ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"25" квітня 2017 р. Справа № 917/1628/16
Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Тихий П.В.
розглянувши постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2017 року прийняту за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод" (вх. №365 П/1-42) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10 січня 2017 року у справі № 917/1628/16
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
про визнання недійсним договору кредитної лінії № НКЛ-2004202/1 від 20 червня 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод"
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10 січня 2017 року у справі № 917/1628/16 (суддя Мацко О.С.) позовні вимоги задоволено; визнано недійсним договір кредитної лінії №НКЛ-2004202/1 від 20 червня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод"; стягнуто з Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод" (36034, м.Полтава, вул.Ливарна, 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м.Київ, вул.Щорса, 36-Б, ) судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Приватне підприємство "Полтавський ливарно-механічний завод" з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18 квітня 2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод" задоволено; рішення Господарського суду Полтавської області від 10 січня 2017 року у справі № 917/1628/16 скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Однак при прийнятті зазначеної постанови колегією суддів не було вирішено питання перерозподілу судового збору, як передбачено статтею 49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

За змістом пункту 10 частини 2 статті 105 ГПК України у постанові апеляційного господарського суду має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Згідно з п. 4.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21 лютого 2013 року (із змінами і доповненнями), якщо господарський суд не прийняв рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат чи про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі статті 88 ГПК має право прийняти додаткове рішення (ухвалу, постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Таке рішення (ухвалу, постанову) може бути прийнято з питань розподілу сум судового збору або їх повернення і в тому разі, якщо відповідна вимога у розгляді справи з якихось причин не заявлялася.

У відповідності до ст. 49, ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про перерозподіл судового збору пропорційно задоволеним вимогам, враховуючи приписи абз. 4 п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" з огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню з позивача.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги Приватним підприємством "Полтавський ливарно-механічний завод" було сплачено 1 760,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23 січня 2017 року №4214 (Том 2, а.с.17).

Отже, з боку Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" підлягає відшкодуванню 1 760,00 грн - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 49, 88, 99, 101, 105 ГПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (вул. Щорса, 36 Б, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи 34047020) на користь Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод" (вул. Ливарна, 12, м.Полтава, 36034, ідентифікаційний код юридичної особи 31495420) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 760,00 грн.

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя П.В.Тихий