КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа№ 911/1575/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача: Сороколіт Є.М. - представник за довіреністю № 14-75 від 21.04.2016

від відповідача: Талькевич Н.С. - представник за довіреністю № 1-167 від 27.12.2016

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016

у справі № 911/1575/16 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

про стягнення 8 765 929,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1 440 729,67 грн. та інфляційних втрат в сумі 7 325 199,80 грн. за несвоєчасну оплату поставленого за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-415-ПР від 31.01.2013 газу.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.07.2016, повний текст якого підписаний 18.08.2016, у справі № 911/1575/16 позов задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено 802 243,70 грн. 3 % річних та 2 625 162,13 грн. інфляційних втрат, в іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що матеріалами справи підтверджений факт невиконання відповідачем свого обов'язку по оплаті отриманого за спірним договором товару.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення 3 % річних, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при розрахунку розміру вказаних вимог допущені помилки, які полягають у тому, що позивач при розрахунку 3 % річних неправомірно включив до періоду, за який нараховуються 3 % річних, день фактичної сплати відповідачем заборгованості.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат, суд першої інстанції зазначив про те, що:

- як вбачається з розрахунку позивача, за прострочення виконання оплати у лютому 2014 року та квітні 2014 року інфляційні ним нараховані наступним чином: заборгованість на початок періоду прострочення індексується за кількість днів, що залишилась у поточному місяці, і від проіндексованої суми віднімається сума здійснених у поточному місяці платежів, проте такий порядок визначення суми, яка підлягає індексації, на думку суду, суперечить приписам статті 625 ЦК України;

- інфляційні втрати за неналежне виконання зобов'язань з оплати у березні 2014 року, нараховані за періоди заборгованості, яка існувала менше 15 днів, у зв'язку з тим, що відповідач постійно здійснював часткові проплати, а отже, вимога про стягнення з відповідача 4 579 487,61 грн. інфляційних за березень 2014 року задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 по справі № 911/1575/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач послався на те, що спірне рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В обґрунтування вказаної позиції позивач послався на ті ж саме обставини що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що оскільки позивач не виконав обов'язку щодо повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі природного газу, у останнього не виникло й права вимоги виконання зустрічного зобов'язання, що полягало у здійсненні остаточного розрахунку відповідачем за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки, та, відповідно, відсутнє порушення строків розрахунків, як і підстави для нарахування стягнень, передбачених статтею 625 ЦК України.

Постановою від 21.12.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді Тищенко О.В., Іоннікова І.А. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» задоволено, рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 у справі № 911/1575/16 скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Апеляційний господарський суд, відмовляючи у задоволенні позову про застосування до відповідача наслідків порушення грошових зобов'язань, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України (стягнення 3% річних та інфляційних втрат), дійшов висновку, що у зв'язку із невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо повернення актів приймання - передачі природного газу, у позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами акта, тобто фактично визнав обґрунтованими посилання відповідача на вказані обставини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось із касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2017 у справі № 911/1575/16 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у цій справі скасовано, справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у цій справі, колегія суддів суду касаційної інстанції зазначила, що суд не врахував, що несвоєчасне повернення позивачем підписаних актів не впливало на строк виконання відповідачем обов'язку, що визначений в абзаці 1 п. 6.1 спірного договору, а також про те, що суд апеляційної інстанції помилково визначив у спірних правовідносинах зустрічними зобов'язання з повернення актів приймання-передачі природного газу та, відповідно, настання строку оплати цього газу саме з такого моменту та не обґрунтував, що перешкоджало відповідачу здійснити поточні платежі протягом місяця поставки та чи пов'язана неповнота розрахунків та необхідність остаточних розрахунків у зв'язку з розбіжностями обсягів планового постачання з даними актів прийому-передачі.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» у справі № 911/1575/16 призначено колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою від 27.03.2017 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» прийнято до свого провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, проте просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

31.01.2013 позивач як продавець та відповідач як покупець уклали договір на купівлю-продаж природного газу № 13/415-ПР (далі Договір) (а.с. 10-14 т. 1), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу у 2013 році природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору, газ, що продається за Договором, використовується відповідачем виключно для подальшої реалізації промисловим споживачам та іншим суб'єктам господарювання, які є кінцевими споживачами газу.

