ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року Справа № 904/10591/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник ( договір про надання правової допомоги № б/н від 11.07.2016 р. );

від відповідача - 1: ОСОБА_2 - ФОП ( паспорт серії НОМЕР_1 від 23.12.1996 р. ), ОСОБА_3 - представник ( нотаріально-посвідчена довіреність №78 від 14.03.2017 р. );

від відповідача - 2: ОСОБА_4 - ФОП ( паспорт серії НОМЕР_2 від 06.08.2001 р. );

від відповідача - 3: ОСОБА_5 - представник ( нотаріально-посвідчена довіреність № 28 від 18.01.2017 р. );

від третьої особи: Усенко С.О. - керівник ( рішення № 1 від 06.08.2001 р. )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 р. у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7,

м. Кам'янське Дніпропетровська область

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

с. Широке, Дніпропетровська область

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,

м. Кам'янське Дніпропетровська область

до відповідача-3: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8,

м. Кам'янське Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: Приватне підприємство "Світлана-2000" ,

м. Кам'янське Дніпропетровська область,

про стягнення збитків у розмірі 275 223,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 про стягнення: з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_7 - 123 711,71 грн., з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - 123 711,71 грн., з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 - 27 800,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані пожежою об'єкту договору оренди, укладеного між Позивачем та ПП "Світлана 2000", яке знаходилося в суборенді у відповідачів на підставі угод укладених з Позивачем, за умовами яких суборендарі повинні були застрахувати орендоване майно, що не було зроблено. Оскільки власник майна ( ПП "Світлана-2000" ) звернувся до Позивача з вимогою про відшкодування збитків на відновлення пошкодженого майна в розмірі 275 223,80 грн., то він як орендодавець вимагає від суборендарів відшкодування цих витрат, пропорційно площам орендованого майна.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 р. ( суддя Золотарьова Я. С. ) у справі № 904/10591/16 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на його невідповідність вимогам чинного законодавства, просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У обґрунтування апеляційної скарги фізична особа-підприємець ОСОБА_7 зазначає на те, що судом порушена норма матеріального права, а саме ст. 22 Цивільного кодексу України, відповідно до якої збитками визначаються і витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також судом не взято до уваги витрати, які Позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а саме сплатити суму збитків власнику майна ПП «Світлана-2000» на підставі висунутої вимоги та рахунку на оплату. Також, Скаржник вказує на те, що місцевий суд не надав належної оцінки положенням договорів суборенди, а також доводам Позивача щодо порушення Відповідачами умов договорів - п. 3.4.28, відповідно до якого ризик випадкового псування або загибелі об'єкта оренди несе Орендар. Саме вимогу та рахунок ПП «Світлана-2000» на оплату, Скаржник вважає доказами, що підтверджують розмір збитків, які визначаються як витрати, які Позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Щодо правомірності укладення договорів суборенди Відповідачами та третьою особою, то вказаний факт не заперечувався, а тому надання додаткових доказів суду не вимагалося. За твердженням Позивача - Відповідач-1 саме на підставі договору суборенди нежилого приміщення № 8Б-17.8-1 від 30.01.2016 р. користувався частиною приміщення, яке розташоване за адресою; АДРЕСА_1

У відзивах на апеляційну скаргу, відповідачі просять апеляційний суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що Позивачем не було надано суду належних доказів в підтвердження прямого причинного зв'язку між невиконанням відповідачами зобов'язань за договором та заявленими збитками, не надано документальних доказів фактичного понесення Позивачем заявленої суми збитків. Позивач не надав доказів, дійсної вартості пошкодженого майна, доказів вини відповідачів у виникненні пожежі в орендованому приміщенні, а також доказів наявності прямого причинного зв'язку між діями відповідачів та понесенням збитків Позивачем. Між діями (бездіяльністю) суборендарів щодо не укладення договорів страхування майна та виниклою пожежею відсутній причинно-наслідковий зв'язок, оскільки такі дії не є пов'язаними між собою.

