ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.Справа № 923/1336/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Ярош А.І., Лисенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Маленкової О.П.,

та представників сторін:

від позивача: Мельничук М.М. за довіреністю №21 від 10.04.2017р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за ордером серії ХС №87801 від 30.11.2016р. згідно витягу з договору про надання професійної правничої допомоги від 30.11.2016р.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Елена"

на рішення господарського суду Херсонської області від 27.02.2017р.

у справі №923/1336/16

за позовом: Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Елена",

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

про повернення майна та стягнення 184.195,14 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Елена" (далі - ПП "ВКФ "Елена") звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, про повернення майна та стягнення 127.255,75 грн. основного боргу з урахуванням інфляції, 4.744,43 грн. пені, 1.234,29 грн. - 3% річних та 13.196,62 грн. - проценти за користування чужими коштами (а.с.3-8, 131-135).

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасною сплатою орендної плати за спірним Договором оренди, фактичним припиненням договору найму у відповідності до приписів ч.2 ст.782 ЦК України.

Відповідач просить суд у задоволенні вимог позивача відмовити повністю з підстави, що спірне майно є описаним та арештованим, про що позивачу відомо; орендну плату вважає сплаченою повністю (а.с.70-74).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 27.02.2017р. (суддя Гридасов Ю.В.) позов задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_3 106.748,40 грн. основного боргу, 5.418,01 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1.193,35 грн. з урахуванням 3% річних, 4.318,43 грн. пені, 3.143,18 грн. витрат по сплаті судового збору, 5.078,89 грн. витрат на послуги адвоката.

Також зобов'язано Фізичну особу-підприємця ФОП ОСОБА_3 повернути на користь ПП "ВКФ "Елена" майновий комплекс з земельною ділянкою площею 4,9926 га, на якій він розміщений, за адресою: с.Дубівка Горностаївського р-ну Херсонської обл., зазначений у договорі оренди майнового комплексу і земельної ділянки №3 від 01.04.14р., з додатками, укладеному між ФОП ОСОБА_3 (орендар) та ПП "ВКФ "Елена" (орендодавець).

В задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с.169-175).

Мотивуючи винесене рішення місцевий господарський суд перевіривши розрахунки позивача знайшов похибки у нарахуванні інфляційних та 3% річних.

Відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування чужими коштами вказав, що ані умовами Договору, ані законодавством, яке регулює спірні правовідносини оренди, не передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами.

Задовольняючи позов в частині повернення майна, місцевий господарський суд вважаючи спірний Договір припиненим з 22.10.2016р., посилаючись на положення ч. 1 ст. 785 ЦК України задовольнив дану вимогу, зобов'язавши відповідача повернути позивачу майно.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням господарського суду, ПП "ВКФ "Елена" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та задовольнити позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні 11.04.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, а рішення господарського суду - змінити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Як встановлено матеріалами справи, 01.04.2014р. ПП "ВКФ "Елена", як орендодавець, та ФОП ОСОБА_3, як орендар, уклали договір оренди майнового комплексу та земельної ділянки №3 (далі - Договір), згідно п.1.1 якого орендодавець надає орендарю у тимчасове володіння і користування споруду та устаткування, змонтоване в ньому, що являє собою майновий комплекс та земельну ділянку, на якій він розміщений, а орендар зобов'язувався сплачувати орендарю орендну плату (а.с.20-22).

Пунктом 1 ст.760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Положеннями п.1 ст.761 ЦК України встановлено, що право передання у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

ПП "ВКФ "Елена" є власником нерухомого та рухомого майна, яке знаходиться за адресою: с. Дубівка, Горностаївський район, Херсонська область, зокрема: тваринного комплексу; будівлі птичника; пожежного депо; гаражів; вбиральні; огорожі №1-5; дорожнього покриття; агрегата комбікормового; терезів PH юЦ 13У; водонапірної башти; воріт металевих; подрібнювача КДУ; зерноочистителя ОВС-25; свердловини; трансформатора ТМ 25/10; стовпчиків виноградних ВИНКОЛ Ж-2,4; мотокоси EFCO Stark 42; навісного виноградного культиватора 2,5 м; насосу глибинного; системи крапельного зрошування (фільтр, вентиль, інжектор); лічильника електричного НИК 2301АК 1 3А/380В (000452 кВт); лічильника електричного ЦЭ 6803В/1 1Т 220V (скв. 000280 кВт), гараж 035757 кВт; трактора МТЗ-80 УК; трансформатора 10/0,4 250 кВт; насадження винограду (надалі за текстом рішення - майновий комплекс), що підтверджується Свідоцтвом серії АВК № 868523 від 29.05.2000р., Свідоцтвом серії АВК № 868524 від 29.05.2000р., Свідоцтвом серії АВК № 868525 від 29.05.2000р., Свідоцтвом серії АВК № 868526 від 29.05.2000р., Свідоцтвом серії ВАА № 063126 від 01.08.2002р. та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 10 за травень 2015 року (а.с.12-17).

Згідно п.п.1, 5 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата згідно п.4.2 Договору визначена як щомісячна, що має виплачуватись рівними частками в розмірі 12.320,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Згідно п.3.1 Договору орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Постановою Вищого господарського суду України у справі №923/762/15 встановлено, що у правовідносинах між ПП "ВКФ "Елена" та ФОП ОСОБА_3 за спірним Договором станом на квітень 2015 року мала місце переплата орендної плати у розмірі 91.544,43 грн.

Також 18.05.2016р. відповідач сплатив позивачу кошти в сумі 10.000 грн.

З урахуванням викладеного сума основного боргу відповідача зі сплати орендної плати за період з 09.01.2016р. по 22.10.2016р. становить 106.748,40 грн.

Місцевий господарський суд встановив часткову невідповідність розрахунків 3% річних та інфляційних. Судова колегія апеляційної інстанції також перевіривши розрахунки позивача доходить висновку про те, що стягненню підлягає сума з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 5418,01грн., 3% річних - 1193,35 грн.

Разом з тим, місцевий господарський суд відмовив позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення процентів за користування чужими коштами з огляду на положення ст.536 ЦК України та із врахуванням п.п.6.1, 6.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", де зазначено, що проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 названого кодексу. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (ст. 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

Судова колегія апеляційної інстанції підтримує позицію господарського суду Херсонської області, оскільки, ані умовами Договору, ані законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 8.3 Договору сторони домовились, що при несплаті орендарем в терміни (до першого числа наступного місяця оренди) орендних платежів, а також інших встановлених цим договором платежів орендар виплачує орендодавцю неустойку в розмірі 0,03% з суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Щодо нарахування відповідачу пені, з огляду визнання неправомірними дії державного виконавця щодо опису майна за актом опису і арешту від 14.07.2016р. у виконавчому провадженні №48228487, вина відповідача у простроченні повернення орендованого майна після розірвання Договору оренди відсутня. Вказане відповідає нормам ст.614 та ст.ст.610-612 ЦК України.

Щодо позовної вимоги про повернення майна слід зазначити наступне.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Як вбачається із змісту ст.188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку встановленому ст. 188 цього кодексу. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України (ч. 4 ст. 291 ГК України).

Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Отже, відповідач не сплачував орендну плату за Договором понад 10 місяців, у зв'язку з чим позивач у відповідності до закону прийняв рішення про відмову від Договору шляхом направлення 17.10.2016р. відповідного повідомлення, яке отримане відповідачем 22.10.2016р. (а.с.25-27).

Відтак, спірний Договір є розірваним з 22.10.2016р. згідно положень ч.2 ст.782 ЦК України.

Разом з тим, пунктом 8.3 Договору сторони домовились, що у разі затримки платежу на строк більше п'яти днів орендодавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Проте, відповідач майновий комплекс позивачеві не повернув, що підтверджується листом ФОП ОСОБА_3 від 24.10.2016р. (а.с.28).

У зв'язку із зазначеним вище вимога позивача про повернення майна за спірним Договором підлягає задоволенню.

Однак, місцевий господарський суд задовольнив вимогу позивача про повернення майна із вказівкою щодо зобов'язання повернути майно. Натомість, позивач просив суд саме повернути майно. Скаржник посилаючись на лист ВГС України №24-152/0/4-13 від 28.01.2013р. вважає, що такий спосіб захисту як "зобов'язати повернути майно" не є ефективним, оскільки виконати рішення суду з ним без участі відповідача неможливо.

Отже, в цій частині рішення господарського суду слід змінити.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, рішення місцевого господарського суду від 27.02.2017р. - змінити.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Елена" - задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від 27.02.2017р. у справі №923/1336/16 - змінити, виклавши п.3 його резолютивної частини в наступній редакції:

"3. Повернути Приватному підприємству "Виробничо-комерційна фірма "Елена" (ідентифікаційний код - 14124668, адреса - 73000, місто Херсон, вул.Сенявіна, 3) майновий комплекс з земельною ділянкою площею 4,9926 га, на якій він розміщений, за адресою: село Дубівка Горностаївського району Херсонської області, зазначений у договорі оренди майнового комплексу і земельної ділянки № 3 від 01.04.14, з додатками, укладеному між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендар) та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Елена" (орендодавець)".

3. В решті рішення господарського суду Херсонської області від 27.02.2017р. у справі №923/1336/16 - залишити без змін.

4. Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя В.А. Лисенко

Суддя А.І. Ярош