ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

20 квітня 2017 року справа № 912/659/17

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву СТОВ "Росія" про забезпечення позову № 141 від 20.04.17 у справі №912/659/17

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія"

до відповідача ОСОБА_1 "Паритет" у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 250 000,00 грн.

Представники учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_2 , довіреність № 1564 від 22.09.16 ;

від відповідача - ОСОБА_3, директор, наказ №4 від 01.08.2006 року;

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Росія" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 "Паритет" у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 250 000,00 грн.

Ухвалою від 27.02.17 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 23.03.17 о 12:00 год, від сторін витребувано необхідні для розгляду справи документи.

У судовому засіданні 23.03.2017 року оголошувалась перерва до 10 год. 00 хв. 20.04.2017 року в порядку, визначеному нормами ст. 77 ГПК України.

20.04.17 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову № 141 від 20.04.17, в якій просить накласти арешт на грошові кошти в розмірі 250 000, 00 грн, що знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача по справі - ОСОБА_1 "Паритет" у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю.

В обґрунтування поданої заяви, позивач стверджує, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному у становищі та не бажає повертати борг, тому, на думку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія" є підстави вважати, що ОСОБА_1 "Паритет" намагатиметься зняти кошти з свого розрахункового рахунку, що зробить неможливим виконання рішення суду. Крім того, заявник посилається на значну ціну позову та збитки, яких, за твердженням останнього, він може зазнати внаслідок неможливості виконання рішення суду.

Дослідивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом вищезазначеної статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Як передбачено в п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У пункті 2 зазначеної постанови вказано, що забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Разом з тим, згідно з п. 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, позов, згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд виходить з того, що припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

У господарського суду відсутні докази, що свідчать про скрутне матеріальне становища відповідача. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач вчиняє будь які дії, які свідчать про наміри зменшити чи знищити належні йому грошові кошти або майно, а рух грошових коштів на рахунку ОСОБА_1 "Паритет" у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю не може свідчити про таке зменшення.

До заяви № 141 від 20.04.2017 про забезпечення позову не додано жодного доказу на підтвердження викладених у ній обставин, що свідчить про недоведеність викладених у ній фактів.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Росія" про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд судом вказаної заяви покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви СТОВ "Росія" № 141 від 20.04.17 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн, що знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача по справі - фірми "Паритет" у формі господарського товариства з обмеженою відповідальністю відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Належним чином засвідчені копії ухвали направити позивачеві (27100, Кіровоградська обл., м. Новоукраїнка, вул. 40 років України, 1) та відповідачеві (25014, а/с 133 та м. Кропивницький, просп. Інженерів, 8).

Суддя Т. В. Макаренко