ані документів, з яких вбачається, за які періоди прострочення грошової заборгованості було заявлено позов у справу №911/4730/13 про стягнення процентів, комісій та пені.

При дослідженні поданого до позову у справу №911/295/17 розрахунку позовних вимог судом встановлено, що він виконаний за весь період дії договору банківського обслуговування з 21.07.2011 по 08.12.2016, включає залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом 12 000,00 грн., залишок заборгованості за процентами, нарахованими на залишок заборгованості по кредиту 27 976,54 грн., 2916,00 грн. простроченої комісії, заборгованість по пені 16 411,94 грн. (сума нарахованої пені 19 567,40 грн. мінус сплачена пеня в сумі 3155,46 грн.), тобто включає суми, що вже були предметом розгляду у справі №911/4730/13.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Разом із тим, в позовній заяві позивачем не зазначено, за який період розраховані заявлені до стягнення у даній справі суми процентів, пені та комісій, не вказано, на яку заборгованість (проценти чи основний борг) нарахована пеня, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити вірність розрахунку позовних вимог та пересвідчитись у відсутності подвійного стягнення заборгованості, вже стягнутої рішенням суду у справі №911/4730/13.

У зв'язку із викладеним ухвалою господарського суду від 27.03.2017 продовжено строк розгляду спору у справі, розгляд справи відкладено на 10.04.2017 та зобов'язано позивача подати письмові обґрунтування позовних вимог із зазначенням періодів нарахування пені, процентів та комісії (з врахуванням прийнятого судового рішення від 06.02.2014 у справі № 911/4730/13 та стану його виконання), про що представнику позивача повідомлено особисто під розпис, а відповідача повторно зобов'язано виконати вимоги ухвал господарського суду від 01.02.2017, від 20.02.2017 та від 13.03.2017.

В судове засідання 10.04.2017 позивач та відповідач повторно не з'явились, вимоги ухвал господарського суду від 01.02.2017, від 20.02.2017, від 13.03.2017 та від 27.03.2017 не виконали, витребувані судом документи не подали та про причини нез'явлення суд належним чином не повідомили.

Відповідно до пункту 5 частини першої ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду, господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто незалежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, може або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

У зв'язку із недостатністю матеріалів справи для розгляду спору по суті суд багаторазово ухвалами зобов'язував позивача подати ряд документів та виконати ряд дій, необхідних для об'єктивного та повного розгляду спору у справі. Вимоги суду позивачем були проігноровані.

Суд бере до уваги те, що позивачем не подано суду жодних аргументів та доказів на їх підтвердження, які б свідчили про наявність об'єктивних причин, з яких для позивача було б неможливо виконати вимоги господарського суду та подати документи, які дійсно необхідні для повного та об'єктивного розгляду спору у справі.

Передбачений ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі сплив.

Відповідно до вищевикладеного, у зв'язку із повторною неявкою позивача у судове засідання та неподанням суду витребуваних документів та доказів, дійсно необхідних для всебічного об'єктивного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про те, що позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 належить залишити без розгляду на підставі пункту 5 ст. 81 ГПК України.

Беручи наведене вище до уваги та керуючись пунктом 5 частини першої ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 37 547,94 грн. у справі № 911/295/17 залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам провадження.

Суддя О.В. Конюх