ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа № 911/477/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів

до Приватного підприємства Фюнет Україна, Київська обл., м. Біла Церква

про стягнення 25 699,00 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №8826 від 05.09.2016)

від відповідача: не прибув

встановив:

13.02.2017 Публічне акціонерне товариство Кредобанк (далі-ПАТ Кредобанк/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства Фюнет Україна (далі-ПП Фюнет Україна/відповідач) про стягнення 25 699,00 гривень, з яких: 19 771,55 грн неповернутої суми овердрафту, 5 448,30 грн процентів за користування овердрафтом, 9,88 грн комісії за адміністрування овердрафту та 469,27 грн пені по простроченій заборгованості за овердрафтом за договором про надання овердрафту №358/2015 від 19.11.2015.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2017 порушено провадження у справі №911/477/17, розгляд справи призначено на 13.03.2017.

Ухвалами господарського суду Київської області від 13.03.2017, 28.03.2017 та 10.04.2017 розгляд даної справи відкладався на 28.03.2017, 10.04.2017 та 18.04.2017 відповідно.

У судові засідання 13.03.2017, 28.03.2017, 10.04.2017 та 18.04.2017 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини їх ненадання суд не повідомив, хоча про розгляду спору у даній справі ПП Фюнет Україна було повідомлене належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повернення за закінченням терміну зберігання рекомендованого відправлення ухвали про порушення провадження у дані справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2015 між ПАТ Кредобанк (далі-банк) та ПП Фюнет Україна (далі-позичальник) було укладено договір про надання овердрафту №358/2015 (далі-договір), за умовами якого банк зобовязується надати позивальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.2.1., 2.4., 2.9. та 10.1. договору передбачено, що максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20 000,00 грн, процента ставка за користування кредитними коштами становить 32% річних.

В разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1. договору, процента ставка за користування кредитним коштами встановлюється з розрахунку на 2,0% вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було недотримано цієї умови.

Дата остаточного повернення овердрафту 18.11.2016.

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Із наявних в матеріалах справи виписок по руху коштів по рахунку позичальника за період з 19.11.2015 по 07.03.2017 та відповідно наданих до них позивачем пояснень слідує, що ПАТ Кредобанк свої договірні зобовязання виконало належним чином, надавши відповідачу суму кредитних коштів у загальному розмірі 19 771,55 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за кредитним договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення банком умов договору.

Поряд з тим, як слідує з наявних в матеріалах справи відомості нарахування процентів та розрахунків заявлених до стягнення сум заборгованості, за користування позичальником овердрафтом банком за загальний період користування кредитними з 24.11.2015 по 18.11.2016 нараховано 5 926,20 грн процентів, а також 9,88 грн комісії за адміністрування овердрафту.

Однак, відповідач свої обовязки за кредитним договором в частині повернення суми наданого овердрафту та сплати процентів за користування кредитним коштами належним чином не виконав, сплативши лише за спірний період 477,90 грн процентів, внаслідок чого за ПП Фюнет Україна утворилось 19 771,55 грн заборгованості по поверненню кредитних коштів, 5 448,30 грн заборгованості по сплаті процентів за користування овердрафтом та 9,88 грн заборгованості по сплаті комісії за адміністрування овердрафту.

В обгрунтування обставин здійснення відповідачем часткових розрахунків за договором позивачем надано суду виписки про рух коштів по рахунку позичальника.

У звязку з неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобовязань, позивач 09.09.2016 направив на адресу відповідача вимогу вих. №2016/09/08-90 від 08.09.2016, відповідно до якої вимагав погашення заборгованості по основному боргу та нарахованих процентів.

24.11.2016 банк у звязку із неповерненням позичальником коштів за договором відніс 19 771,55 грн на рахунок простроченого заборгованості, про що свідчить наявний в матеріалах справи меморіальний ордер №58711487 від 24.11.2016.

Посилаючись на те, що відповідач отримані кредитні кошти не повернув, проценти за користування кредитом не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 19 771,55 грн неповернутої суми овердрафту, 5 448,30 грн процентів за користування овердрафтом та 9,88 грн комісії за адміністрування овердрафту.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших документів та/або доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1054, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Поряд з тим, приписами ст. ст. 627,629 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пп. 3.2., 2.2.3., 3.3. та 4.1. договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом факт/360 за ставкою, вказаною у п. 2.2. цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту до, зокрема, терміну вказаного у п. 2.4. цього договору.

За управління овердрафтом позичальник сплачує 0,05% від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафту протягом операційного дня. Відповідна комісія сплачується при поступленні коштів на рахунок позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця.

Позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше робочого дні місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Позичальник зобовязаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни,передбачені цим договором та/або додатковими до нього.

З огляду наведеного, використання позичальником наданого позивачем овердрафту за договором, свідчить про погодження відповідачем з умовами договору та відповідно породжує для нього обовязок по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування овердрафтом так комісії за управління овердрафтом у повному обсязі у строки, визначені сторонами за договором.

Приписами частин 1 та 7 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач свої грошові зобовязання за договором належним чином не виконав, а розмір заявлених до стягнення сум заборгованості щодо повернення кредитних коштів та сплати комісії за обслуговування овердрафта відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 771,55 грн неповернутої суми овердрафту та 9,88 грн комісії за адміністрування овердрафту підлягають задоволенню як такі, що доведені позивачем належними та допустимими доказами та не спростовані у встановленому порядку відповідачем.

Водночас, при здійсненні перевірки обрахунку заявлених до стягнення процентів за користування овердрафтом, судом встановлено, що арифметично вірний розмір процентів за користування кредитними коштами за період з 24.11.2015 по 18.11.2016 становить 5 448,24 грн.

Оскільки відповідач свій договірний обовязок по сплаті процентів за користування овердрафтом виконав не належним чином, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 448,30 грн процентів за користування овердрафтом частково у арифметично вірно визначеному розмірі 5 448,24 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем, як позичальником, своїх грошових зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з останнього 469,27 грн пені по простроченій заборгованості за овердрафтом за періоди:

з 24.11.2016 по 24.01.2017 на 19 771,55 грн заборгованості по сплаті кредиту,

з 24.11.2016 по 24.01.2017 на 5 448,30 грн заборгованості по сплаті процентів за користування овердрафтом, нарахованих за період 24.11.2015 по 18.11.2016;

з 24.11.2016 по 24.01.2017 на 9,88 грн заборгованості по сплаті комісії за адміністрування овердрафту.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктами 2.6. та 6.1. договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі визначеному п. 2.6. цього договору.

Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором встановлена у розмірі 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Водночас, в силу вимог ст. ст. 530, 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що право на нарахування пені, зокрема, за порушення відповідачем строків оплати по сплаті процентів за користування овердрафтом та комісії за адміністрування овердрафту, у позивача виникає після спливу встановленого п. 3.3. договору строку оплати, тобто з наступного за останнім робочим днем місця, у якому нараховані відповідні суми, дня.

Враховуючи вищевикладене, безпідставне включення позивачем до періоду обрахунку заявленої до стягнення пені, зокрема, на заборгованість по сплаті процентів та комісії, днів, коли позивальник не вважався таким, що прострочив виконання зобовязання, а також визначений арифметично вірний розмір процентів за користування овердрафтом, суд здійснював перерахунок пені за наступні періоди:

з 24.11.2016 по 24.01.2017 на 19 771,55 грн заборгованості по сплаті кредиту,

з 24.11.2016 по 30.11.2016 на 537,24 грн сукупної заборгованості по сплаті процентів за користування овердрафтом, нарахованих за період з 24.11.2015 по 29.02.2016;

з 01.12.2016 по 24.01.2017 на 5 448,24 грн сукупної заборгованості по сплаті процентів за користування овердрафтом, нарахованих за період 24.11.2015 по 18.11.2016;

з 01.12.2016 по 24.01.2017 на 9,88 грн заборгованості по сплаті комісії за адміністрування овердрафту.

Таким чином, оскільки арифметично вірний розмір заявленої до стягнення пені по простроченій заборгованості за овердрафтом, обрахований судом з урахування законодавчих приписів в межах вказаних позивачем періодів, становить 458,91 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 469,27 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 458,91 грн.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 625, 627, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 230 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства Фюнет Україна (АДРЕСА_1, 09100, ідентифікаційний код 33514035) на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк (вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026, ідентифікаційний код 09807862) 19 771 (девятнадцять тисяч сімсот сімдесят одну) грн 55 коп. неповернутої суми овердрафту, 5 448 (пять тисяч чотириста сорок вісім) грн 24 коп процентів за користування овердрафтом, 9 (девять) грн 88 коп. комісії за адміністрування овердрафту, 458 (чотириста пятдесят вісім) грн 91 коп. пені та 1 599 (одну тисячу пятсот девяносто девять) грн 35 коп. судового збору.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 21.04.2017.

Суддя В.А. Ярема