номер провадження справи 11/3/15-6/155/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.04.2017 Справа № 908/53/15-г

Суддя Топчій О.А. розглянувши заяву Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання

За участю представників сторін:

Від позивача (заявника) ОСОБА_1, довіреність № 1327/12 від 19.04.2017 р.

Від відповідача ОСОБА_2, довіреність № 922 від 17.11.2016р.

у справі № 908/53/15-г

За позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (вул. 40 років Радянської України, буд. 72 «А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035)

до Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради (вул. Бойка, буд. 4, с. Урицьке, Запорізький район, Запорізька область, 70404)

про стягнення 353806 грн. 04 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Запорізької області 06.04.2017 р. звернулась Державна екологічна інспекція у Запорізькій області з заявою № 1194/12 від 06.04.2017р. про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області № П-246/17 від 06.04.2017р. для розгляду заяви, враховуючи звільнення з посади у судді-доповідача у справі ОСОБА_3С,, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/53/15-г.

06.04.2017р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено повторний автоматичний розподіл справи, справу призначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.04.2017 р. заяву Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 19.04.2017 р.

Від позивача 19.04.2017 р. через Відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області надійшли письмові пояснення щодо пропуску строку для предявлення наказу до виконання, відповідно до яких зазначено, що причиною, що зумовила пропуск строку предявлення виконавчого документу до виконання до 13.01.2017 р. є не направлення відповідальними особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області наказу на виконання у встановлений строк, а наявність чи відсутність вини вказаних посадових осіб Держекоінспекції зясовується, згідно чинного законодавства.

В судовому засіданні 19.04.2017 р. представник позивача (заявника) підтримав вимоги заявлені в заяві та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.04.2017 р. заперечив проти задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання та просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання, проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Запорізької області від 11.11.2015р. у справі № 908/53/15-г позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Запорізькій області задоволено. Стягнуто з Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради шкоду, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 353 806 грн. 04 коп. Стягнуто з Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради судовий збір в сумі 7 076 грн. 12 коп. на користь державного бюджету України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.01.2016р. у справі № 908/53/15-г рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015 року у справі № 908/53/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

22.01.2016р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015р. у справі № 908/53/15-г видано відповідні накази № 908/53/15-г.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2016р. у справі № 908/53/15-г касаційну скаргу Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради залишено без задоволення.

Заявник обґрунтовуючи свою заяву вказує на те, що станом на 06.04.2017 р. наказ, виданий 22.01.2016 р. у дані справі про стягнення з відповідача шкоди в розмірі 353806,04 грн. втрачено і до виконання не предявлено. За фактом втрати та не направлення на примусове виконання судового рішення від 22.01.2016 р. по справі № 908/53/15-г проводиться службове розслідування, згідно наказу Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 05.04.2017 р. № 51-к. Згідно з наказом від 22.01.2016 р. він дійсний до предявлення до 13.01.2017 р., оскільки втрату та не направлення наказу виявлено рамках проведення аудиторської перевірки Контрольно-ревізійного управління у Запорізькій області, Державна екологічна інспекція на підставі ст. 119 ГПК України просить поновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання.

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачу або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення такого документу до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 119 ГПК України ухвалою господарського суду може бути поновлений пропущений строк для предявлення наказу до виконання, у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Для поновлення пропущеного стягувачем строку суд повинен дослідити причини пропуску вказаного строку і відновити його у випадку, коли заявник доведе їх поважність.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З системного аналізу норм законодавства вбачається, що суд може поновити строки для пред'явлення наказу до виконання за умови, коли по-перше, відповідний наказ не пред'явлений стягувачем до виконання у визначені законом строки взагалі, або ж коли його було повернуто державним виконавцем стягувачу з підстав, які дозволяють повторно звернутись до органів примусового виконання рішень, і по-друге: коли причини, за яких стягувач не пред'явив або повторно не пред'явив такий наказ до виконання є поважними.

За змістом поданої заяви позивач просить поновити пропущений строк для предявлення наказу до виконання вказуючи на поважність цього пропуску, зазначивши причиною, що зумовила пропуск строку предявлення виконавчого документу до виконання до 13.01.2017 р. є не направлення відповідальними особами Державної екологічної інспекції у Запорізькій області наказу на виконання у встановлений строк, а наявність чи відсутність вини вказаних посадових осіб Держекоінспекції зясовується.

Наказ господарського суду Запорізької області від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання не предявлявся у звязку з наведеними обставинами.

При вирішення питання щодо поновлення строку для предявлення наказу необхідно враховувати загальні засади законодавства, зокрема, щодо справедливості, добросовісності та розумності, а також щодо судового захисту цивільного права та інтересу.

Статтею 4-5 ГПК України закріплено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Наказом господарського суду Запорізької області від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г встановлено строк предявлення наказу до виконання до 13.01.2017р.

Пунктом пятим Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки встановлені цим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII наказ який виданий до набрання чинності цим Законом може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох місяців, оскільки стягнення шкоди зараховується до Державного бюджету та стягувачем є державний орган.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Станом на момент розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015 р. по справі № 908/53/15-г яке набрало чинності 13.01.2016 р., не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку.

Суд наголошує, що обовязковість судових рішень до виконання закріплена Конституцією України та іншими законодавчими актами України.

Так, статтею 1291 Конституції встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Також, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. та № 11-рп/2012 від 25.04.2012р. виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У даному випадку, у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення наказу буде порушено конституційний принцип обовязковості виконання судового рішення та не буде відновлено порушене право позивача.

У відповідності до ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. за № 3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини є обовязковим до виконання Україною.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі Ромашов проти України (заява № 67534/01), від 19.03.1997р. у справі Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яком судом, має розцінюватись як невідємна частина судового розгляду.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконати, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії статті 6 Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

З огляду на викладене, враховуючи викладені у заяві про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання обставини, встановивши, що рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015 р. у справі № 908/53/15-г, яке набрало законної сили та відповідно до приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим до виконання, не було виконано з наведених вище підстав, а отже, з урахуванням того, що невиконання рішення суду є порушенням ст. 129 Конституції України, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку відновити пропущений строк для пред'явлення наказу господарського суду від 22.01.2016 р. у справі № 908/53/15-г до виконання.

Керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г до виконання задовольнити повністю.

2. Відновити пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г про стягнення з Комунальної установи «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 353 806 (триста пятдесят три тисячі вісімсот шість) грн. 04 коп.

3. Визначити, що наказ господарського суду Запорізької області від 22.01.2016р. у справі № 908/53/15-г дійсний для предявлення до виконання до 19.07.2017 р.

4. Ухвала набирає чинності з дня її винесення.

5. Примірники цієї ухвали направити сторонам у справі.

Суддя О.А. Топчій