В пункті 2.1 Договору сторони погодили як загальний, так і помісячний обсяг природного газу, який має бути поставлений за Договором.

Згідно з п. 5.2 Договору ціна за 1 000 куб. м. газу становить 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того податок на додану вартість за ставкою - 20%. До сплати ціна за 1 000 куб. м. газу - 3 509,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 701,80 грн., усього з ПДВ - 4 210,80 грн.

У розділі 3 Договору сторони погодили порядок та умови передачі природного газу.

Так, згідно з п. 3.3 Договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

В статті 11 сторони встановили, що Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично стались між сторонами з 01.01.2013, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Протягом строку дії Договору сторонами були підписані додаткові угоди: № 1 від 10.07.2013, № 2 від 31.12.2013, № 3 від 28.04.2014, № 4 від 15.05.2014, № 5 від 05.09.2014, № 6 від 10.11.2014, № 7 від 08.12.2014, № 8 від 22.12.2014, № 9 від 05.02.2015, № 10 від 10.03.2015, №11 від 23.03.2015, №12 від 03.04.2015, № 13 від 12.05.2015, № 14 від 03.06.2015, № 15 від 19.06.2015 (а.с. 15-31 т. 1), якими вносились зміни до Договору в частині вартості природного газу, строків дії, загальних та помісячних обсягів природного газу, який має бути поставлений, а також порядку оплати природного газу.

Зокрема, згідно зі статтею 11 Договору (в редакції Додаткової угоди № 15 від 19.06.2016), договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013, і діє в частині реалізації газу до 30.06.2015, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Пунктом 5.5 Договору сторони погодили, що загальна сума вартості природного газу за Договором складається з сум вартості місячних поставок газу.

На виконання умов Договору, позивач протягом січня, червня - серпня 2013 року та лютого-квітня 2014 року поставив відповідачу природний газ загальним обсягом 77 334,884 тис.куб.м. загальною вартістю 311 044 089,74 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями підписаних сторонами та скріплених їх печатками актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2013, 30.06.2013, 31.07.2013, 31.08.2013, 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014 (а.с 32-38) та не заперечується сторонами.

Із зазначених актів слідує, що сторонами спору підписано акти без зауважень та за відсутності з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору, тобто, відповідач не заперечував щодо обсягів, сум, якості поставленого газу та строків поставки за підписаними актами.

Відповідно до п. 6.1. Договору (в редакції, яка діяла до 28.04.2014), оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

Відповідно до п. 6.1. Договору (в редакції, яка діяла після 28.04.2014), оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач за спірний природний газ розрахувався повністю, проте з порушенням встановленого п. 6.1 Договору строку, що підтверджується наданою позивачем довідкою «Операції по підприємству «Київоблгаз ПАТ» з 01.01.2013 по 30.09.2015 (а.с. 40-43 т. 1).

З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем свого обов'язку по оплаті природного газу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З доданого до позову розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат (а.с. 55-50 т. 1) слідує, що фінансові санкції позивач застосовує до відповідача за порушення строків оплати поставок за періоди: січень, серпень 2013 року та лютий-березень 2014 року.

Суд першої інстанції визнав доведеними порушення відповідачем законних прав позивача, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на досліджені судом обставини справи, вимоги про застосування до відповідач відповідальності, встановленої ст. 625 ЦК України є законними і справедливими, однак щодо розміру заявлених позивачем майнових вимог слід зазначити таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач при розрахунку 3 % річних неправомірно включав до періоду, за який нараховуються 3 % річних, день фактичної сплати відповідачем боргу.

Правова позиція щодо невключення до періоду прострочення при нарахуванні 3% річних дня фактичної сплати суми боргу викладена в п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013.

