ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року Справа № 904/10891/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.,

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, представник, довіреність №4/81 від 03.01.2017 року;

від позивача: ОСОБА_2, начальник юр. сектора структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень", довіреність №2042 від 25.10.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року у справі №904/10891/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 84 396,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами у розмірі 81 380,88 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 3 015,12 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року у справі №904/10891/16 (суддя Кеся Н.Б.) позов задоволено у повному обсязі: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 81 380,88 грн., збір за зберігання вантажу в розмірі 3 015,12 грн., судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що залізницею були прийняті порожні вагони для перевезення на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за залізничними накладними №41335183, №41317702, №41357856, №41355405, №41353848, однак вказані вагони згідно наказу №615 від 06.06.2016 року були затримані на станції підходу Рядова ОСОБА_3 залізниці, згідно наказу №616 від 06.06.2016 року були затримані на станції підходу Мусіївка ОСОБА_3 залізниці, через неприйняття вагонів вантажовласником по причині скупчення вагонів на станції ОСОБА_3 залізниці, що прибули на адресу відповідача, а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксований актами загальної форми №№2716/2694, 2713/2693, 2723/2709, 2720/2706, 2736/2701, 2724/2722, №№2729/2701, 2727/2699, 2734/2715, 2733/2705, 2937/2732, 2742/2728, 2740/2700, 2744/2730, 2743/2731, №№2751/2711, 2750/2710, 2753/2721, 2752/2719, 2760/2745, 2755/2728, 2762/2756, 2761/2746, 2764/2748, 2763/2741, 2767/2747, 2766/2749, 2770/2756, 2768/2748, 2777/2772, 2771/2754, №№ 2779/2769, 2778/2769, 2791/2759, 2790/2758, №2792/2765 за весь час затримки вагонів на станції ОСОБА_3 по наказу №615 за період з 09:00 хв. 06.06.2016 року по 07.06.2016 року 23:10 хв. та по наказу №616 за період з 09:07 хв. 06.06.2016 року по 09.06.2016 року 02:30 хв., у звязку з чим позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 81 380,88 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№10069170, 10069225, 11069228, 10069167, 10069227, 10069224, 09069223, 10069166, які підписані представником відповідача із застереженням що вагони затриманні в шляху призначення, через незалежних від відповідача причин. Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 3 015,12 грн. за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №13069036, №17069037, яка відповідачем також підписана із аналогічним застереженням.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та, відповідно, про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Місцевим господарським судом відхилені як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність його вини в затримці вагонів, з тих підстав, що залізниця своєчасно повідомила про готовність передати на підїзну колію вагони щодо яких станціями затримки складені акти загальної форми, однак не змогла доставити спірні вагони оскільки на коліях знаходились вагони, що надійшли відповідачу раніше та не були вчасно забрані відповідачем на свою підїзну колію. Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на порушення позивачем пункту 12 ОСОБА_4 оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на ОСОБА_3 залізниці, затвердженої наказом начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011 року, оскільки норми вказаної ОСОБА_4 не містить імперативної норми, яка б зобов'язувала повивача відправляти затримані на підходах вагони першочергово. Більше того, жодним законодавчим актом не визначено черговості подачі вагонів, які прибувають на адресу вантажоодержувачів.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року по справі №904/10891/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 11 749,20 грн., в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом не встановлено належним чином вину відповідача у затримці вагонів на підходах до станції ОСОБА_3. Апелянт зазначає, що рухом поїздів на ділянці повинен керувати лише один працівник поїзний диспетчер, який відповідає за виконання графіку руху поїздів, його накази підлягають безумовному виконанню, а черговий по станції зобовязаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного прийняття вагонів, що не було зроблено позивачем, тому стягнення спірних платежів має здійснюватись з урахуванням протиправності.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що під час дії наказу №615 на станції затримки Рядова відправлені вагони, що були затримані пізніше (за наказом №617). Апелянт вважає, що такі дії порушенням відповідачем ОСОБА_4 оформлення затримки поїздів на підходах призначення на ОСОБА_3 залізниці. У звязку з тим, що у позивача була можливість відправити вагони затримані за наказом №615 07.06.2016 року о 07:10 год., тобто у той час коли були відправлені затримані вагони за наказом №617, апелянт вважає затримку вагонів за наказом №615 з цього часу безпідставною та здійснив перерахунок плати за користування вагонами у сумі 11 749,20 грн. від часу затримки вагонів (06.06.2016 року о 09:00 год.) до 07.06.2016 року о 07:10 год. (збір за зберігання вантажу за вказаний період є безоплатним). Нараховані платежі за наказом №616 відповідач вважає повністю безпідставними.

