ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2017 р.Справа № 922/2281/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м. Харків
про стягнення 2586008,78 грн.
за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1 за дов. №159/1 від 03.03.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" та просило суд стягнути з останнього пеню у розмірі 671390,83 грн., суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та становив 1802101,77 грн., та три відсотки річних у розмірі 112516,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідачем розрахунки за поставлений природний газ проводились з порушенням п.6.1. договору № 2196/14-КП-32 купівлі-продажу природного газу від 31.01.2014 р., у зв'язку з чим відповідач зобов'язаний заплатити позивачу пеню у розмірі 671390,83 грн., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 1802101,77 грн. та 3% річних у розмірі 112516,18 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.09.2016 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 р., у задоволенні позову відмовлено повністю.

Вищий господарський суд України, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнив частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 р. та рішення господарського суду Харківської області від 20.09.2016 у справі № 922/2281/16 скасував, справу № 922/2281/16 передав на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 06.04.2017 р. справу було призначено до розгляду у судовому засіданні, участь представників сторін визнано обовязковою.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 24.04.2017 р. за вх. № 13533, надав заперечення на позов, в яких просив суд відмовити в задоволені заявлених вимог виходячи з наступного.

Предметом даного спору є пеня, інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на основну заборгованість за спожитий в 2014 році природний газ, вказана заборгованість за який була у повному обсязі погашена відповідачем 29.12.2015 р.

З 30.11.2016 р. набрав чинності Закон України від 03.11.2016 р. № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" згідно із частиною 3 статті 7 якого: «На заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.»

Тому, з урахуванням вимог вказаного Закону, відповідач вважає, що в даному випадку пеня, інфляційні нарахування та 3% річних не нараховуються, оскільки заборгованість була сплачена до 30.11.2016 р. Починаючи з 30.11.2016 р. НАК «Нафтогаз України» не має права нараховувати пеню, інфляційні нарахування та 3% річних на сплачену до 30.11.2016 р. заборгованість та не має законного права вимагати через суд стягнення пені, інфляційних та 3 % річних.

Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідач стверджує, що на момент звернення із позовом до суду у позивача було право вимагати у відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних за несвоєчасну оплату спожитого природного газу, однак у зв'язку з набуттям чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" таке право скасовано під час провадження у справі в силу даного Закону.

Надані відповідачем заперечення судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 24.04.2017 р. свого уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів, викладених у запереченнях на позов.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Приймаючи до уваги принцип змагальності сторін, принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, неявку представника позивача, невиконання сторонами вимог суду, викладених в попередній ухвалі, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату, в порядку статті 77 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на "16" травня 2017 р. о 10:00

Зобов'язати сторони виконати вимоги попередньої ухвали суду по справі у повному обсязі.

Зобовязати позивача надати пояснення на заперечення відповідача.

Явку представників сторін у судовому засіданні визнати обов'язковою.

Суддя ОСОБА_2