ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 квітня 2017 р. Справа № 902/260/17

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Білоуса В.В.

при секретарі судового засідання Матущак О.В.

розглянувши в приміщенні суду справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Преміум" (01014, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.1/36)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1" (24200, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт.Томашпіль, вул.Івана Богуна, буд.4)

про стягнення 40 148 225,98 грн.

за участю представників :

позивача: ОСОБА_2- згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_3- згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_4- згідно довіреності.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Комерційний Банк "Преміум" звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "ОСОБА_1" про стягнення 40 148 225,98 грн..

Разом із позовною заявою позивач подав заяву № 01304/177 від 17.03.2017 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.03.2017 вказану заяву задоволено.

Ухвалою суду від 20.03.2017 порушено провадження у справі № 902/260/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 24.04.2017.

19.04.2017 від позивача до суду надійшла заява № 01304/228 від 12.04.2017 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах позовних вимог в сумі 40 720 225, 98 грн..

Ухвалою суду від 19.04.2017 призначено заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Преміум" № 01304/228 від 12.04.2017 про забезпечення позову до розгляду в судовому засіданні 24.04.2017 о 10:00 год. при розгляді справи № 902/260/17.

Вказана заява мотивована багаторазовим, тривалим та систематичним порушенням Позичальником умов Кредитного договору в частині обовязку з повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ними. Також позивач у вказаній заяві зазначає про те, що як наслідок, Банк вимушений констатувати відсутність у Позичальника дійсного наміру щодо виконання умов Кредитного договору та повернення кредитних коштів. Також позивач мотивує вказану заяву значним розміром заборгованості за Кредитним договором. Покликається на відсутність у Позичальника наміру вирішити спір в позасудовому порядку; наявність у Позичальника заборгованості у значних розмірах перед іншими особами. Вказує про те, що зокрема, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.10.2014 по справі № 902/1222/14 стягнуто з ТОВ «Агрокомплекс «ОСОБА_1 долина» на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" 53 739 500,00 грн. заборгованості; відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 у справі № 902/1524/14 Господарським судом Вінницької області 05.10.2016 видано наказ про стягнення з ТОВ «Агрокомплекс «ОСОБА_1 долина» на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованості в загальній сумі 1 779 294,86 грн.. Зазначає про те, що також згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та даними Єдиного реєстру боржників відносно Позичальника також наявне виконавче провадження № 53688158 з примусового виконання рішення про стягнення коштів.

Представники відповідача в судовому засіданні 24.04.2017 заперечили проти клопотання позивача про забезпечення позову. Пояснили про те, що зобов'язання за кредитним договором забезпечено договором застави згідно якого вартість заставного майна складає 46 224 754 грн., що перевищує суму позову. На доказ цього надали копію договору застави від 26.11.2015. Це згідно закону є вже формою обтяження.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 ГПК України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, з поміж іншого, накладанням арешту на майно; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав заяву про забезпечення позову, без будь - якого обґрунтування належними доказами своїх вимог. Окрім того, вказана заява грунтується на припущеннях без зазначення доказів на їх обгрунтування.

Відповідно до п.п.1,3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від №16 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем, всупереч положень ст.33 ГПК України, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" не додано доказів реалізація майна відповідачем чи здійснення ним підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

Посилання позивача на те, що щодо відповідача наявні судові рішення про стягнення коштів, та відкрите виконавче провадження суд не бере до уваги, оскільки вказані рішення та виконавче провадження є діями не самого відповідача які можуть бути спрямовані ним на ухилення його від виконання зобов'язання після пред'явлення позову (реалізація майна, витрачання коштів), а є діями, які вчинятимуться посадовими державної виконавчої служби.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд бере до уваги при розгляді заяви про забезпечення позову і при відмові в її задоволенні те, що між сторонами 26.11.2015 укладено договір застави майна вартістю 46 224 754 грн. за оцінкою погодженою сторонами, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором. Тому, накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача, при неподанні позивачем доказів вчинення відповідачем дій на ухилення від виконання зобов'язань після пред'явлення позову до суду і зокрема - реалізації майна чи підготовчих дій до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, інших аналогічних дій, всупереч вимогам п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16., ст.33 ГПК України, було б неспіврозмірним і неадекватним заходом суду і суперечило б законній меті встановленій законодавцем в ст.66 ГПК України.

Посилання позивача в заяві на багаторазове, тривале та систематичне порушення відповідачем зобов'язань, непогашення відповідачем заборгованості після направлення вимоги, невжиття відповідачем дій на врегулювання простроченої заборгованості, звірки розрахунків, суд не бере до уваги, оскільки з такими діями, бездіяльністю закон, і зокрема ст.66 ГПК України не пов'язує вжиття заходів до забезпечення позову.

Отже, за загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована ймовірність утруднення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення при існуванні реальної загрози його невиконання.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову в даному випадку суперечить вимогам ст. 66 ГПК України, та з огляду на обставини справи є безпідставним.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Преміум" № 01304/228 від 12.04.2017 про забезпечення позову.

2. Копії ухвали надіслати позивачу, відповідачеві рекомендованими листами.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (01014, м.Київ, вул.Бастіонна, буд.1/36)

3 - відповідачу (24200, Вінницька обл., Томашпільський р-н, смт.Томашпіль, вул.Івана Богуна, буд.4)