Апелянт також звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що дії диспетчера з руху по затримці вагонів ґрунтуються лише на його особистій думці та приймаються місцевим господарським судом як правомірні без надання належної оцінки таким діям.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року у справі №904/10891/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В., суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є., розгляд скарги призначений у судове засідання на 11.04.2017 року.

Розгляд справи був відкладений з 11.04.2017 року на 25.04.2017 року.

У судових засіданнях, які відбулися 11.04.2017 року та 25.04.2017 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало та просило залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.04.2017 року, оголошені вступна та резолютивна частина постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 21.09.2012 року між Державним підприємством "ОСОБА_3 залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яке змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій ОСОБА_3 і Рядова ДП "ОСОБА_3 залізниця" №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч, відповідно до пункту 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ОСОБА_3 та Рядова ОСОБА_3 залізниці стрілками №№2, 4, 6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_3, стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знак "Межа підїзної колії", які встановлено: по станції ОСОБА_3 - біля маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції ОСОБА_3, маневрового світлофору М08, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції ОСОБА_3, маневрового світлофору М06, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції ОСОБА_3; по станції Рядова - біля вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Відповідно до пункту 20 договору договір укладається терміном на пять років з 29.10.2012 року до 28.10.2017 року.

Відповідно до пункту 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, ОСОБА_4 по сигналізації на залізницях України та ОСОБА_4 про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії власника.

Згідно з пунктом 11 договору час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 15 договору сторони узгодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

За залізничними накладними №№41335183, 41317702, 41357856, 41355405, 41353848 залізницею були прийняті до перевезення порожні вагони власності Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с. 59-70, том 1).

Відповідно до вищезазначених накладних станція та залізниця призначення ОСОБА_3 залізниці.

За наказом №615 від 06.06.2016 року о 09:00 год. були затримані вагони на станції Рядова ОСОБА_3 залізниці через неприйняття вантажовласником ПАТ "Північний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції ОСОБА_3 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно наказу №615 від 06.06.2016 року, складеному о 09:00 год. затримці підлягали вагони №№голова 56998776 хвіст 53526968 у кількості 61 вагон, індекс поїзда 4085-087-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2102 (а.с. 51, том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Рядова складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 708 від 06.06.2016 року, що прибули поїздом 06.06.2016 року о 09:00 год., що прямували на адресу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Також щодо наведених обставин складений акт загальної форми ГУ-23 №708 від 06.06.2016 року (а.с. 53, том 1).

Повідомлення про затримку вагонів за наказом №615 від 06.06.2016 року, було отримано відповідачем 06.06.2016 року о 09:20 год. (а.с. 52, том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №57 від 06.06.2016 року, затримані вагони, що прибули поїздом №2102, відправлені поїздом № 2101 08.06.2016 року о 00 год. 25 хв.

За наказом №616 від 06.06.2016 року о 09:07 год. були затримані вагони на станції Мусіївка ОСОБА_3 залізниці через неприйняття вантажовласником ПАТ "Північний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції ОСОБА_3 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно наказу №616 від 06.06.2016 року, складеному о 09:07 год. затримці підлягали вагони №№голова 564806846 хвіст 59984628 у кількості 62 вагони, індекс поїзда 4011-41-4873 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2108 (а.с. 55, том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Мусіївка складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 210 від 06.06.2016 року, що прибули поїздом №2108 06.06.2016 року о 09:07 год., що прямували на адресу Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Також щодо наведених обставин складений акт загальної форми ГУ-23 №33 від 06.06.2016 року (а.с. 57, том 1).

Повідомлення про затримку вагонів за наказом №616 від 06.06.2016 року, було отримано відповідачем 06.06.2016 року о 09:25 год. (а.с. 56, том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №34 від 06.06.2016 року, затримані вагони, що прибули поїздом №2108, відправлені поїздом № 2108 09.06.2016 року о 03 год. 35 хв.

