ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.04.2017 Справа № 904/1887/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", м. Дніпро

про стягнення 65 006,03 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСАТ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" (далі - відповідач) про стягнення 33248,16 - заборгованості з оплати товару, 28 654,94 грн. - інфляційних нарахувань, 3102,93 грн. - 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору № 1263 від 11.07.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 р. по справі № 904/1887/17 порушено провадження та розгляд призначено у судовому засіданні на 11.04.2017 р.

Розгляд справи здійснювався у судовому засіданні 11.04.2017 року з проведенням в режимі відеоконференції (Господарський суд Київської області) за участю позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 20.04.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні 11.04.2017 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання 20.04.2017 представник позивача не зявився, до суду надіслав електронною поштою клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та просив не забезпечувати участь представника позивача у судовому засіданні 20.04.2017 р. у режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судові засідання не зявився вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 110).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.04.2017 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача (11.04.2017 р.), оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2013 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений Договір постачання № 1263 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. постачальник зобовязується на власний ризик виготовити та поставити товар під знаком для товарів та послуг "Бажана Марка" право власності на який належить покупцю на підставі заявки № m 2012 13336 від 03.08.2012 р. (надалі іменується товар), а покупець зобовязується прийняти та оплатити виготовлений та поставлений постачальником товар.

У Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторони узгоджують вид товару (з зазначенням ТУ, ГОСТ, ДСТУ), вид пакування (обєм, маса, способи закривання тощо), вартість (ціну) товару та інші умови. Умови щодо характеристик складових, органолептичних та смакових якостей товару сторони узгоджують у Додатку №2 до Договору. При укладенні Специфікації постачальник надає покупцю калькуляцію виробництва товару (Додаток №3 до Договору) п. 1.2. Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору покупець за цим Договором бере на себе наступні обовязки: п. 3.2.1. Договору сплатити постачальнику належну йому плату за постачальний товар в розміри та строк відповідно до умов Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено ціна товару, поставленого постачальником за цим Договором визначається у Специфікації.

Згідно п. 4.4. Договору в редакції Протоколу розбіжностей від 11.07.2013 р. до Договору покупець зобовязаний здійснювати оплату за поставлений товар, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, а платіжні дні покупця (по робочим вівторкам та/або четвергам), протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач прийняв товар на загальну суму 195 642,72 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується товарними накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 33 248,16 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 33 248,16 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано: за період з 20.01.2015 р. - по 31.01.2017 р. до сплати відповідачу суму 28 654,94 грн. - інфляційних нарахувань та за період з 20.01.2015 р. - по 22.02.2017 р. до сплати відповідачу суму 3102,93 грн. 3 % річних.

Перевіривши розрахунки інфляційних нарахувань та 3 % річних, суд вважає їх таким, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 33 248,16 - заборгованості з оплати товару, 28 654,94 грн. - інфляційних нарахувань, 3102,93 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" (49038, м. Дніпро, вул. Ленінградська, буд. 27; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСАТ" (01030, АДРЕСА_1; ) 33 248,16 грн. (тридцять три тисячі двісті сорок вісім грн. 16 коп.) - заборгованості з оплати товару, 28 654,94 грн. (двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят чотири грн. 94 коп.) - інфляційних нарахувань, 3102,93 грн. (три тисячі сто дві грн. 93 коп.) - 3 % річних, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_1

Повне рішення складено 21.04.2017