Водночас судом першої інстанції при розрахунку суми 3 % річних допущено помилки.

Сума боргу, щодо якої нараховується 3 % річних грн.Період прострочки Кількість днів прострочки3% річнихСума 3 % річних грн.
79 541 275,1220.02.201321.02.2013136 537,64
57 275 881,9222.02.201330.05. 345,46
Всього467 883,10

Сума боргу, щодо якої нараховується 3 % річних грн.Період прострочки Кількість днів прострочки3% річнихСума 3 % річних грн.
713 758,6220.09.201321.10.7,28
Всього1 877,29

Сума боргу, щодо якої нараховується 3 % річних грн.Період прострочки Кількість днів прострочки3% річнихСума 3 % річних грн.
58 406 931,3020.03.201430.03.25,70
24 841 432,9331.03.201428.04.21,09
3 565 588,3729.04.201412.06.27,79
Всього120 404,58

Сума боргу, щодо якої нараховується 3 % річних грн.Період прострочки Кількість днів прострочки3% річнихСума 3 % річних грн.
58 377 147,6220.04.201412.06. 300,45
45 752 945,8913.06.201415.06.1,55
33 322 945,8916.06.201419.06.5,49
33 255 945,8920.06.201422.06.2014338 200,10
33 188 445,8923.06.201423.06.2014132 727,82
33 121 445,8924.06.201424.06.2014132 722,31
33 053 945,8925.06.201425.06.2014132 716,76
32 345 903,8826.06.201426.06.2014132 658,57
32 278 403,8827.06.201430.06.2,08
32 211 403,8801.07.201401.07.2014132 647,51
32 143 903,8802.07.201402.07.2014132 641,96
32 076 903,8803.07.201403.07.2014132 636,46
32 009 403,8804.07.201406.07.2014337 892,73
31 942 403,8807.07.201407.07.2014132 625,40
31 874 903,8808.07.201408.07.2014132 619,86
31 807 903,8809.07.201409.07.2014132 614,35
31 740 403,8810.07.201410.07.2014132 608,80
31 673 403,8811.07.201413.07.2014337 809,88
31 605 903,8814.07.201414.07.2014132 597,75
31 538 903,8815.07.201415.07.2014132 592,24
31 471 403,8816.07.201416.07.2014132 586,69
31 404 403,8817.07.201417.07.2014132 581,18
31 336 903,8818.07.201420.07.2014337 726,91
31 269 903,8821.07.201421.07.2014132 570,13
31 202 403,8822.07.201422.07.2014132 564,58
31 135 403,8823.07.201423.07.2014132 559,07
31 067 903,8824.07.201424.07.2014132 553,53
31 000 903,8825.07.201427.07.2014337 644,06
30 933 403,8828.07.201428.07.2014132 542,47
30 866 403,8829.07.201429.07.2014132 536,96
30 798 903,8830.07.201430.07.2014132 531,42
30 731 903,8831.07.201431.07.2014132 525,91
30 664 403,8801.08.201403.08.2014337 561,09
30 597 403,8804.08.201404.08.2014132 514,86
30 529 903,8805.08.201405.08.2014132 509,31
30 462 903,8806.08.201406.08.2014132 503,80
30 395 403,8807.08.201407.08.2014132 498,25