Представник Третьої особи підтримав апеляційну скаргу Позивача та просив рішення суду скасувати, а позов задовольнити в повному обсязі.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2017 р. у справі № 904/10591/16, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 28.03.2017 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 р. у справі № 904/10591/16, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 18.04.2017 р.

У судовому засіданні проведеному 18.04.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна за ПП "Світлана -2000" зареєстроване на праві власності Кафе типа «Бістро» з літнім майданчиком загальною площею 39,60 кв. м., яке розташоване в буд. АДРЕСА_1 ( а. с. 182-184 ).

20.01.2016 р. між Приватним підприємством "Світлана - 2000" ( Орендодавець ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 ( Орендар ) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 8С-39.60., відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає за плату у тимчасове володіння та користування нежиле приміщення ( предмет оренди) на строк, що обумовлений цим договором, а Орендар зобов'язується прийняти це нежитлове приміщення за актом приймання-передачі нежилого приміщення та повернути предмет оренди за актом приймання - передачі ( на повернення ) нежилого приміщення в належному стані після закінчення стоку, встановленого цим договором ( а. с. 179-181 т. 1 )

Згідно з п. 1.2. договору, предметом оренди за цим договором є нежиле приміщення загальною площею 39,60 кв. м., яке розташоване в буд. АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 2.3.4 договору, Орендар зобов'язаний усувати пошкодження та/або відновлювати предмет оренди у випадку його руйнування або знищення. У випадку пошкодження або знищення предмету оренди Орендар відшкодовує Орендодавцю у повному обсязі збитки ( п. 2.3.5 договору ).

П. 2.3.7 договору оренди на Орендаря було покладено обов'язок укладення договору страхування предмету оренди на користь орендодавця.

Договір набуває чинності з моменту його підписання. Строк дії договору до 31.01.2017 р. ( п. 4.1. договору ).

Відповідно до п. 2.4.3 договору, Орендар має право передавати предмет оренди третім особам лише за письмовою згодою орендодавця.

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, Позивачем не було надано суду: доказів виконання Орендарем умов п. 2.3.7 договору, стосовно укладення договору страхування предмету оренди; Акту приймання-передачі орендованого майна; письмової згоди власника майна ПП "Світлана - 2000" на передачу належного йому приміщення у суборенду.

30.01.2016 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_7 уклав з відповідачами наступні договори суборенди, на аналогічних умовах:

Договір суборенди нежитлового приміщення № 8Б-17.8-1 від 30.01.2016 р., укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 ( Орендодавець ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( Суборендар ), за яким Орендодавець зобов'язується надати Орендарю за плату в тимчасове користування, а Орендар зобов'язується прийняти нежитлове приміщення, надалі - об'єкт, загальною площею 17.80 кв.м., яке розташоване за адресою: 51906, Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 А ( а. с. 80-84 ).

Договір суборенди нежитлового приміщення № 8Б-17.8 від 30.01.2016 р., укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 ( Орендодавець ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 ( Суборендар ), за яким Орендодавець зобов'язується надати Орендарю за плату в тимчасове користування, а Орендар зобов'язується прийняти нежитлове приміщення, надалі - об'єкт, загальною площею 17,80 кв. м., яке розташоване за адресою: 51906, Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 Б ( а. с. 86-91 ).

Договір суборенди нежитлового приміщення № 8Б-4 від 30.01.2016 р., укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 ( Орендодавець ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 ( Суборендар ), за яким Орендодавець зобов'язується надати Орендарю за плату в тимчасове користування, а Орендар зобов'язується прийняти нежитлове приміщення, надалі - об'єкт, загальною площею 4,0 кв. м., з прилеглою територією площею 128,00 кв. м., розташоване за адресою: 51906, Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 Б ( а. с. 93-98 т. 1 ).

Відповідно до п. 1.3. договорів суборенди, передача об'єкту здійснюється за актом приймання-передачі нежитлового приміщення, який є невід'ємною частиною даних договорів та підписується сторонами не пізніше 10 днів з моменту підписання договору. У випадку необґрунтованого ухилення орендаря від підписання акту приймання-передачі нежитлового приміщення на протязі вказаного строку, цей договір вважається не укладений.

01.02.2016 р. між Позивачем та відповідачами було складено акти приймання-передачі нежитлового приміщення за договорами суборенди № 8Б-17.8-1 від 30.01.2016 р., № 8Б-17.8 від 30.01.2016 р., № 8Б-4 від 30.01.2016 р., відповідно до умов яких, Позивач передав, а відповідачі прийняли у суборенду нежитлові приміщення, площею обумовленою відповідними договорами ( а. с. 85, 92, 99 т. 1).

П. 2.1. договорів суборенди визначено, що строк дії договорів є період з 01.02.2016 р. до 31.01.2017 р. включно. Початком дії договору є дата акту приймання-передачі нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 3.4.24 договорів суборенди, Орендар несе відповідальність, у тому числі матеріальну, за збереженість переданий йому у тимчасове користування об'єкту та матеріальних цінностей, які знаходяться у об'єкті. Орендодавець не несе ніякої відповідальності, у тому числі матеріальної, за матеріальні цінності орендаря, розміщені у об'єкті. Страхування об'єкту здійснюється орендарем на користь Орендодавця.

Збереженість об'єкту, зокрема, забезпечується шляхом страхування об'єкту від ризиків втрати та псування об'єкту ( п. 3.4.26 договорів суборенди ).

Ризик випадкового псування або знищення об'єкту оренди несе Орендар ( п. 3.4.27 договорів суборенди ).

Відповідно до п. 3.4.28. договорів суборенди, Орендар зобов'язаний надати Орендодавцю копію договору страхування, страхового полісу та докази того, що вони є діючими на момент надання, у строк не пізніше 3 календарних днів з моменту пред'явлення орендодавцем відповідної вимоги про надання вказаних документів.

Докази укладення відповідачами договорів страхування предмету суборенди, в матеріалах справи відсутні.

У Акті про пожежу від 27.06.2016 ( а. с. 100 т. 1 ) вказано, що 27.06.2016 р., орієнтовно о 02 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_1, сталася пожежа. Пожежею було пошкоджено торгівельний павільйон та палатку літнього кафе. Пожежу було ліквідовано 27.06.2016 р. о 04 год. 57 хв.

27.06.2016 р. до Єдиного реєстру кримінальних проваджень було внесено запис №0001384, згідно з яким, 27.06.2016 р. до Дніпровського ВП надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1, невстановлена особа, шляхом підпалу, умисно пошкодила три торгівельні кіоски, чим заподіяла матеріального збитку, сума збитку встановлюється ( а. с. 159 т. 1 ).

09.09.2016 р. ПП "Світлана - 2000" ( власник майна ) направило ФОП ОСОБА_7 ( Орендар ) вимогу, в якому Третя особа повідомила про пожежу, що сталася 27.06.2016 р. та зазначила, що вартість відновлення нерухомого майна згідно з договірною ціною на будівництво нерухомого майна становить 275 223,80 грн. ( а. с. 102 т. 1 ). На відшкодування вказаних збитків ПП "Світлана - 2000" ( власник майна ) виставило ФОП ОСОБА_7 рахунок на суму 275 223,80 грн. ( а. с. 103 т. 1 ).

На підтвердження розміру збитків, понесених ПП "Світлана - 2000" внаслідок пожежі, Позивачем надано до справи договірну ціну на будівництво павільйону за адресою: АДРЕСА_1, на 2016 ( а. с. 105-106 т. 1 ) та локальний кошторис на будівельні роботи ( а. с.107-122 т. 1 ).

Позивач зазначає, що оскільки власник орендованого пошкодженого майна пред'явив йому вимогу щодо відшкодування збитків в розмірі 275 223,80 грн., то Позивач мусить відшкодувати ПП "Світлана - 2000" вартість робіт з відновлення нерухомого майна, в зв'язку з чим несе збитки.

