РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/8602/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КІПЕР-СБ"

до Приватного акціонерного товариства "Алеко-Сервіс"

про стягнення 13 983,87 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - Уперенко А.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КІПЕР-СБ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Алеко-Сервіс" про стягнення 13 983,87 грн. за договором №16-11від 01.02.2016 про надання охоронних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання з оплати послуг за договором №16-11 від 01.02.2016 про надання охоронних послуг. Позивач вказав, що правовідносини по Договору №16-11 були фактично припиненні 21.03.2016, відтак тривалість надання послуг згідно договору становить з 01.02.2016-21.03.2016.

У відзиві на позов відповідач просив у позові відмовити повністю, посилаючись на те, що 20.03.2016 сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно умов якої сторони вирішили розірвати Договір та з моменту набрання сили цієї угоди Позивач не має жодних претензій до Відповідача щодо грошових зобов'язань відповідача за договором.

Втім позивач заперечив проти наявності підпису директора позивача ОСОБА_2 та печатки позивача на вищезазначеній додатковій угоді №1 від 20.03.2016, у зв'язку з чим заявив клопотання про призначення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи.

Ухвалою суду від 18.10.2016 судом призначено по справі комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу, проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру.

30.01.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла справа №910/8602/16 та висновок експерта №309 від 23.01.2017.

Ухвалою суду від 02.02.2017 поновлено провадження у справі.

Відповідачем надані письмові пояснення з урахуванням висновку експерта, які долучені судом до матеріалів справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КІПЕР-СБ» (надалі - Охорона) та Приватним акціонерним товариством «Алеко-Сервіс» (надалі - Замовник) укладено Договір №16-11 про надання охоронних послуг (надалі - Договір).

Згідно з п. 1 Договору Відповідач доручив Позивачу забезпечити схоронність приміщень та майна Відповідача, на об'єктах, вказаних у Дислокації (Додаток №1) до Договору, що знаходилось за адресою - м Київ, вул. 1-го Травня, 1-А. Сторонами було погоджено, що охорона здійснювалась двома постами, а саме: пост №6 вечірньо-нічний пост з 20:00 години до 08:00 години та пост №3 денний з 08:00 години до 20:00 години. Розташування постів було погоджено сторонами згідно Дислокації, що є додатком № 1 до Договору №16-11.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 7.1 Договору оплата послуг охорони щомісячно складає 8 500 грн.00коп. без ПДВ.

Відповідно до п. 7.2 Договору оплата Замовником вартості охоронних послуг здійснюється до 05-го числа місяця, що слідує за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Охорони на підставі наданого рахунка-фактури та підписаного Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг за звітний місяць. У разі прострочення Замовником оплати послуг Охорони Замовнику нараховується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з п. 7.3 Договору акт приймання-передачі наданих послуг складається щомісяця та затверджується Замовником та Охороною, які підписали даний Договір або уповноваженими представниками. Замовник зобов'язаний підписати Акт надання послуг відповідно до даного Договору не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання Акту від Охорони. При наявності претензій до Охорони Замовник зобов'язаний в 5-денний термін в письмовій формі заявити про них Охороні. При відсутності обґрунтованих і належним чином підтверджених претензій не підписання Акту приймання-передачі наданих послуг Замовником не підтверджує факт не надання послуг охорони за звітний період. В цьому разі послуги охорони вважаються такими, що надані відповідно до умов даного Договору.

Вартість послуг може змінюватися тільки в результаті укладення Сторонами додаткової письмової угоди, але не більше одного разу на рік (п. 7.4 Договору).

За період з 01.02.2016-21.03.2016 позивачем надані відповідачу послуги охорони за договором, що підтверджується - Актом №АВ-00011 здачі-прийняття робіт за лютий 2016 року на суму 8 500,00 грн. (вказаний акт підписаний сторонами та скріплений печатками сторін) та Актом №АВ-00018 здачі-прийняття робіт за березень 2016 року на суму 5 483,87 грн., що підписаний односторонньо позивачем, але був направлений Позивачем Відповідачу, в порядку п. 7.3 Договору, що підтверджується описом до цінного листа та квитанцією про оплату поштових послуг за №8959. Також на місці здійснення охорони велись журнали обліку вивозу товарно-матеріальних цінностей на об'єкті, реєстрації та обліку актів виконаних робіт на об'єкті.

Отже, за період з 01.02.2016-21.03.2016 Замовнику були надані послуги вартістю 13 983,87 грн., які відповідачем не оплачені.

Відповідно до п. 9.1 Договору договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом одного року. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати цей договір, то цей договір вважається продовженим на умовах цього договору ще на один рік.

В односторонньому порядку договір може бути розірваний при невиконанні однією із сторін умов договору. Сторона-ініціатор розірвання договору інформує у письмовій формі про це іншу сторону не менше, як за 10 календарних днів.

17.03.2016 Позивач вручив відповідачу лист за вих. №10 від 15.03.2016, в якому позивач повідомив відповідача про розірвання договору в односторонньому поряду 21.03.2016. У листі позивач просив суд провести остаточний розрахунок до 21.03.2016.

20.03.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1, згідно умов якої сторони вирішили розірвати Договір про надання охоронних послуг №16-11 від 01.02.2016 з 21.03.2016. Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди, сторони домовились, що з моменту підписання Угоди охорона не має жодних претензій до Замовника щодо грошових зобов'язань Замовника за Договором про надання охоронних послуг №16-11 від 01.02.2016. Згідно з п. 3 вказаної додаткової угоди, угода набирає чинності з моменту її підписання, укладена в двох примірниках однакової юридичної сили, по одному для кожної із сторін і становить невід'ємну частину Договору про надання охоронних послуг №16-11 від 01.02.2016.

Відповідно до висновку експерта від 23.01.2017 №309, який є належним та допустимим доказом у справі підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Директор ОСОБА_2.» в додатковій угоді № 1 від 20.03.2016 до Договору про надання охоронних послуг № 16-11 від 01.02.2016 - виконаний ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України станом на 20.03.2016 керівником ТОВ «Кіппер-СБ» був саме ОСОБА_2.

Статтею 65 Господарського Кодексу України передбачено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно статті 92 Цивільного Кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно статті 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 202, 626 Цивільного Кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини між юридичними особами повинні вчинятися у письмовій формі (стаття 208 Цивільного Кодексу України).

Згідно статті 207 Цивільного Кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Отже, заперечення позивача щодо не підписання даної додаткової угоди директором позивача ОСОБА_2 визнаються судом юридично неспроможними, оскільки наявним у справі доказом, а саме висновком експерта №309 від 23.01.2017 встановлено, зворотне.

Таким чином, підписана уповноваженими особами двох юридичних осіб Додаткова угода № 1 є правочином, обов'язковим до виконання Сторонами.

Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Статтею 181 Господарського Кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Відповідно статті 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Обов'язковість скріплення Додаткової угоди печаткою Договором про надання охоронних послуг від 01.02.2016 № 16-11 не визначено сторонами Договору. Тому факт нанесення печатки на Додаткову угоду №1 не тією печаткою, вільні зразки відбитків якої були надані на експертизу для порівняльного дослідження, не має значення для набуття прав та обов'язків сторонами за Додатковою угодою № 1.

Аналогічну правову позицію зазначив Вищий господарський суд України в своїй постанові від 20.01.2016 по справі № 927/16/15.

Згідно з ч.2 ст.907 Цивільного кодексу України, порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до ст.653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову позивачеві в задоволенні його вимог щодо стягнення з відповідача суми боргу, оскільки шляхом підписання вказаної додаткової угоди №1 до Договору, сторони в двосторонньому порядку припинили грошові зобов'язання відповідача за договором, відповідно до приписів статті 598 та частини 1 статті 604 Цивільного кодексу України.

Таким чином, у відповідності до ст.604 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати з відповідача виконання грошового зобов'язання, а заявлені вимоги є необґрунтованими і суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повінню.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14.04.2017

Суддя І.І. Борисенко