Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" квітня 2017 р. Справа № 906/1048/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В.

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна №150 від 03.04.2017 про виправлення описки в рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 30000,02грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 позов задоволено, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна (35313, Рівненська область, Рівненський район, смт Оржів, вул. Заводська, буд.9; ідентифікаційний код 25322516) 30000,02грн - попередньої оплати та 1378,00грн - судових витрат.

На примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 господарським судом 11.01.2017 видано наказ.

18.04.2017 до господарського суду Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна надійшла заява №150 від 03.04.2017 про виправлення описки в рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 шляхом зазначення в ньому дати народження боржника.

Дослідивши заяву позивача, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, враховуючи наступне.

Обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства (ст.129 Конституції України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч.1 ст.4 Законом України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У поданій заяві №150 від 03.04.2017 позивач, посилаючись на ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", просить суд виправити описку в рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 шляхом зазначення в ньому дати народження боржника.

Частиною 1 статті 89 ГПК України передбачено, що суддя за заявою сторони чи державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Вирішення питань, пов'язаних з виправленням описок чи арифметичних помилок, не потребує обов'язкового розгляду в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідні процесуальні дії оформлюються ухвалами, які надсилаються учасникам судового процесу у встановленому законом порядку (п.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 "Про судове рішення").

Варто зазначити, що відповідно до ч.1 ст.24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Згідно з нормами ст.50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Станом на день прийняття господарським судом рішення від 19.12.2016 відповідачем у справі виступав ОСОБА_1 саме у статусі фізичної особи - п і д п р и є м ц я, про що, зокрема, свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 17.11.2016.

Необхідно зауважити, що виходячи зі змісту положень Закону України "Про виконавче провадження", даний законодавчий акт оперує термінами: юридична особа, фізична особа-підприємець, та фізична особа.

Водночас, за змістом положень п.3 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", така ідентифікуюча ознака боржника, як дата його народження, застосовується по відношенню саме до боржника - фізичної особи.

Проте, як суд зазначив вище, відповідачем (боржником) у рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 вказано фізичну особу-підприємця, до якої, в силу вимог ст.51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб.

Крім того, ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", якою заявник обґрунтовує заяву №150 від 03.04.2017 про виправлення описки в р і ш е н н і господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16, регламентує вимоги до в и к о н а в ч о г о д о к у м е н т а.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про зазначення в рішенні господарського суду дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, не відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна №150 від 03.04.2017 про виправлення описки в рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 шляхом зазначення в ньому дати народження боржника не підлягає задоволенню.

При цьому, суд зауважує, що в діях державного виконавця щодо повернення виконавчого документа з підстав не зазначення в ньому дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, вбачаються ознаки порушення вимог закону, що може бути підставою оскарження таких дій в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 89 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" Україна №150 від 03.04.2017 про виправлення описки в рішенні господарського суду Житомирської області від 19.12.2016 у справі №906/1048/16 шляхом зазначення в ньому дати народження боржника відмовити.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)