При цьому на станції ОСОБА_3 залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів на станціях підходу Рядова та Мусіївна до станції призначення №№2716/2694, 2713/2693, 2723/2709, 2720/2706, 2736/2701, 2724/2722, №№2729/2701, 2727/2699, 2734/2715, 2733/2705, 2937/2732, 2742/2728, 2740/2700, 2744/2730, 2743/2731, №№2751/2711, 2750/2710, 2753/2721, 2752/2719, 2760/2745, 2755/2728, 2762/2756, 2761/2746, 2764/2748, 2763/2741, 2767/2747, 2766/2749, 2770/2756, 2768/2748, 2777/2772, 2771/2754, №№ 2779/2769, 2778/2769, 2791/2759, 2790/2758, №2792/2765 по наказу №615 за період з 09:00 хв. 06.06.2016 року по 07.06.2016 року 23:10 хв. та по наказу №616 за період з 09:07 хв. 06.06.2016 року по 09.06.2016 року 02:30 хв., які підписані відповідальними працівниками відповідача (а.с. 71-89, том 1).

Враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Рядова та Мусіївна ОСОБА_3 залізниці позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 81 380,88 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№10069170, 10069225, 11069228, 10069167, 10069227, 10069224, 09069223, 10069166, які підписані представником відповідача із застереженням що вагони затриманні в шляху призначення, через незалежних від відповідача причин, а також зазначено про наявність вільних шляхів приймання (а.с. 32-48, том 1).

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача плату за користування вагонами у сумі 81 380,88 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№10069170, 10069225, 11069228, 10069167, 10069227, 10069224, 09069223, 10069166, які підписані представником відповідача із застереженням що вагони затриманні в шляху призначення, через незалежних від відповідача причин.

Також, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 3 015,12 грн. за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №13069036, №17069037, яка з боку відповідача підписана із аналогічним застереженням.

Предметом даного судового розгляду є вимоги перевізника до вантажоодержувача про стягнення заборгованості за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у зв'язку з затримкою вагонів з вини вантажоодержувача.

Позивач просить стягнути з відповідача плату за користування вагонами у загальній сумі 81 380,88 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№10069170, 10069225, 11069228, 10069167, 10069227, 10069224, 09069223, 10069166 та збір за зберігання вантажів у загальній сумі 3 015,12 грн. за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №13069036, №17069037, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Аналогічні положення наведені у частині 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.

Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (частина 1, частина 2 статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт").

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457 затверджений Статут залізниць України, який згідно статті 2 визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під'їзні колії) (стаття 3 Статуту).

За приписами статті 64 Статуту для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під'їзні колії.

Статтею 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000 року №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтранспорту та зв'язку України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтранспорту України від 28.05.2002 року №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Місцевим господарським судом встановлено, що станціями затримки Рядова, Мусіївка та станцією призначення ОСОБА_3 залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станціях підходу за наказами №615 та №616 від 06.06.2016 року відповідно до Тарифного керівництва №1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 №317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№10069170, 10069225, 11069228, 10069167, 10069227, 10069224, 09069223, 10069166 у загальній сумі 81 380,88 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №13069036, №17069037 у загальному розмірі 3 015,12 грн.

За таких обставин, місцевий господарським суд дійшов до правильного висновку про те, що затримка вагонів на станціях підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та відповідно про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Надані позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Крім того, акти загальної форми, складені представником станції не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 року у справі №904/5778/13.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відхилення доводів відповідача щодо відсутності його вини у затримці вагонів, у зв'язку з наявністю у відповідача вільних колій, на які він був готовий прийняти спірні вагони.

Так, відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

За змістом пункт 6, укладеного між позивачем та відповідачем договору, вагони, що прибули на станцію ОСОБА_3 для ПАТ "Північний ГЗК" подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції ОСОБА_3, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 року за № 50/1854. В пункті 16.3. ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки.

Відповідно до пункту 8 договору про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє Залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УТЗ по телефону відповідальному працівнику станції примикання Залізниці не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, вставленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказам Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідач також не надав.

