ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017р. Справа № 914/3270/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажне-налагоджувальне управління", м. Львів,
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Росан-Цінні Папери", м. Львів,
про: стягнення 66.267,88 грн.
Представники:
позивача:не зявився,
відповідачаОСОБА_1 представник (довіреність від 10.01.2017 р.).

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), розяснено. Заяв про відвід суду не поступало. За клопотанням відповідача здійснено технічну фіксацію судового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажне-налагоджувальне управління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Росан-Цінні Папери" про стягнення 66.267,88 грн. Ухвалою суду від 28.12.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.01.2017 р. Ухвалою суду від 10.01.2017 р. зупинено провадження у справі за клопотанням позивача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.03.2017 р. за клопотанням відповідача поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.03.2017 р. В судовому засіданні 21.03.2017 р. оголошувалась перерва до 18.04.2017 р.

В судове засідання 21.03.2017 р. представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття рішення Вищим господарським судом України у справі №914/2431/16.

Суд відхиляє клопотання позивача про зупинення провадження у справі, оскільки рішення у справі №914/2431/16 набрало законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення договору позики №95/Г від 17.10.2007 року, не повернув позивачу у встановлені Договором строки грошові кошти у розмірі 76 100,00 грн. Внаслідок чого відповідачу нараховано 6.849,08 грн. три проценти річних та 59.418,80 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог, оскільки протягом 2008-2013 років ним виконувались грошові зобовязання за договором позики №95/Г від 17.10.2007 р. Крім того, відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, яка сплила 22.05.2016р., про що встановлено рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2016 р. у справі №914/2431/16.

В судове засідання представник позивача не зявився, додаткових доказів не подав.

В судове засідання представник відповідача зявився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, додаткових доказів не подав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника відповідача, суд встановив наступне.

Між Відкритим акціонерним товариством "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" (надалі - позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю. "Підприємство "Росан-Цінні папери" (надалі - позичальник) 17 жовтня 2007 року укладено Договір позики № 95/Г (надалі Договір). За умовами Договору позикодавець (позивач у справі) передає позичальнику (відповідач у справі) грошові кошти у позику на безвідсотковій поворотній основі, а останній зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у порядку та строки, визначені умовами цього Договору.

Відповідно до п.3.1 Догвоору сума позики за цим Договором (сума Договору) становить 125.000,00 грн.

Порядок надання позики сторони погодили у розділі 4 Договору. Так, відповідно до п.4.1 позикодавець зобовязаний надати позику позичальнику в розмірі, визначеному п.3.1 цього Договору протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього Договору.

Строк позики визначений у розділі 5 Договору. Відповідно до п.5.1 строк надання позики позичальнику за цим Договором становить 90 календарних днів з моменту переказу грошових коштів позикодавцем на рахунок позичальника.

Строк, вказаний у п.5.1 цього Договору, може бути продовжений за згодою Сторін згідно чинного законодавства (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Договору позичальник зобовязується повернути суму позики, що надана позикодавцем на умовах цього Договору, протягом 90 календарних днів з моменту надання позики, що визначений п.4.1 цього Договору. Позика повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу позичальником необхідних коштів на поточний рахунок позикодавця та/або видається готівковими коштами з каси позичальника.

Сторонами внесено зміни до Договору Додатковою угодою від 26.12.2012 р. в частині строку позики, зазначивши п. 5.1 у наступній редакції: " Строк надання позики за цим Договором становить до 26.12.2013р.".

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2016 р. у справі №914/2431/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажне-налагоджувальне управління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Росан-Цінні Папери" про стягнення 76.100,00 грн. неповернутої позики за договором позики №95/Г від 17.10.2007 р. Львівським апеляційним господарським судом постановою від 21.02.2017 р. залишено без змін рішення суду першої інстанції. Суд, приймаючи рішення, виходив із того, що за вимогами про стягнення спірної заборгованості строк позовної давності розпочався 18.01.2008 року, але у наступному переривався у звязку із частковою сплатою відповідачем боргу та розпочинався заново, і сплив 22.05.2016 року.

Вказаним рішенням встановлено наступне:

- на виконання умов Договору 19.10.2007 р. позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 125.000,00 грн. з призначенням платежу "безвідсоткова поворотна позика згідно договору 95/Г від 17.10.07 р.", що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 19.10.2007 року, копією платіжного доручення №339 від 19.10.2007 року на суму 125.000,00 грн.;

- відповідач (позичальник) перерахував на рахунок позивача (позикодавця) грошові кошти в сумі 48.900,00 грн., в рахунок повернення отриманої за Договором №95/Г від 17.10.2007 року позики, що підтверджується долученими до справи належними копіями банківських виписок та квитанції до касового ордеру;

- із врахуванням проведених відповідачем платежів сума боргу перд позивачем становить 76.100,00 грн. за Договором позики №95/Г від 17.10.2007 р.

Доказів сплати 6.849,08 грн. три проценти річних та 59.418,80 грн. інфляційних втрат сторонами, на час прийняття рішення судом, не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі на підставі укладеного Договору виникли взаємні права та обовязки (зобовязання) щодо позики коштів.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (статті 1046 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача 6.849,08 грн. три проценти річних та 59.418,80 грн. інфляційних втрат, нарахованих у звязку з простроченням виконання зобовязання щодо повернення суми позики за умовами Договору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2016 р. у справі №914/2431/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 76.100,00 грн. неповернутої позики за договором позики №95/Г від 17.10.2007 р., оскільки 22.05.2016 р. сплив строк позовної давності. Зазначене рішення набрало законної сили після перегляду Львівським апеляційним господарським судом постановою від 21.02.2017 р.

Відповідно до розяснення Пленуму Вищого господарського суду України у пункті 5.3 постанови "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 р. №10 зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань,оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Слід зазначити, що відповідачем подано заяву про застосування строків позовної (вх. 479/17 від 03.01.2017р.).

Таким чином, оскільки строк позовної давності за вимогою про стягнення 76.100,00 грн. боргу за умовами Договору сплив, виходячи із рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2016 р. №914/2431/16, тому сплив також строк позовної давності за вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. З огляду на наведене, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було відстрочено сплату судового збору.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» стягнути з позивача в доход Державного бюджету України 1.378,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажне-налагоджувальне управління" (адреса: вулиця Левицького, 128, місто Львів, Львівська область, 79017; ідентифікаційний код 04637875) в доход Державного бюджету України 1.378,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2017 року.

Суддя Петрашко М.М.