ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.Справа № 922/553/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий союз Харківщини", м. Харків
до Державного підприємства "Хлібна база № 85 м. Барвінкове третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Покровське борошно", м. Чугуїв
про стягнення 5500000,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 01.03.2017 року;

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № 173 від 20.02.2017 року;

третьої особи, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ТОВ "Покровське боршно") - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий союз Харківщини" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Хлібна база № 85" про стягнення заборгованості за договором поставки сільськогосподарської продукції № 07/12-2 від 07.12.2015 року в розмірі 5500000,00 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 лютого 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06 березня 2017 року.

ОСОБА_3 канцелярію господарського суду Харківської області 01.03.2017 року від відповідача надійшов відзив (вх. № 7249) з додатками на позов. У своєму відзиві відповідач визнав позовні вимоги та зазначив про те, що через сезонний характер господарської діяльності підприємства відсутнє поповнення грошових коштів через яке відбулась заборгованість.

ОСОБА_3 канцелярію господарського суду Харківської області 02.03.2017 року від позивача надійшло клопотання (вх. № 7297) про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2017 року розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 року.

ОСОБА_3 канцелярію господарського суду Харківської області 03.04.2017 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 11090/17) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2017 року розгляд справи було відкладено на 24.04.2017 року.

ОСОБА_3 канцелярію господарського суду Харківської області 20.04.2017 року від 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Покровське борошно") надійшли пояснення (вх. № 13307/17) з додатком по справі. Також в своїх поясненнях ТОВ "Покровське борошно" просить суд розглядати справу без участі його представника.

Суд, дослідивши клопотання 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Покровське борошно") про розгляд справи без участі його представника, зазначає, що воно не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, а тому задовольняє його.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2017 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.04.2017 року визнав позовні вимоги.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Покровське борошно") в судове засідання 24.04.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

07 грудня 2015 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий союз Харківщини" - Відповідачем (Постачальник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Покровське борошно» (Покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №07/12-2 (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі.

Відповідно до п. 2.3. Договору, Поставка Товару здійснюється партіями. Обов'язок поставки Товару у Постачальника виникає після здійснення Покупцем 100% передоплати за Товар в повному обсязі за обумовлену кількість Товару, який зазначений у специфікації.

Згідно специфікації №1 від 07.12.2015 р. до Договору, Постачальник зобовязується поставити товар кукурудза ГОСТ 13634-90 в кількості 2050,00 метричних тон, за ціною 2670,00 грн. без ПДВ на загальну суму 5473500,00 грн.

На виконання умов Договору Покупцем була здійснена попередня оплата за Товар у загальній сумі на 5 500 000,00 грн. ( арк. справи 55-56).

Проте відповідач в порушення умов, укладеного між сторонами договору, не здійснив жодної поставки товару покупцю.

Як вбачається з матеріалів справи, покупцем була направлена претензія №1 (вих. №6-18 від 18.02.2016 р.) на адресу постачальника із вимогою повернення перерахованої попередньої оплати в розмірі 5500000,00 грн. на поточний розрахунковий рахунок з причини того, що покупець не має на сьогоднішній день необхідності і доцільності отримання цього товару від постачальника.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, заборгованість не сплатив.

Крім того 17 березня 2016 року між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий союз Харківщини" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Покровське борошно» було укладено додаткову угоду №1/1 до договору 07/12-2 від 07.12.2015 року, відповідно до пункту 1-го якої сторони передбачили, що керуючись ст.693 ЦК України, у зв'язку із неможливістю поставити товар за цінами визначеними спеціфікацією№1 від 07.12.2015 року до договору 07/12-2 від 07.12.2015 року, постачальник зобов'язується повернути отриману від покупця попередню оплату у розмірі 5500000,00 грн. в термін до 31.03.2016 року.

