РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017Справа №910/20383/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудмонтажсервіс" про стягнення 823 777,88 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивача Павлік І.П. (представник за довіреністю)
від відповідачаДуднік-Дубіняк Д.І. (представник за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергобудмонтажсервіс" 823 777,88 грн. попередньої оплати за договором поставки № 1-040713 від 04.07.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/20383/16 та призначено розгляд справи на 06.12.2016.

Ухвалою від 06.12.2016 судом відкладено розгляд справи на 20.12.2016.

20.12.2016, 17.01.2017 та 07.02.2017 судом продовжувався строк розгляду справи та відкладався.

В судових засіданнях 28.02.2017 та 21.03.2017 судом оголошувалися перерви.

04.04.2014 до суду надійшли додаткові пояснення по справі від позивача.

В судовому засіданні 04.04.2017 представник позивача обґрунтував позовні вимоги, підтримав їх та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив на позов, за яким заперечив проти задоволення позовних вимог повністю.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергобудмонтажсервіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Біогазенерго" (покупець) укладено договір поставки № 1-040713 (далі - договір поставки), за умовами якого постачальник зобов'язується відповідно до умов даного договору поставляти та передавати у власність покупця обладнання (товар), а покупець зобов'язується приймати і оплачувати такий товар в найменуванні, кількості і за ціною, згідно узгоджених сторонами Специфікацій (Додаток № 1 до Договору), які є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору поставки, оплата коштів за поставку товару здійснюється у безготівковій формі. Порядок розрахунку узгоджується сторонами та вказується у Специфікації, відповідній певному замовленню партії товару та/або її частини.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки, строк поставки товару на кожну окрему партію (її частину) узгоджується сторонами і зазначається у специфікації.

У розділі 8 (п.п. 8.1-8.6) договору поставки сторонами узгоджено види відповідальності у випадках порушення договірних зобов'язань.

За твердженнями позивача, відповідачем не було виконано свій обов'язок щодо поставки попередньо оплаченого товару у повному обсязі за Специфікаціями № 3, № 4, № 12, № 14, № 15, № 17, загальною вартістю 823 777,88 грн.

Відповідач в свою чергу стверджує, що на суму поставки 735 548,44 грн не настав строк виконання ним зобов'язань, оскільки позивачем не сплачено відповідну суму передплати.

Щодо термінів поставки, то у Специфікаціях № 3, № 4 вказано - протягом 35-ти календарних днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника; у специфікаціях № 12, № 14, № 17 - протягом 60-ти календарних днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника; у Специфікації № 15 - протягом 55-ти календ. днів з моменту отримання передоплати на розрахунковий рахунок постачальника.

У Специфікаціях № 3, № 4, № 12, № 14, № 15, № 17 встановлено аналогічні положення щодо умов оплати, а саме: 50% передоплати від вартості товару, 30% по факту отримання товару, 20% після завершення будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно Специфікації та підписання актів виконаних робіт, але в будь-якому випадку не пізніше 20 календарних днів по завершенню вищезазначених робіт.

Виходячи з наведених умов специфікацій, обов'язок постачальника з поставки товару виникає з моменту отримання від покупця 50% суми передоплати товару.

Так, виходячи із загальної вартості товару зо кожною Специфікацією, позивач мав здійснити передоплату таким чином: за Специфікацією № 3 у розмірі 33 460,69 грн, за Специфікацією № 4 - 7 579,49 грн, за Специфікацією № 12 - 393 137,74 грн, за Специфікацією № 14 - 804 828,44 грн, за Специфікацією № 15 - 616 803,75 грн, за Специфікацією № 17 - 31 038,00 грн.

В матеріали справи позивачем подано платіжні доручення та банківські виписки, з яких вбачається, що товар за Специфікацією № 3 оплачено позивачем на суму 20 181,41 грн, за Специфікацією № 4 - на суму 4 098,90 грн, за Специфікацією № 12 - на суму 393 137,71 грн, за Специфікацією № 14 - на суму 318 127,42 грн, за Специфікацією № 15 - на суму 616 803,74 грн, за Специфікацією № 17 - на суму 31 038,00 грн.

Також, позивачем подано в матеріали справи видаткові накладні № 52 від 16.04.2014 на суму 283 817,09 грн та № 107 від 04.04.2014 на суму 275 795,21 грн про поставку товару за Специфікацією № 15, підписані обома сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідачем подано в матеріали справи видаткову накладну № 140 від 26.11.2014 на суму 116 112,00 грн про поставку товару за Специфікацією № 14, підписану обома сторонами та скріплені їх печатками, а також видаткові накладні про поставку товару за Специфікаціями № 14, № 17, № 15, № 4, № 3, які були направлені для підписання позивачу.

Наведеними доказами підтверджується таке:

- за Специфікаціями № 3, № 4 та № 14 позивач здійснив передоплату у розмірі меншому ніж 50% вартості товару; за Специфікаціями № 3, № 4 товар відповідачем не поставлено; за Специфікацією № 14 товар відповідачем поставлено на суму 116 112,00 грн;

- за Специфікаціями № 12, № 15 та № 17 позивач здійснив передоплату у розмірі 50% вартості товару; за Специфікаціями № 12, № 17 товар відповідачем не поставлено; за Специфікацією № 15 товар відповідачем поставлено на суму 559 612,30 грн.

Умови укладеного між сторонами договору свідчать про те, що за своєю правовою природою згаданий вище договір є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 11.1 договору поставки передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2013, але в будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов'язань.

У п. 11.2 договору поставки сторони погодили, що жодна із сторін не вправі в односторонньому порядку відмовлятися від виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором за виключенням тих випадків, що прямо передбачені законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Позивач вважає, що відповідач зобов'язаний повернути йому сплачені за договором поставки грошові кошти попередньої оплати в порядку ст. 693 ЦК України, оскільки той не здійснив поставку усього обсягу товару, вказаного у Специфікаціях, у встановлений у них строк.

Як встановлено у ч.ч. 1,3 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Застосування до спірних договірних відносин ч. 3 ст. 538 ЦК України, в свою чергу, випливає з вимог ч. 1 ст. 693 ЦК України, згідно з якими, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Виходячи з встановлених у Специфікаціях до договору поставки умов оплати та термінів поставки, відлік строку поставки товару ставиться у залежність від моменту здійснення покупцем 50% передоплати від вартості товару.

Наведеними вище обставинами підтверджується, що за Специфікаціями № 3, № 4 та № 14 позивач не виконав свого обов'язку із здійснення 50% передоплати від вартості товару, у зв'язку з чим строк поставки відповідного товару не настав, тому суд вважає правомірним зупинення відповідачем виконання своїх зобов'язань щодо поставки товару за цими специфікаціями.

Суд погоджується з позивачем, що за Специфікаціями № 12 та № 17 відповідач не здійснив поставку товару взагалі, незважаючи на здійснення позивачем попередньої оплати у розмірі 50% вартості товару, а за Специфікацією № 15 товар поставлений відповідачем частково на суму 559 512,30 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Водночас, суд зауважує, що виконанню обов'язку продавцем (відповідачем) щодо поставки товару за договором поставки передує обов'язок покупця (позивача) здійснити 50% передплати вартості товару, а тому, враховуючи відсутність доказів здійснення позивачем цієї оплати за частиною специфікацій або доказів досягнення сторонами домовленості про зменшення кількості партії та зміни, у зв'язку з цим, розміру попередньої оплати, а також часткову поставку товару продавцем, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Суд також зауважує, що, незважаючи на часткове виконання договірних умов з обох сторін, подання цього позову є фактично відмовою позивача від подальшого виконання домовленостей за договором поставки, що суперечить як нормам законодавства так і п. 11.2 договору поставки.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи обставини поставки за договором вцілому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.04.2017

Суддя О.М. Ярмак