Звертаючись до господарського суду з позовом до відповідачів як суборендарів, Позивач зазначає, що в зв'язку з не укладанням суборендарями договорів страхування орендованого майна вони зобов'язані відшкодувати Позивачу завдані пожежею збитки пропорційно загальним площам орендованого майна.

Відповідач-1 посилався на те, що йому в суборенду було передано приміщення, що розташоване за адресою: 51906, Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, а не за адресою: 51906, Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, як вказує Позивач.

Позивач зазначив, що у договорі було допущено технічну помилку та вказано невірну адресу.

Місцевий суд, надавши оцінку умовам договору суборенди нежитлового приміщення № 8Б-17.8-1 від 30.01.2016 р., дійшов висновку що доводи Позивача спростовуються матеріалами справи, оскільки факт передачі майна у суборенду за адресою по АДРЕСА_1, підтверджуються вказівкою на це у договорі суборенди, та ще й у акті приймання-передачі нежитлового приміщення від 01.02.2016 р. ( а. с. 80-85 ). Крім того, у договорі суборенди, укладеного Позивачем з Відповідачем -1, відсутні посилання на те, що майно розташоване на АДРЕСА_1, орендоване позивачем у ПП "Світлана-2000" на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 8С-39.60 від 20.01.2016 р. Отже, є не доведеним той факт, що нежитлове приміщення розташоване на АДРЕСА_1, орендоване Позивачем у ПП "Світлана-2000" на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 8С-39.60 від 20.01.2016 р. та в подальшому передано у суборенду Відповідачу - 1.

Суд першої інстанції оскаржуваним рішенням у даній справі відмовив Позивачу у задоволені вимог, пославшись на ті обставини, що Позивач який не є власником пошкодженого майна, також не виконав п. 2.3.7. договору щодо страхування отриманого ним в оренду майна, не сплатив на користь власника грошових коштів, не має підстав для стягнення збитків на свою корить. Позивачем також не надано доказів обґрунтованості заявленого до стягнення розміру збитків, та доказів того, на яку суму пошкоджено пожежею орендоване ним приміщення ( відповідна оцінка не проводилась ). Вина відповідачів у виникненні пожежі не підтверджена, натомість їх визнано потерпілими у кримінальному провадженні. Між діями (бездіяльністю) суборендарів щодо не укладення договорів страхування майна та виниклою пожежею, відсутній причинно-наслідковий зв'язок, оскільки такі дії не є пов'язаними між собою. Крім того, вказаний обов'язок, щодо укладення договору страхування майна було покладено також і на Позивача відповідно до договору оренди № 8С-39.60 від 20.01.2016 р., проте Позивач такого обов'язку не виконав.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наймач, який затримав повернення речі наймодавцеві, несе ризик її випадкового знищення або випадкового пошкодження ( ст. 772 ЦК України ) .

Наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 773 ЦК України).

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Ст. 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Підставою для відшкодування збитків є наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Відсутність хоча б однієї з зазначених складових, виключає склад правопорушення взагалі, а з ним відповідно і правові підстави відшкодування збитків.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Проте, як достеменно встановив місцевий суд, Позивачем не доведено факт вини відповідачів у виникненні пожежі, натомість відповідачів було визнано потерпілими у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань від 27.06.2016 р. за № 0001384.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, Позивач який не є власником пошкодженого майна, також не виконав п. 2.3.7. договору щодо страхування отриманого ним в оренду майна, не сплатив на користь власника грошових коштів, а тому не має підстав для стягнення збитків на свою корить. Між діями ( бездіяльністю ) суборендарів щодо не укладення договорів страхування майна та виниклою пожежею відсутній причинно-наслідковий зв'язок, оскільки такі дії не є пов'язаними між собою. Також, Позивачем не надано доказів обґрунтованості заявленого до стягнення розміру збитків, оскільки надані кошторис та договірна ціна складені на об'єкт без зазначення адреси його розташування.

Враховуючи наведене та приписи чинного законодавства, а також встановлені обставини справи, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам законодавства та спростовуються встановленим судом першої інстанції обставинами справи.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 р. у справі № 904/10591/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 20.04.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко