ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.04.2017 Справа № 904/4019/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ", м. Лубни, Полтавська область

до Приватного підприємства "ВК і К", м. Дніпро

про стягнення 10701,13 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ВК і К" про стягнення 10701,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки №КР704/1-П від 08.06.2015, в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2017, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 19.04.2017.

19.04.2017 позивач в призначене судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Подав через канцелярію суду витребувані ухвалою суду від 04.04.2017 документи.

Представник відповідача в призначене судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позов не надав. Про причини неявки суду не повідомив.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотехцентр-3000»(назву якого змінено на ТОВ "ЗАДЛЯ РУХУ" позивач, постачальник) та Приватним підприємством "ВК і К" (покупець - відповідач) укладено договір поставки №КР704/1-П з урахуванням протоколу розбіжностей від 08.06.2015 (а.с.14-16).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах цього договору.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що оплата товару покупцем здійснюється на умовах відстрочки платежу на строк вказаний у видатковій накладній згідно з якою був поставлений товар. У випадку, якщо у видатковій накладній на товар не вказано кількість днів відстрочки платежу, строк оплати поставленого товару не може перевищувати 14-ти календарних днів з моменту поставки.

Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару що постачається на умовах договору згідно всіх видаткових накладних, підписаних з обох сторін (п. 3.3. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 11663,34 грн., що підтверджується видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи.

Згідно наявних у матеріалах справи видаткових накладних, відстрочка платежу становить 21 календарний день.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар на суму 2041,77 грн., а також частково повернув позивачу товар на суму 755,04 грн., непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 8866,53 грн.

10.02.2017 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 48 з вимогою оплатити заборгованість в розмірі 8866,53 грн., яка залишена останнім без відповіді.

Неналежне виконання відповідачем умов договору поставки, в частині повної та своєчасної оплати товару, і є причиною виникнення цього спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

З огляду на умови договору та видаткових накладних, строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів оплати поставленого позивачем товару, матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 8866,53 грн. підлягають задоволенню.

Також, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 947,95 грн. за період з 24.08.2016 по 03.03.2017. З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно частин 1, 2 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього договору, покупець в першу чергу зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний календарний день прострочки на протязі всього часу прострочки.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що порушення покупцем строків оплати більше ніж на 30 календарних днів, вважається односторонньою відмовою від виконання умов цього договору. За односторонню відмову від виконання умов договору покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у сумі 947,95 грн. та штрафу в сумі 886,65 грн. є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ВК і К" (49125, АДРЕСА_1, код 13745730) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Івана Франка, 1, код 30568711) заборгованість за поставлений товар у розмірі 8866,53 грн., пеню у розмірі 947,95 грн., штраф в сумі 886,65 грн. та 1600 грн. судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2017

Суддя ОСОБА_1