В подальшому на підставі договору про відступлення права вимоги №3-05/10 від 17.06.2016 р. ТОВ «Покровське борошно», як первісний кредитор передав ПП «Агроінвест», як Новому кредиторові право вимоги за Договором поставки сільськогосподарської продукції №07/12-2 від «07» грудня 2015 року. Новий кредитор одержав право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором зі сплати грошових коштів (виконання грошового зобов'язання зі сплати грошових коштів, виконання грошового зобов'язання, строк виконання якого за умовами Основного договору на дату укладання цього договору вже настав) у розмірі 5500000,00 грн. (пять мільйонів пятсот тисяч гривень 00 копійок), а також виконання інших зобов'язань боржника за основним договором.

В подальшому, 21 листопада 2016 року між Приватним підприємством «Агроінвест» (Первісний кредитор) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий союз Харківщини» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №3-21/11 (далі за текстом Договір про відступлення права вимоги).

Згідно п. 1.1 Договору про відступлення права вимоги, ПП «Агроінвест» (Первісний кредитор) на правах кредитора, згідно ст.ст. 512-519 ЦК України передає, а ТОВ «Агропромисловий союз Харківщини» (Новий кредитор) приймає на себе право вимоги, яке належить ПП «Агроінвест» (Первісному кредиторові) за Договором про відступлення права вимоги №3-05/10 від 17.06.2016 р., яким було відступлено право вимоги від ТОВ «Покровське борошно» () до ПП «Агроінвест» за договором поставки сільськогосподарської продукції №07/12-2 від «07» грудня 2015 року (далі - Основний договір).

ТОВ «Агропромисловий союз Харківщини» (Новий кредитор) стає кредитором за Основним договором, укладеним між ТОВ «Покровське борошно» та Державним підприємством «Хлібна база №85».

ТОВ «Агропромисловий союз Харківщини» (Новий кредитор) одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов'язань за Основним договором зі сплати грошових коштів (виконання грошового зобов'язання зі сплати грошових коштів, виконання грошового зобов'язання, строк виконання якого за умовами Основного договору на дату укладання цього договору вже настав) у розмірі 5500000,00 грн. (пять мільйонів пятсот тисяч гривень 00 копійок), а також виконання інших зобов'язань боржника за основним договором.

Як вбачається в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №3-21/11 від 21 листопада 2016 року.

21 листопада 2016 року ПП «Агроінвест» повідомило ДП «Хлібна база №85» про зміну кредитора (отримано 22.1.2016 р. вх. №409/1).

05 грудня 2016 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист, у якому позивач вимагав погасити заборгованість у строк 7 (семи) календарних днів з моменту одержання листа-вимоги.

Проте Відповідач відповіді на вимогу не надав, борг перед позивачем не погасив, що й стало підставою для звернення останнього до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст.1 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду, а саме : Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю сутністю відступлення права вимоги - це заміна кредитора в зобов'язанні. Загальні вимоги до порядку заміни кредитора в зобов'язанні визначені гл. 47 ЦКУ.

Частиною 1 ст. 510 Цивільного кодексу України передбачено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні унормовані статтею 512 Цивільного кодексу України в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Договір відступлення права вимоги в практиці ділового обороту також називається «договором цесії», а його суб'єкти відповідно «цедентом» (старий кредитор) та «цесіонарієм» (новий кредитор). Зазначений договір цесії не є нормативно встановленою формою договору і за своєю суттю класифікується або договором купівлі-продажу, або договором дарування, або договором міни.

Таким чином, ЦКУ не містить окремого положення щодо умов договору цесії, які б безпосередньо регулювали взаємовідносини між учасниками таких договорів. Законодавство України містить термін «цесія» лише в ч. 4 ст. 197 ЦКУ, вживаючи його як синонім відступлення права вимоги. Проте системний аналіз норм ЦКУ дає змогу окреслити правові засади договорів цесії.

Згідно вимог ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 519 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору про відступлення права вимоги та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про відступлення права вимоги № 3-21/11 від 21.11.2016 року у розмірі 5500000,00 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 530, 611, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 230-232, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Хлібна база № 85" (64703, Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Київська, б. 2, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Агропромисловий союз Харківщини" (61060, Харківська область, м. Харків, проспект Московський, буд. 142, офіс 44, п/р 7863 в шосте відділення ПАТ "Креді ОСОБА_4", м. Харків, МФО 300614, код ЄДРПОУ 40951,00 грн. заборгованості та 82500,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

922/553/17