30 328 403,8808.08.201410.08.2014337 478,24
30 260 903,8811.08.201411.08.2014132 487,20
30 193 903,8812.08.201412.08.2014132 481,69
30 126 403,8813.08.201413.08.2014132 476,14
30 059 403,8814.08.201414.08.2014132 470,64
29 991 903,8815.08.201417.08.2014337 395,26
29 924 903,8818.08.201418.08.2014132 459,58
29 857 403,8819.08.201419.08.2014132 454,03
29 790 403,8820.08.201420.08.2014132 448,53
29 722 903,8821.08.201421.08.2014132 442,98
29 655 903,8822.08.201425.08.2014439 749,89
29 588 403,8826.08.201426.08.2014132 431,92
29 521 403,8827.08.201427.08.2014132 426,42
29 453 903,8828.08.201428.08.2014132 420,87
29 386 903,8829.08.201431.08.2014337 246,09
29 319 403,8801.09.201401.09.2014132 409,81
29 252 403,8802.09.201402.09.2014132 404,31
29 184 903,8803.09.201403.09.2014132 398,76
29 117 903,8804.09.201404.09.2014132 393,25
29 050 403,8805.09.201407.09.2014337 163,11
28 983 403,8808.09.201408.09.2014132 382,20
28 915 903,8809.09.201409.09.2014132 376,65
28 848 903,8810.09.201410.09.2014132 371,14
28 781 403,8811.09.201411.09.2014132 365,59
28 714 403,8812.09.201414.09.2014337 080,26
28 646 903,8815.09.201415.09.2014132 354,54
28 579 903,8816.09.201416.09.2014132 349,03
28 512 403,8817.09.201417.09.2014132 343,49
28 445 403,8818.09.201418.09.2014132 337,98
28 377 903,8819.09.201421.09.2014336 997,29
28 310 903,8822.09.201422.09.2014132 326,92
28 243 403,8823.09.201423.09.2014132 321,38
28 176 403,8824.09.201424.09.2014132 315,87
28 108 903,8825.09.201425.09.2014132 310,32
28 041 903,8826.09.201428.09.2014336 914,44
27 974 403,8829.09.201429.09.2014132 299,27
27 907 403,8830.09.201430.09.2014132 293,76
27 839 903,8801.10.201401.10.2014132 288,21
27 772 903,8802.10.201402.10.2014132 282,70
27 705 403,8803.10.201405.10.2014336 831,47
27 638 403,8806.10.201406.10.2014132 271,65
23 038 403,8807.10.201413.10.4,97
31 961 679,7614.10.201414.10.2014132 626,99
19 368 861,6115.10.201415.10.2014131 591,96
18 130 631,2116.10.201416.10.2014131 490,19
17 034 255,4617.10.201419.10.2014334 200,23
16 564 713,9020.10.201420.10.2014131 361,48
15 348 864,7821.10.201421.10.2014131 261,55
14 406 112,9622.10.201422.10.2014131 184,06
12 731 240,3623.10.201423.10.2014131 046,40
10 352 703,6324.10.201426.10.2014332 552,72
7 160 854,4427.10.201427.10.201413588,56
5 230 979,3528.10.201428.10.201413429,94
3 850 162,4329.10.201429.10.201413316,45
2 147 854,2830.10.201430.10.201413176,54
841 648,8931.10.201402.11.201433207,53
Всього579 314,74

