ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.2017 Справа № 904/12156/16

За позовом приватного підприємства "РОТОР", м. Дніпро Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПОВЕР", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 74 156,62 грн. збитків у вигляді неотриманого податкового кредиту

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 10.01.2017 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "РОТОР" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ПОВЕР" 74 156,62 грн. збитків у вигляді неотриманого податкового кредиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у порушення умов договору поставки не оформив належним чином податкові накладні на поставлений Позивачу товар, та не зареєстрував ці податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого у Позивача виникли збитки, що дорівнюють сумі податкового кредиту з податку на додану вартість (ПДВ).

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

09.02.2017 року до господарського суду надійшли письмові пояснення позивача в яких зазначено, що відповідач здійснив реєстрацію податкових накладних 13.01.2017 року на загальну суму 95 955,80 грн.

У зв'язку з перебуванням судді Бондарєва Е.М. на лікарняному, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи для визначення судді, на підставі якого справу передано для розгляду судді Мартинюку С.В.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2017 року справу прийнято до провадженя.

03.04.2017 року від позивача надійшли пояснення позивача, в яких останнім зазначено, що через неналежну реєстрацію податкових накладних на ім'я позивача, останній не може скористатись податковим кредитом, внаслідок чого ним понесено збитки в розмірі 74 156,62 грн.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.04.2017року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2015 р. між ПП «Ротор» (далі - позивач) та ТОВ «Повер» (далі -відповідач) був укладений договір постачання №27/05-15, відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний поставити у встановлений термін у власність покупця вугільну продукцію, а покупець зобов'язується прийняти вугілля та сплатити за нього грошові кошти на умовах викладених у даному договорі.

Факт отримання та оплати товару з урахуванням податку на додану вартість товару у зв'язку з його придбанням за травень 2016 року підтверджують:

- рахунок № 036 від 30.05.2016 р. сплачено 143 550, 66 грн., в т. ч. ПДВ 23 925, 11 грн.

- банківська виписка від 01.06.2016 р.;

- видаткова накладна № 6 від 09.06.2016 р., отримано товару у кількості 63, 5 т. на суму 143 659, 66 грн., у т. ч. ПДВ 23 943, 28 грн.

- залізнична накладна від 09.06.2016 р.

- акт № 1 прийому - передачі продукції за договором постачання № 27/05-15 від 27.05.2015 р.

За таких обставин, виник податковий кредит на суму ПДВ 23 943, 28 грн., виписано та зареєстровано податкову накладну № 5 від 15.06.2016 р. на суму ПДВ 23 925, 11 грн., залишок ПДВ у розмірі 18, 17 грн.

Факт отримання та оплати товару з урахуванням податку на додану вартість товару у зв'язку з його придбанням за Червень 2016 року підтверджують:

- Рахунок № 37 від 23.06.2016 р. сплачено 143 550, 66 грн., в т. ч. ПДВ 23 925, 11 грн.

- Банківська виписка від 23.06.2016 р.

- Видаткова накладна № 7 від 25.06.2016 р., отримано товару в кількості 63, 5 т. на суму 144 316, 74 грн., у т. ч. ПДВ 24 052, 79 грн.

- Залізнична накладна від 25.06.2016 р.

- Акт № 1 прийому - передачі продукції за договором постачання №27/05-15 від 27.05.2015 р.

Враховуючи викладене, виник податковий кредит на суму ПДВ 24 052, 79грн.

Факт отримання та оплати товару з урахуванням податку на додану вартість товару у зв'язку з його придбанням за Липень 2016 року підтверджують:

- Рахунок № 38 від 04.07.2016 р. сплачено 143 550, 66 грн., в т. ч. ПДВ 23 925, 11 грн.

- Банківська виписка від 12.07.2016 р.

- Видаткова накладна № 8 від 18.07.2016 р. , отримано товару кількості 63 т. на суму 143 226, 72 грн., у т. ч. ПДВ 23 871, 12 грн.

- Залізнична накладна від 18.07.2016 р.

- Акт № 1 прийому - передачі продукції за договором постачання №27/05-15 від 27.05.2015 року.

Враховуючи викладене, виник податковий кредит на суму ПДВ 23 925,11 грн.

Факт отримання та оплати товару з урахуванням податку на додану вартість товару у зв'язку з його придбанням за серпень 2016 року підтверджують

- Рахунок № 041/1 від 21.07.2016 р. сплачено 5 884, 20 грн., в т. ч. ПДВ 980, 70грн.

- Рахунок № 041 від 21.07.2016 р. сплачено 138 432, 54 грн., в т.ч. ПДВ 23 072,09 грн.

- Банківська виписка від 29.07.2016 р.

- Видаткова накладна № 9 від 08.08.2016 р., отримано товару у кількості 63,2 т. на суму 143 662, 73 грн., у т. ч. ПДВ 23 943, 79 грн.

- Залізнична накладна від 08.08.2016 р.

- Акт № 1 прийому - передачі продукції за договором постачання №27/05-15 від 27.05.2015 р.

Враховуючи викладене, виник податковий кредит на суму ПДВ 23 943, 28 грн., в той же час виписано та зареєстровано податкову накладну № 12 від 16.09.2016 р. на суму ПДВ 23 072, 09 грн., виписано та зареєстровано податкову накладну №11 від 16.09.2016 р. на суму ПДВ 980, 70 грн., залишок ПДВ у розмірі 871, 70 грн. Отже, не виписана та не зареєстрована податкова накладна на суму ПДВ 871,70 грн.

Факт отримання та оплати товару з урахуванням податку на додану вартість товару у зв'язку з його придбанням за вересень 2016 року підтверджують:

- Рахунок № 043 від 01.09.2016 р. сплачено 138 432, 54 грн., в т. ч. ПДВ 23 072, 09 грн.

- Банківська виписка від 02.09.2016 р.

- Видаткова накладна № 11 від 05.09.2016 р. отримано товару у кількості 63, 5 т. на суму 144 316, 74 грн., у т. ч. ПДВ 24 052, 79 грн.

- Залізнична накладна від 05.09.2016 р.

- Акт № 1 прийому - передачі продукції за договором постачання №27/05-15 від 27.05.2015 р.

Враховуючи викладене, виник податковий кредит на суму ПДВ 24 052, 79 грн., однак податкова накладна на суму ПДВ 127,68 грн. не виписана та не зареєстрована.

Видаткова накладна № 6/1 від 09.06.2016 р. на суму 766, 08 грн. в т. ч. ПДВ 127, 68 грн. Податкова не виписана та не зареєстрована на суму ПДВ 127, 68 грн.

- Рахунок № 043/1 від 01.09.2016 р.: сплачено 5 884, 20 грн., у т. ч. ПДВ 980, 70 грн.

- Банківська виписка від 06.10.2016 р.

- Податкова не виписана та не зареєстрована на суму ПДВ 980,70 грн.

За таких обставин, позивач посилається на те, що не має можливості на формування податкового кредиту в розмірі 74 156,62, внаслідок чого просить стягнути з відповідача зазначену суму як збитки у вигляді втраченої вигоди, що і є причиною спору.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення податкового зобов'язання у відповідача) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою їх складання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 13.01.2017 року зареєстровано податкові накладні, що підтверджується відповідними витягами з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.185-186).

Згідно абз.13 - 15 п.201.10. ст.201 ПК України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Зі змісту абз.15 зазначеної вище норми вбачається, що порушення відповідачем порядку заповнення накладної, не позбавляло замовника права на включення спірної суми до податкового кредиту, а зумовлювало її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на такого постачальника.

Тобто, законом визначений конкретний механізм захисту прав замовника на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, реалізація якого виключала б необхідність визначення останнім спірної суми як збитків.

Втім, позивачем не подано суду доказів такого звернення до податкового органу, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позивач не скористався своїм правом оскаржити, на думку позивача, неналежну реєстрацію податкових накладних до податкового органу.

Згідно з ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, тобто мають бути прямими.

Відтак, враховуючи, що позивачем не надано доказів використання всіх передбачених податковим законодавством способів для реалізації свого права на віднесення сум податку до податкового кредиту, то й відсутній причинний зв'язок між не отриманою позивачем сумою податкового кредиту та діями відповідача.

Крім того, ще одним елементом, необхідним для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача, в даному випадку доведення факту порушення правил чи порядку складання податкової накладної, невідповідність відомостей, які в ній відображені та інше, і такий факт повинен бути підтверджений належним та допустимим доказом, яким в даній ситуації може бути Акт перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки.

Приписами Податкового кодексу України (в тому числі статтями 75-86) унормовано порядок проведення перевірок контролюючими органами, оформлення результатів таких перевірок, можливість подання заперечень у випадку незгоди з висновками перевірки та інше. Тобто, проведення відповідних перевірок та встановлення фактів порушення в даному випадку відповідачем вимог податкового законодавства є виключною компетенцією відповідних контролюючих органів (Державної фіскальної служби України, відповідних податкових інспекцій), а відтак господарський суд не може підміняти державний орган і встановлювати факти, які віднесені до компетенції таких органів, зокрема фактів порушення відповідачем вимог податкового законодавства (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 №21-1465а15, від 15.04.2014 у справі №21-29а14).

Проте, доказів проведення відповідних перевірок контролюючим органом документальної позапланової виїзної перевірки відповідача для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку на додану вартість за спірний період, і доказів прийняття контролюючим органом відповідного рішення позивачем не надано, а відтак на момент розгляду спору негативні наслідки для для позивача не настали.

З огляду на наведене у позові слід відмовити повністю.

В порядку ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.04.2017

Суддя ОСОБА_2