Наявність вільних під'їзних колій на станції ОСОБА_3 за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Слід також зазначити, що зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 ОСОБА_4 з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005 року № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

Щодо доводів апелянта про те, що залізницею 07.06.2016 року о 07:10 год. зі станції Рядова неправомірно відправлені спочатку вагони, що затримані пізніше 06.06.2016 року о 13:30 год. за наказом №617, оскільки вагони за наказом №615 затримані 06.06.2016 року о 09:00 год., тому і мали бути відправлені в першу чергу (раніше ніж затримані за наказом №617), апеляційний господарським суд зазначає наступне.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

В матеріалах справи міститься пояснення поїзного диспетчера залізниці, відповідно до яких за відсутності заявки про першочергове відправлення затриманих вагонів (такої заявки від відповідача не надходило) відправлення затриманих вагонів відбувається з урахуванням можливості їх відправити, тому затримані вагони були відправлені як стало можливо (а.с. 198, том 1).

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення ОСОБА_3 залізниці.

Надавши належну правову оцінку усім наявним у матеріалах справи документам та доводам сторін (зокрема, актам загальної форми ГУ-23, актам про затримку вагонів, наказу, відомостям), встановивши, що затримки вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача та неприйняттям цих вагонів і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу відповідачем, прийшли до правильного висновку про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами на суму 81 380,88 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 3 015,12 грн.

При цьому, місцевим господарським судом правильно зазначено, що несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

Отже, рішення місцевого господарського суду про задоволення позову є законним і обґрунтованим.

Щодо доводів відповідача про наявність на станції вільних колій, зокрема, як на доказ відсутності своєї вини у затримці вагонів, то вони були предметом розгляду господарських судів, які прийшли до правомірного висновку, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції, а не на колії, які мають бути вільними (наприклад, для обгону локомотивів тощо) і що в даному випадку затримка вагонів відбулась саме з вини відповідача.

Також, з огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє решту доводів відповідача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що ПАТ "Укрзалізниця" стало правонаступником ДП "ОСОБА_3 залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця".

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Додатком 1, до названої постанови Кабінету Міністрів України, затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". До нього, зокрема, увійшло Державне Підприємство "ОСОБА_3 залізниця" ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" затверджений статут ПАТ "Укрзалізниця", відповідно до пункту 2 якого - Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови КМУ від 25.06.2014 №200. Пунктом 12 статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

21.10.2015 року відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄРДПОУ 40075815). До даних "про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа" увійшло й Державне підприємство "ОСОБА_3 залізниця". Регіональна філія "ОСОБА_3 залізниця" (код ЄДРПОУ ВП 40081237) значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи (частина 2 статті 108 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Положення про Регіональну філію "ОСОБА_3 залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" - Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Межі Філії затверджуються рішенням правління Товариства.

03 серпня 2015 року голова та члени комісії з утворення ПАТ "Українська залізниця", створеної згідно з постановою КМУ від 25.06.2014 року № 200, голова та члени комісії з реорганізації юридичної особи ДП "ОСОБА_3 залізниця", створеної згідно з наказом залізниці від 14.07.2014 №405/4, на підставі статті 107 Цивільного кодексу України, склали передавальний акт ДП "ОСОБА_3 залізниця", в якому зазначено, що правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП "ОСОБА_3 залізниця" після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ "Українська залізниця".

Передавальний акт затверджено Міністерством інфраструктури України 18 серпня 2015 року.

Відповідно до заключного передавального акту від 01 грудня 2015 року ДП "ОСОБА_3 залізниця" передало, а ПАТ "Українська залізниця" прийняло майно, правонаступництво щодо якого, у тому числі щодо усіх прав та обов'язків, в тому числі по спірних правовідносинах, переходить до ПАТ "Українська залізниця".

15.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі виконуючого обовязки начальника першого заступника начальника Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" підписано додаткову угоджу №2 до договору №ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч від 21.09.2012 року, якою назву договору викладено в наступній редакції: "Договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій ОСОБА_3, Рядова філії "ОСОБА_3 залізниця", а залізницею зазначено: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_3 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року у справі №904/10891/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2017 року у справі №904/10891/16 залишити без змін.

Повна постанова складена - 26.04.2017 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко