ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.04.2017 Справа № 917/995/15

за скаргами (вхід № 576 від 23.06.2016р., вхід № 791 від 23.08.2016р.) Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод"

на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі

за позовом Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі:

Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

Міністерства фінансів України

до Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1

від стягувача: 1) ОСОБА_2, ОСОБА_3

від стягувача: 2) не з"явився

від боржника (скаржника): ОСОБА_4

від Відділу ДВС: ОСОБА_5

Розглядаються скарги про визнання незаконною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо ненадсилання виконавчих документів ліквідаційній комісії боржника; та про зобовязання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати виконавчі документи до ліквідаційній комісії боржника для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку (т.4 а.с.8-10; т.5 а.с.4-7).

Ухвалою суду від 24.06.2016р. було відкладено вирішення питання про прийняття скарги (вхід. № 576 від 23.06.2016р.) до провадження до повернення матеріалів справи №917/995/15 з Вищого господарського суду України (т.4 а.с.2-3). Ухвалою суду від 08.07.2016р. прийнято скаргу (вхід. № 576 від 23.06.2016р.) до провадження на 26.07.2016р. (т.4 а.с.19-20). Ухвалою суду від 14.07.2016р. зупинено провадження у справі №917/995/15 за скаргою (вхід. № 576 від 23.06.2016р.) до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції (т.4 а.с.26-27).

Ухвалою суду від 12.09.2016р. було відкладено вирішення питання про прийняття скарги (вхід № 791 від 23.08.2016р.) до провадження до повернення матеріалів справи №917/995/15 з Вищого господарського суду України (т.5 а.с.2-3).

Ухвалою суду від 24.11.2016р. прийнято скаргу (вхід № 791 від 23.08.2016р.) до провадження; обєднано скарги (вхід № 791 від 23.08.2016р. та вхід № 576 від 23.06.2016р.); призначено розгляд скарг на 14.12.2016р. (т.5 а.с.25-26).

Ухвалою суду від 12.12.2016р. зупинено провадження з розгляду скарг №576 та № 791 в звязку з направленням справи до Вищого господарського суду України (т.5 а..40-41).

Ухвалою суду від 21.03.2017р. поновлено провадження з розгляду скарги (вхід № 791 від 23.08.2016р.) та скарги (вхід № 576 від 23.06.2016р.); (т.5 а.с.108).

Відділ примусового виконання рішень у відзиві проти скарг заперечує, посилаючись на те, що державний виконавець діяв відповідно до Закону України "Про виконавче провадження"; за п. 7 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом; за постановою від 24.11.2016р. виконавчий документ було повернуто до суду, припинено чинність арешту майна боржника, а тому відсутній предмет спору (т.5 а.с.126-131).

Стягувач у відзиві проти скарг заперечує, посилаючись на те, що виконавчі дії щодо виконання наказу суду не проводились; боржник не перебуває у стані банкрутства, тому відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження; на даний час виконавче провадження не здійснюється, що унеможливлює вчинення визначених у скарзі дій.

В судовому засіданні 18.04.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Господарським судом Полтавської області у справі № 917/995/15 було прийнято рішення від 11.09.2015р. 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки без оформлення заставної № 35-КЛ-Ю від 22.06.2007 (промислові будівлі і споруди), а саме: А-3 - заводоуправління, загальна площа 651,7 кв.м., Б-1, Б-4 - механо-збиральний цех, адміністративно-побутовий корпус, загальна площа 4 564,8 кв.м., В-2 - слюсарно-збиральний цех з побутовими приміщеннями, загальна площа 672,9 кв.м., Д-1 - механічний цех оснастки, загальна площа 829,4 кв.м., Е-2 - котельня і душеві, загальна площа 252,3 кв.м., Ж-1 - вбиральня, загальна площа 29,5 кв.м., З-1 - ковальний цех з побутовими приміщеннями, загальна площа 434,4 кв.м., К-2 - кокільна дільниця, загальна площа 1305,2 кв.м., Л-1 - гаражі, загальна площа 443,1 кв.м., М-1 - напівпідземний склад, загальна площа 38,9 кв.м., П-1 - матеріальний склад, загальна площа 538,6 кв.м., Р-1 - газорегулюючий пункт, загальна площа 9,8 кв.м., Я-1 - прохідна, загальна площа 16,4 кв.м., Г - кладова для кисню, О - навіс, Т - навіс, №1,4- огорожа, № 3,5,6- ворота, G - навіс, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Панянка, 26, та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.04.2008 Управлінням житлово-комунального господарства, за рахунок якого погасити заборгованість Публічного акціонерного товариства Полтавський дослідний механічний завод (юридична адреса: 36022, м. Полтава, вул. Панянка, буд. 26, ) перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк (03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, ) за кредитним договором № 35-КЛ-Ю від 22.06.2008 в загальній сумі 18594925,14 грн., з них: заборгованість по поверненню отриманого кредиту в сумі 7494292,10 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 9006950,01 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1059305,77 грн.; пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 1034377,26 грн. 2) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" 11088грн. 00 коп. відшкодування витрат на проведення судової експертизи; 3) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод" в доход Державного бюджету України 182700грн. 00 коп. судового збору (т.2 а.с.135-144).

26.10.2015р. ухвалою Харківського апеляційного господарського суду апеляційна скарга ПАТ "Полтавський дослідний механічний завод" була повернена без розгляду (т.2 а.с.175-178).

На виконання вказаного рішення господарським судом Полтавської області були видані відповідні накази від 04.11.2015р. (т.2 а.с.181-183).

21.12.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 04.11.2015р. № 917/995/15 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (т.4 а.с.14-15).

15.02.2016р. ухвалою Харківського апеляційного господарського суду відновлено пропущений строк для подачі апеляційної скарги; прийнято апеляційну скаргу ПАТ "Полтавський дослідний механічний завод" до провадження (т. 3 а.с.2-5).

11.03.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду в звязку з відновленням строку апеляційного оскарження та прийняття апеляційної скарги до провадження (т.3 а.с.116-117).

11.03.2016р. відділом примусового виконання рішень повернуто до місцевого господарського суду оригінал наказу від 04.11.2015р. про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.3 а.с.118).

14.04.2016р. ухвалою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтавський дослідний механічний завод" на рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2015р. залишено без розгляду (т.3 а.с.106-112).

29.04.2016р. представник позивача отримав в суді оригінал наказу від 04.11.2015р. про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.3 а.с.120).

07.06.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 04.11.2015р. № 917/995/15 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (т.4 а.с. 17-18).

15.08.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (т.5 а.с.15-16).

14.09.2016р. постановою Вищого господарського суду України ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2016р. було скасовано, справу передано на розгляд до Харківського апеляційного господарського суду (т.4 а.с.57-62).

28.09.2016р. Харківський апеляційний господарський суд за ухвалою призначив апеляційну скаргу ПАТ "Полтавський дослідний механічний завод" до розгляду (т.4 а.с.65-66).

09.11.2016р. постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Полтавський дослідний механічний завод" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2015р. залишено без змін (т.4 а.с.182-194).

24.11.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду, який його видав; а також повернуто до місцевого господарського суду оригінал наказу від 04.11.2015р. про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 5 а.с.33-34, 35).

12.12.2016р. представник позивача отримав в суді оригінал наказу від 04.11.2015р. про звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 5 а.с.37).

01.03.2017р. постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2017 р. рішення господарського суду Полтавської області від 11.09.2015р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р. змінено в частині судового збору, в іншій частині залишено без змін. (т.5 а.с.89-100).

Скаржник (боржник) у скаргах прохає 1) визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надсилання виконавчих документів ліквідаційній комісії боржника; 2) зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслати виконавчі документи до ліквідаційній комісії боржника для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку.

В обґрунтування своїх скарг заявник посилається на те, що державним виконавцем порушені приписи ст.67 Закону України від 21.04.1999р. № 606-XIV Про виконавче провадження (що був чинній на час спірних відносин; далі Закон № 606-XIV), виконавчий документ не був переданий ліквідатору (ліквідаційній комісії) юридичної особи, яка ліквідується за рішенням власника.

При вирішенні скарги суд зазначає наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ Полтавський дослідний механічний завод станом на 05.04.2016р. до Реєстру внесений запис про перебування юридичної особи в процесі припинення за рішенням засновників (т.5 а.с.247-250).

07.06.2016р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 04.11.2015р. № 917/995/15 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (т.4 а.с. 17-18).

За супровідним листом від 21.06.2016р. № 23 боржник звернувся до державного виконавця з клопотанням про направлення наказу від 04.11.2015р. № 917/995/15 до ліквідаційної комісії боржника для вирішення питання про подальше виконання (т.4 а.с.16). Факт направлення даного листа підтверджується описом вкладення у цінний лист від 21.06.2016р. (т.4 а.с.16 на звороті).

Згідно ст.67 Закону № 606-XIV у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.49 Закону № 606-XIV питання про закінчення виконавчого провадження віднесено до повноважень державного виконавця, яким здійснюється примусове виконання рішення на умовах наявності обставин для закінчення виконавчого провадження визначених зазначеною нормою закону.

При цьому необхідно, врахувати що до п.7 ч.1 ст.49 Закону № 606-ХІV були внесені зміни Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобовязань № 5405-VI від 02.10.2012, якими із положень зазначеної норми було виключено таку підставу закінчення виконавчого провадження, як передача виконавчого листа ліквідаційній комісії та обмежено підставу для закінчення виконавчого провадження встановленого зазначеною нормою виключно випадком визнання боржника банкрутом.

Однак, зазначеним законом зміни в положення ст.67 Закону № 606-ХІV не вносились.

За правилами пунктів 1, 2 частини першої статті 110 ЦК юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у звязку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які неможливо усунути, чи в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 67 Закону № 606-ХІV у разі ліквідації боржника юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно з частиною третьою статті 67 Закону № 606-ХІV у разі якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується за рішенням її учасників, в тому числі кредиторам, вимоги яких підтверджені рішенням суду, здійснюється ліквідаційною комісією в порядку, встановленому статтями 111, 112 ЦК та статтями 60, 61 ГК.

Відповідно до частини третьої статті 49 Закону № 606-ХІV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01.12.2015р. у справі №21-3331а15 державний виконавець має право винести постанову про закриття виконавчого провадження в звязку з направленням виконавчого документа ліквідаційній комісії боржника відповідно до ст. 67 Закону № 606-ХІV.

Проте, предметом розгляду скарги у справі № 917/995/15 не оскаржується постанова про закриття виконавчого провадження згідно ст. 67 Закону № 606-ХІV, оскільки у даному виконавчому провадженні така постанова не приймалася. В даній скарзі заявник прохає визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення наказу суду до ліквідаційної комісії боржника.

З огляду на викладене, вказана правова позиція Верховного Суду України не може бути покладена в основу розгляду даної скарги в звязку з різним предметом оскарження.

Також, суд при вирішенні даної скарги зазначає наступне.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна сторона має право на виконання рішення суду протягом розумного строку.

Отже, право на забезпечення примусового виконання судового рішення є невідємною частиною права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 40 рішення від 19.03.1997 р. в справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, N 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

В п. 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Антонюк проти України" від 11.12.2008 р. відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

У п. 38 рішення у справі «Кунашко проти Росії» від 17.12.2009 р. Європейський суд з прав людини нагадав, що у разі, коли винесено рішення проти «приватного» відповідача, на державу покладається позитивний обов'язок, який полягає в тому, щоб громадянам було надано юридичний арсенал, що дозволяє їм отримати належне від їх боржників, які наполегливо ухиляються від виплати присуджених судами сум.

Обов'язковість виконання судових рішень щодо боржників-юридичних осіб саме державною виконавчою службою встановлена ст. 115 ГПК України та ст. 13 Закону «Про судоустрій та статус суддів». За ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За ст.ст. 25, 27 Закону «Про виконавче провадження» якщо рішення не виконано боржником добровільно протягом 7 днів, то ДВС розпочинає його примусове виконання.

Отже, якщо видано судовий наказ, а боржник добровільно не виконав судове рішення, то воно підлягає обовязковому примусовому виконанню з боку ДВС в розумний строк.

Завершення виконавчого провадження при відсутності виконання судового рішення суперечать зобовязанням держави, викладеним в ст. 6 Конвенції.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

З огляду на викладене, мотиви скарги визнаються судом необґрунтованими.

Також суд зазначає, що Законом № 606-ХІV не було встановлено строку вчинення державним виконавцем дій, передбачених статтею 67 цього Закону.

24.11.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про повернення виконавчого документу до суду, який його видав та припинено чинність арешту майна боржника (т.5 а.с.226-227).

Як свідчать матеріали справи, виконавче провадження не здійснювалось, отже права боржника не були порушені.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016р. У п.7 Перехідних положень зазначеного закону встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Частина 5 ст. 39 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016р. Про виконавче провадження встановлює обовязок державного виконавця надіслати постанову про закінчення виконавчого провадження разом з виконавчим документом до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Положення нової редакції Закону України №1404-VIII Про виконавче провадження не містить норм, які визначають особливий порядок звернення стягнення на майно у разі ліквідації боржника - юридичної особи, аналогічного положенням ч. 2, ч.3 ст.67 Закону України Про виконавче провадження (від 21.04.1999р. № 606-XIV).

Відповідно на дату розгляду судом даних скарг виконавче провадження не здійснюється, що унеможливлює здійснення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій з приводу примусового виконання зазначено виконавчого документа.

Положення Закону України №1404-VIII від 02.06.2016р. Про виконавче провадження не передбачають передачу виконавчих документів ліквідатору (ліквідаційній комісії).

Отже, вимоги скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 121-2, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарг (вхід. №579 від 23.06.2016р. та вхід. №791 від 23.08.2016р.) Публічного акціонерного товариства Полтавський дослідний механічний завод на бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити повністю.

Повний текст ухвали складено та підписано: 21.04.2017р.

Суддя Т. М. Безрук