ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2017 Справа № 904/1059/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 135 818,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016р. складає 3548603,75 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: Шевченко В.Є., представник за довіреністю № б/н від 20.12.2016 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" (далі - відповідач) про стягнення 135 818,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016р. складає 3 548 603,75 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов кредитного договору № ML-310/208/2008 від 02.07.2008 року, в частині повернення кредитних коштів.

Ухвалою господарського суду від 31.01.2017 порушено провадження у справі №904/1059/17, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 07.03.2017.

Ухвалою господарського суду від 07.03.2017 відкладено судове засідання на 23.03.2017.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2017 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_1); продовжено строк розгляду спору до 17.04.2017 року включно; відкладено судове засідання на 13.04.2017.

11.04.2017 до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї документами та повідомлення про день, час та місце розгляду справи.

13.04.2017 повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, але до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Дослідивши матеріали справи та подані документи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, витребувані документи до суду не надав.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника третьої особи за наявними в ній матеріалами, оскільки у суду не має часу для відкладення судового засідання на іншу дату (відсутній час необхідний для поштового пробігу), враховуючи те, що спір по суті повинен бути розглянутий до 17.04.2017 включно.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні не заперечував щодо розгляду справи без участі повноважних представників відповідача та третьої особи, заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача зазначив про те, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, до уваги судом не повинні братися, оскільки договір поруки судом не дійсним не визнавався та відповідачем не оскаржувався.

Господарський суд звертає увагу на те, що повноважний представник позивача не надав суду усі витребувані документи (Статут ТОВ "АЛЛО", протокол загальних зборів ТОВ "АЛЛО" щодо надання згоди на укладання спірного договору та надання повноважень ОСОБА_3 на підписання спірного договору, довіреність ОСОБА_3 на підписання спірного договору та інше) вказавши про те, що у позивача їх немає.

У судовому засіданні 13.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступник всіх прав та обов'язків якого виступає Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі по тексту - «Позивач» або «Кредитор» або «Банк»), з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_1 (надалі по тексту - «Боржник» або «Позичальник»), з іншої сторони, було укладено Кредитний договір № МL-310/208/2008 (надалі - «Кредитний договір»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 Кредитного договору розмір та валюта кредиту складають - 150000,00 доларів США, цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна, дата остаточного повернення кредиту 02.07.2028 року.

За приписами п. 3 ч. 1 Кредитного договору за користування кредитом встановлена плаваюча процентна ставка в розмірі фіксований відсоток 2,49 % + FIDR (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору Банк надав Боржнику кредит в розмірі 150 000,00 доларів США, що підтверджено валютним меморіальним ордером № 1 від 02.07.2008.

25.11.2013 між Банком та Позичальником було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, згідно якого сторони домовились внести зміни та доповнення до Кредитного договору наступного змісту:

« 1.1 На період з 25.11.2013 року до моменту припинення обслуговування Банком Позичальника за тарифним пакетом «PB Standart Advising» для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка в наступному розмірі - фіксований відсоток 2,24% + FIDR.

1.2. На період з моменту припинення обслуговування Банком Позичальника за тарифним пакетом «PB Standart Advising» з будь-якої причини до повного виконання Боргових зобов'язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка в розмірі - фіксований відсоток 2,49% + FIDR.

1.3. Доповнити Кредитний договір графіком платежів.»

В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника по Кредитному договору, між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» (надалі по тексту - «Відповідач», «Поручитель») 02.07.2008 був укладений Договір поруки № SR-310/208/2008 (надалі - «Договір поруки»).

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Договору поруки за цим договором Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники, це означає, що Кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника, так і до Поручителя, чи до обох одночасно.

Положеннями п. 1.9.1. Кредитного договору передбачено, що незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати забезпечення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної вимоги.

12.10.2016 Банк направив на адресу Позичальника досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором, в якій Банк вимагав погасити заборгованість по Кредитному договору в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги.

22.11.2016 Банк направив на адресу Поручителя досудову вимогу про погашення заборгованості за Кредитним договором, в якій Банк вимагав погасити заборгованість по Кредитному договору в повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги. Крім того, у вимозі вказано про те, що в разі невиконання вищевказаної вимоги Банк буде змушений звернути стягнення на заставне майно та задовольнити свої вимоги за рахунок його продажу.

Станом на дату подання позовної заяви вимоги щодо погашення заборгованості по Кредитному договору були проігноровані Позичальником та Поручителем.

Заборгованість Позичальника перед Банком по Кредитному договору станом на 06.12.2016 складає 135 818,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 складає 3 548 603, 75 грн., з яких:

123 874,08 доларів США - залишок заборгованості за кредитом;

11 944,76 доларів США - заборгованість по відсоткам.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість, за Кредитним договором № МL-310/208/2008 від 02.07.2008, у розмірі 135818,84 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 складає 3 548 603,75 грн., з яких: 123 874,08 доларів США - залишок заборгованості за кредитом та 11 944,76 доларів США - заборгованість по відсоткам.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

По-перше, від імені Відповідача Договір поруки підписано особою ОСОБА_3, якій діє на підставі Статуту.

Відповідно до п. 11.8 Статуту ТОВ «АЛЛО», який діяв на час спірних правовідносин, визначено, що Загальні збори учасників товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган. Виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів Учасників.

Відповідач звертає увагу суду на те, що п. 11.10. Статуту ТОВ «АЛЛО» містить обмеження повноважень директора, згідно з якими директор не має право укладати наступні договори без відповідного рішення Загальних зборів:

- договори про відчуження та/або передачу в користування торговельної марки та/або знаку для товарів та послуг, які належать та/або якими користується Товариство та договори про відчуження інших нематеріальних активів;

- договори поруки;

- договори про надання кредитів та/або позичок та/або позик, по яким Товариство виступає як кредитор або як боржник;

- договори про відчуження основних засобів.

Відповідно до довідки відділу діловодство за вих. № 186 від 06.03.2017, у 2008 році Зальні збори Учасників ТОВ «АЛЛО» не приймали рішень щодо укладення договору поруки перед Позивачем, як забезпечення належного виконання прийнятих зобов'язань ОСОБА_1 Більш того, жодних довіреностей на представництво інтересів ТОВ «АЛЛО» на ім'я ОСОБА_3 не видавалось.

По-друге, посилаючись на ст.ст. 203, 215 ЦК України Відповідач вказує про те, що приймаючи до уваги той факт, що особа яка підписала начебто від імені Відповідача папір під назвою «договір поруки» не мала необхідних повноважень, Відповідач жодних дій відносно прояву своєї волі на укладення Договору поруки не здійснював, а від так відсутні усі необхідні елементи для того щоб можна було стверджувати, що Договір поруки між Позивачем та Відповідачем був укладений.

Таким чином, Договір поруки є неукладеним, і до нього Відповідач не має відношення, адже рішень про укладення Договору поруки Загальними зборами не приймались, особа які підписала договір від імені Відповідача не уповноважувалась на підписання.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників (ч. 1 ст. 145 Цивільного кодексу України).

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч. 1 ст. 98 Цивільного кодексу України).

За системним аналізом вищевказаних норм Цивільного кодексу, статей 62, 63 Закону України "Про господарські товариства" виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов'язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників (ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст господарського договору згідно ст. 180 Господарського кодексу України становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Як вказано у п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Статтею 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Господарський судом встановлено, що відповідно до Статуту ТОВ «АЛЛО», який діяв на час спірних правовідносин, визначено, що:

- Загальні збори учасників товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган. Виконавчим органом товариства є директор. Директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів Учасників (п. 11.8).

- Директор не має право укладати наступні договори без відповідного рішення Загальних зборів:

? договори про відчуження та/або передачу в користування торговельної марки та/або знаку для товарів та послуг, які належать та/або якими користується Товариство та договори про відчуження інших нематеріальних активів;

? договори поруки;

? договори про надання кредитів та/або позичок та/або позик, по яким Товариство виступає як кредитор або як боржник;

? договори про відчуження основних засобів (п. 11.10).

Господарський суд звертає увагу на той факт, що у Позивача відсутній Статут ТОВ «АЛЛО» на підставі якого було підписано договір поруки № SR-310/208/2008 від 02.07.2008. Також Позивач не має рішення загальних зборів ТОВ «АЛЛО» про надання забезпечення за кредитним договором № МL-310/208/2008 від 02.07.2008, шляхом укладання договору поруки.

Крім того, відповідно до довідки ТОВ «АЛЛО» за вих. № 186 від 06.03.2017:

- у 2008 році Зальні збори Учасників ТОВ «АЛЛО» не розглядали питання щодо укладення договору поруки з ПАТ «ОТП БАНК» за неналежне виконання грошових обов'язків фізичної особи ОСОБА_1, у зв'язку із чим рішення щодо укладання договору поруки не ухвалювалось;

- у 2008 році на ім'я ОСОБА_3 довіреність із повноваженнями на укладання будь-яких договорів, у тому числі договору поруки - не видавалась.

За таких обставин, враховуючи приписи Статуту ТОВ «АЛЛО», у діях Відповідача не вбачається особисте волевиявлення по укладенню Договору поруки № SR-310/208/2008 від 02.07.2008.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що Договір поруки № SR-310/208/2008 від 02.07.2008 є неукладеним.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори, а тому, неукладення договору, тобто його відсутність, не може породжувати цивільних прав та обов'язків як для його сторін, так і для осіб, що поручаються перед кредитором за його виконання боржником.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі покладаються на позивача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 92, 97, 98, 145, 546, 553, 638, 640, 1046, 1052 Цивільного кодексу України, ст.ст. 62, 63 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити.

Витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.04.2017

Суддя Н.Е. Петренко