Сума боргу, щодо якої нараховується 3 % річних грн.Період прострочки Кількість днів прострочки3% річнихСума 3 % річних грн.
14 472 000,0020.05.201402.11.7 453,59
13 908 374,7803.11.201417.11.27,31
11 102 374,7818.11.201419.11.2014231 825,05
1 102 374,7820.11.201420.11.20141390,61
102 374,7821.11.201426.11.20146350,49
Всього216 567,04

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних підлягають задоволенню за уточненим розрахунком суду апеляційної інстанції в сумі 1 386 046,75 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Щодо стягнення інфляційних втрат слід зазначити таке.

Порядок нарахування інфляційних втрат встановлено в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 №01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» та листі Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.1997 N 62-97р, згідно з якими при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Отже, фактично, при розрахунку інфляційних втрат слід виходити з суми заборгованості, яка існувала станом на 15 число місяця, інфляційні втрати на який нараховуються.

За таких обставин позивачем вірно визначені інфляційні втрати за зобов'язаннями січня 2013 року в сумі 57 275,88 грн. та серпня 2013 року в сумі 2 855,03 грн..

Водночас, враховуючи дати оплати відповідачем поставленого позивачем газу у лютому-квітні 2014 року, інфляційні втрати за зобов'язаннями:

- лютого 2014 року становлять 1 243 156,78 грн. (за квітень 2014 обраховуються з суми 33 565 588,37 грн. та становлять 1 107 664,42 грн., за травень 2014 обраховуються з суми 3 565 588,37 грн. та становлять 135 492,36 грн.);

- березня 2014 року становлять 3 759 634,28 грн. (за травень 2014 обраховуються з суми 58 377 147,62 грн. та становлять 2 218 331,61 грн., за червень 2014 обраховуються з суми 45 752 945,89 грн. та становлять 457 529,46 грн., за липень 2014 обраховуються з суми 31 471 403,88 грн. та становлять 125 885,62 грн., за серпень 2014 обраховуються з суми 29 991 903,88 грн. та становлять 239 935,23 грн., за вересень 2014 обраховуються з суми 28 579 903,88 грн. та становлять 828 817,21 грн., за жовтень 2014 обраховуються з суми 18 130 631,21 грн. та становлять 435 135,15 грн.)

- квітня 2014 року становлять 1 379 150,32 грн. (за червень - жовтень 2014 обраховуються з суми 14 472 000 грн. та становлять 1 114 891,20 грн., за листопад 2014 обраховуються з суми 13 908 374,78 грн. та становлять 264 259,12 грн.).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню за уточненим розрахунком суду апеляційної інстанції в сумі 6 442 072,29 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, відповідач вказаних обставин належними та допустимим доказами не спростував.

Щодо посилань відповідача на те, що оскільки позивач не виконав обов'язку щодо повернення відповідачу підписаних актів приймання-передачі природного газу, у останнього не виникло й права вимоги виконання зустрічного зобов'язання, що полягало у здійсненні остаточного розрахунку відповідачем за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки, та, відповідно, відсутнє порушення строків розрахунків, як і підстави для нарахування стягнень, передбачених статтею 625 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що що акти приймання-передачі газу лише фіксують остаточний обсяг переданого газу за минулий місяць, тому, виходячи з показів своїх комерційних вузлів обліку газу, відповідач мав усі дані щодо фактичних місячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з постачальником, а відтак, зі змісту спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд не вбачає підстав, які б певним чином заважали або впливали б на виконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості газу у строк, встановлений п. 6.1. Договору, а прострочення позивача щодо підписання актів не може бути умовою для відстрочення виконання грошового зобов'язання відповідачем на підставі ч. 2 ст. 613 ЦК України, оскільки, враховуючи, що саме відповідач спочатку складає акт, то він є обізнаним про обсяг спожитого у відповідному місяці природного газу за показниками лічильників.

Слід зазначити і про те, що ч. 1 ст. 111-12 ГПК України встановлює, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Так, у постанові Вищого господарського суду України від 14.03.2017 у цій справі, серед іншого, встановлено, що суд апеляційної інстанції не врахував, що несвоєчасне повернення позивачем підписаних актів не впливало на строк виконання відповідачем обов'язку, що визначений в абзаці 1 п. 6.1 спірного договору, а також помилково визначив у спірних правовідносинах зустрічними зобов'язання з повернення актів приймання-передачі природного газу та, відповідно, настання строку оплати цього газу саме з такого моменту.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мале місце неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 у справі № 911/1575/16 підлягає зміні, позов задовольняється частково - стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 1 386 046,75 грн. та інфляційні втрати в сумі 6 442 072,29 грн., в решті позову відмовляється. Судові витрати позивача за подачу позову розподіляються пропорційно розміру задоволених майнових вимог.

З огляду на підстави зміни рішення суду першої інстанції, а також враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» задоволенню не підлягає, а судові витрати за її подачу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 99, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 у справі № 911/1575/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 у справі № 911/1575/16 змінити.

3. Викласти п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Київської області від 25.07.2016 у справі № 911/1575/16 в редакції:

« 2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, ідентифікаційний код 20578072) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 3 % річних в сумі 1 386 046 (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч сорок шість) грн. 75 коп., інфляційні втрати в сумі 6 442 072 (шість мільйонів чотириста сорок дві тисячі сімдесят дві) грн. 29 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 117 421 (сто сімнадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 79 коп.»

4. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1575/16.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна