УХВАЛА

11.04.2017Справа № 910/3513/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Київської місцевої прокуратури № 2

у справі № 910/3513/17

за позовом Київської місцевої прокуратури № 2, м. Київ, в інтересах держави в особі Київської міської ради, м. Київ,

до громадської організації «Спортивний клуб веслування м. Києва», м. Київ,

про витребування земельної ділянки,

за участю представників:

прокуратури - Винник О.О. (посвідчення від 15.12.2015 № 036704);

позивача - Панасюк Ю.О. (довіреність від 09.03.2017 № 225-КМГ-742);

відповідача - Денисенко О.М. (довіреність від 29.03.2016 № б/н),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/3513/17 за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради до громадської організації «Спортивний клуб веслування м. Києва» про витребування земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :90:283:0110, що знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Лермонтова, 4, земельна ділянка 38.

10.04.2017 прокуратура подала суду уточнення до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, пов'язаних з реєстрацією прав на майно.

Так, прокурор просив суд постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією прав на нерухоме майно - земельну ділянку, кадастровий номер :90:283:0110, загальною площею 0,01 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Лермонтова, 4, ділянка 38.

Заява мотивована тим, що: на спірну земельну ділянку вже накладено арешт; разом з тим, накладення арешту на земельну ділянку не буде перешкодою для державної реєстрації прав на неї у випадку її подальшого відчуження.

Представники прокуратури та позивача у судовому засіданні 10.04.2017 підтримали заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаної заяви з огляду на таке.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення;

надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Не допускається накладення арешту на майно, на яке накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб шляхом:

накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Господарський суд, який розглядає спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, може винести ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору.

Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 названої постанови пленуму).

Слід зазначити, що на спірну земельну ділянку вже накладено арешт; заявник документально не підтвердив можливість подальшого відчуження земельної ділянки та вчинення відповідних реєстраційних дій, тощо.

Отже, доводи заявника щодо необхідності вжиття обраного ним заходу до забезпечення позову не є обґрунтованими, а тому відповідна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Київської місцевої прокуратури № 2 про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи № 910/3513/17 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя І.Д.Курдельчук