РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017№910/2570/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2570/17

за позовом асоціації «Дім авторів музики в Україні», м. Київ,

до громадської організації «Автор», м. Київ, та

товариства з обмеженою відповідальністю «Карібіан клуб», м. Київ,

про визнання недійсним договору від 10.08.2016 №ОК-03/16,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача-1 - Загородного С.В. (директор; паспорт серія НОМЕР_1;

відповідача-2 - Вербовенко К.А. (довіреність від 20.03.2017 №б/н).

Асоціація «Дім авторів музики в Україні» (далі - Асоціація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним договору від 10.08.2016 №ОК-03/16 про виплату авторської винагороди за використання творів, виражених в звуковій формі, незалежно від країни їх походження (далі - Договір №ОК-03/16), укладеного всеукраїнською громадською організацією «Автор» (після перейменування громадська організація «Автор»; далі - Організація) та товариством з обмеженою відповідальністю «Карібіан клуб» (далі - Товариство).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2017 порушено провадження у справі.

Організація 20.03.2017 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила таке: метою Договору №ОК-03/16 є договірне врегулювання умов дотримання прав на одержання авторської винагороди авторами творів, що виражені в звуковій формі, які використовуються при здійсненні користувачем будь-яких господарських операцій, пов'язаних із наданням послуг під час концертного заходу, який відбувається у приміщенні «Caribbean Club»; пунктом 1.2 Договору №ОК-03/16 визначено, що під терміном «використання творів» сторони розуміють будь-яку господарську операцію, пов'язану із використанням творів третіми особами у процесі провадження діяльності користувача, пов'язаної із забезпеченням мети Договору №ОК-03/16, що повністю відповідає умовам пункту 16 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 №72 «Про затвердження мінімальних ставок винагороди (роялті) за використання об'єктів авторського права і суміжних прав»; Товариство згідно з частиною четвертою статті 47 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) та умовами Договору №ОК-03/16 сплатила Організації авторську винагороду; Організація листами від 21.09.2016 №21/09/16 і від 31.10.2016 №31/10/16 повідомила Агентство про сплату Товариством винагороди та запропонувала сплатити на рахунок позивача відповідну авторську винагороду при наданні підтверджуючих документів, за якими Агентство має право отримати саме персоніфіковану авторську винагороду за використання вказаних у звіті музичних творів; натомість, позивач звернувся до суду.

Товариство 27.03.2017 подало суду відзив на позовну заяву, в якому вказало, що: саме з метою дотримання прав на оприлюднені об'єкти авторського права і суміжних прав, що можуть бути використані у діяльності Товариства, останнім було укладено Договір №ОК-03/16 з організацією колективного управління майновими правами на музичні твори, що виражені в звуковій формі; Товариство не є фізичною особою - виконавцем і тому не може виконувати музичні твори у розмінні статті 1 Закону, а тому Товариство не має необхідності отримувати дозвіл від позивача на використання музичних творів ОСОБА_3 способом їх виконання; твердження позивача про наявність у нього прав на представлення інтересів товариства з обмеженою відповідальністю «Комп Мюзік Паблішинг» (далі - ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг») на підставі авторського договору від 01.01.2014, укладеного не з автором музичних творів - ОСОБА_3, без наявності юридичного факту передання матеріального носія, в якому зафіксовані (записані) музичні твори ОСОБА_3, що виражені у певній об'єктивній формі, унеможливлюють настання правових наслідків, що обумовлені ним, і тому вказаний договір є недійсним

Організація 20.03.2017 подала суду клопотання про витребування:

- у Асоціації:

належним чином засвідченої копії договору, на підставі якого у ОСОБА_4 виникли виключні права на твори ОСОБА_3, який зазначений автором творів у додатку від 11.05.2016 до договору від 27.04.2005 №6/05МП (далі - Договір №6/05МП);

належним чином засвідчені копії документів, які підтверджують юридичний факт передачі ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» матеріального носія, в якому зафіксовані (записані) музичні твори автора ОСОБА_3, виключні майнові права на які надані авторським договором від 01.01.2014 №АВ-1/141 про передачу виключних майнових прав (субвидавничий договір) (далі - Договір №АВ-1/141);

- у ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» правове пояснення щодо юридичного визначення у Договорі №6/05МП застосованих термінів - «видавничої частки (роялті)» і «авторської частки (роялті)» щодо здійснення дій, пов'язаних із збором позивачем авторської винагороди за «користування творами з каталогу Видавництва» (згідно з пунктом 2.1 Договору №6/05МП), оскільки таких термінів у законодавстві не існує.

Клопотання мотивовано тим, що у додатках до Договору №АВ-1/141 і Договору №6/05МП автором музичних творів є інша особа, ніж вказана у Договорі №АВ-1/141; крім того, у вказаних договорах використовуються для визначення винагороди терміни, які відсутні у чинній редакції Закону.

Товариство 27.03.2017 подало суду клопотання про витребування у Асоціації письмових доказів, що містять дані про юридичний факт передачі (відчуження) автором ОСОБА_3 виключних майнових прав на створені ним музичні твори, перелік яких зазначений у додатку від 10.05.2016 №4 до Договору №АВ-1/141.

Представник Організації у судовому засіданні 10.04.2017 підтримав клопотання, подане суду 20.03.2017, та просив його задовольнити, проти задоволення клопотання Товариства не заперечив.

Представник Товариства підтримав клопотання, подане суду 27.03.2017, та просив його задовольнити; проти задоволення клопотання Організації не заперечив.

Відповідно до частин першої і другої статті 38 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань Організації і Товариства з огляду на те, що: предметом даного спору є визнання недійсним Договору №ОК-03/16, який, на думку позивача, був неправомірно укладений Організацією і Товариством; наявність у Організації прав на збір винагороди за музичні твори ОСОБА_3 підтверджується Договором №6/05МП, укладеним з ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг», а наявність у останнього виключних майнових прав на музичні твори ОСОБА_3 підтверджується Договором №АВ-1/141, укладеним ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» і ОСОБА_4; вказані Договори є чинними, у визначеному чинним законодавством порядку недійсними не визнані, доказів протилежного суду не подано; крім того, в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду справи по суті; що ж до витребування у ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» правового пояснення стосовно юридичного визначення у Договорі №6/05МП застосованих термінів - «видавничої частки (роялті)» і «авторської частки (роялті)», то по суті Товариство просить витребувати власне тлумачення ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» умов Договору №6/05МП, що не є доказом у розумінні статті 38 ГПК України.

Представники відповідачів у судовому засіданні 10.04.2017 надали пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання ОСОБА_5 був повідомлений у судовому засіданні 27.03.2017, що підтверджується протоколом судового засідання від 27.03.2017 та підписом зазначеного представника у розписці.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 10.04.2017 без участі позивача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача і Агентства, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.04.2005 Асоціацією (ДАМвУ) і ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» (видавництво) укладено Договір №6/05МП, за умовами якого видавництво передає ДАМвУ права на збір видавничої частки (роялті) за користування творами з каталогу видавництва без прав власності, володіння, відчуження, або іншого розпорядження цими творами, а саме користування такими способами: імпорт та/або відтворення та опублікування записаних на фонограмі або відеограмі творів; публічне виконання творів; публічне сповіщення творів; будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення (пункт 2.1 Договору №6/05МП).

Пунктом 2.2 Договору №6/05МП передбачено, що видавництво надає ДАМвУ право дозволяти (видавати дозволи) третім особам (користувачам) на використання творів згідно з пунктом 2.1 Договору №6/05МП на території України, а також збирати і виплачувати видавничу частку (роялті), що належить за такими дозволами видавництву.

ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» (ліцензіат) і ОСОБА_4 (ліцензіар) 01.01.2014 укладено договір №АВ-1/141, за умовами якого ліцензіар передає ліцензіату належні ліцензіару виключні майнові авторські права на твори, зазначені в додатках до Договору №АВ-1/141, що означає право ліцензіата в межах території України на свій розсуд здійснювати або дозволяти здійснювати або забороняти щодо творів такі дії, зокрема, публічно виконувати твір (право на публічне виконання) (пункт 2.1 Договору №АВ-1/141).

11.05.2016 Асоціацією і ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» було укладено додаток №11-05-16 до Договору №6/05МП, згідно з яким ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» передало в управління Асоціації на строк дії Договору №6/05МП двадцять музичних творів ОСОБА_3.

Таким чином, Асоціація як особа, що наділена правами на збір винагороди (роялті) за користування творами ОСОБА_3, які позивач набув на підставі укладення з ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг» Договору №АВ-1/141 і додатку від 11.05.2016 №11-05-16, має достатньо прав для звернення до суду за захистом свої порушених прав.

Разом з тим, у частині першій статті 215 ЦК України зазначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою і другою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

10.08.2016 Організацією (товариство) і Товариством (користувач) укладено Договір №ОК-03/16, за умовами якого:

- користувач для задоволення потреб відвідувачів та вимог виконавців, які користуються його послугами, розуміє, що у процесі своєї діяльності виконавцями будуть використовуватись музичні, літературні та інші твори, виражені в звуковій формі, способом їх публічного виконання (пункт «а» преамбули Договору №ОК-03/16);

- товариство є організацією колективного управління майновими правами авторів музичних творів, виражених в звуковій формі, яка згідно із статтею 49 Закону та з урахуванням статті 1158 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) має право збирати, розподіляти та виплачувати за приналежністю суми винагороди за використання творів, виражених в звуковій формі (пункт «б» преамбули Договору №ОК-03/16);

- використання творів - це будь-яка господарська операція, пов'язана із використанням творів третіми особами у процесі провадження діяльності користувача, пов'язаної із забезпеченням мети Договору №ОК-03/16, виражених в звуковій формі, способами публічного виконання, у приміщенні, в якому можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї (пункт 1.2 Договору №ОК-03/16);

- відвідувач - це будь-яка особа, яка купує продукцію та (або) отримує за кошти послугу користувача і знаходиться у приміщенні, в якому за допомогою технічних засобів або наживо може сприймати музичні, літературні та інші твори, виражені в звуковій формі (пункт 1.3 Договору №ОК-03/16);

- виконавець - це фізична особа (особи), які безпосередньо виконують твори і які мають відповідні права та таке використання творів способами публічного виконання (пункт 1.4 Договору №ОК-03/16);

- звіт - це форма документа на паперовому носії, завіреного підписом уповноваженої особи та скріпленого печаткою користувача, а також в електронному вигляді формату Excel, що містить відомості про використання об'єктів авторського права в звуковій формі (додаток №1 до Договору №ОК-03/16), необхідна для збирання і розподілу винагороди, згідно із частиною шостою статті 48 Закону (пункт 1.6 Договору №ОК-03/16);

- метою Договору №ОК-03/16 є договірне врегулювання умов дотримання прав на одержання авторської винагороди авторів творів, що виражені в звуковій формі, які використовуються при здійсненні користувачем будь-яких господарських операцій, пов'язаних із наданням послуг під час концертного заходу, який відбувається у приміщенні «Caribbean Club», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 4, для задоволення потреб споживачів та одержання прибутку (пункт 2.1 Договору №ОК-03/16);

- об'єктами Договору №ОК-03/16 є музичні, літературні та інші твори, виражені в звуковій формі, що фіксуються на певному матеріальному носії аналоговими аби дискетними сигналами, які відображають (закодовують) музичні та інші звуки, сприйняття яких є можливим виключно за допомогою певних технічних засобів (включаючи акустичні системи) або виконуються наживо без допомоги будь-якого екрана (пункт 3.1 Договору №ОК-03/16);

- користувач зобов'язується: після проведення кожного заходу перераховувати на розрахунковий рахунок товариства всю суму нарахованої винагороди (роялті) згідно з пунктом 5.2 Договору №ОК-03/16 для подальшого її розподілу і виплати товариством за призначенням відповідно до Закону та статуту; надати товариству перелік використаних творів (пункт 4.2 Договору №ОК-03/16);

- сума винагороди (роялті) авторам за використання створених ними об'єктів , що визначені у пункті 3.1 Договору №ОК-03/16, нараховується користувачем самостійно з визначенням платежу - «роялті за використання об'єктів авторського права і суміжних прав за договором від 12.08.2016 р. № ОК-03-16 без ПДВ» та оформлюється відповідним звітом за формою, наведеною у додатку №2 до Договору №ОК-03/16 (пункт 5.1 Договору №ОК-03/16);

- користувач зобов'язується надавати звіт за відповідною формою (додаток №1 до Договору №ОК-03/16) про використані виконавцем концертного заходу об'єкти авторського права; цим користувач погоджується з тим, що надає необхідну інформацію для розподілу винагороди авторам за приналежністю та перерахування до державного бюджету податку в розмірі, встановленому податковим законодавством України (пункт 6.1 Договору №ОК-03/16);

- Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом часу проведення конкретного заходу, а в частині невиконаних зобов'язань - до повного їх виконання сторонами Договору №ОК-03/16 (пункт 10.1 Договору №ОК-03/16).

Судом встановлено, що будь-яких обмежень щодо загального переліку або окремих об'єктів використання (музичних творів) Договір №ОК-03/16 не містить.

Господарський суд міста Києва вважає, що Договір ОК-03/16 укладений згідно з вимогами чинного законодавства і визнанню недійсним не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 435, 440, 441 ЦК України та статей 7, 15 Закону суб'єктами авторського права є автори творів, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права; право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (зокрема, за договором, який відповідає визначеним законом вимогам).

Згідно зі статтею 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

За приписом статті 445 ЦК України автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Частиною першою статті 31 Закону передбачено, що автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору.

Згідно з частиною п'ятою статті 32 Закону право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб'єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

У частині другій статті 33 Закону зазначено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди).

Використання твору без дозволу та без сплати авторської винагороди є порушенням майнових авторських прав, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону.

Так, позивач мотивує позовні вимоги тим, що на території України власником 100% майнових авторських прав на твори ОСОБА_3, що були використані під час проведення тематичного концерту співачки ОСОБА_6 під назвою «Gratitude to Kancheli», є ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг», яке 11.05.2016 передало майнові авторські права на твори ОСОБА_3 у колективне управління позивача; 29.07.2016 позивач надіслав Товариству, яке є організатором вказаного концерту, лист №13/2016, яким повідомив Товариство про те, що твори ОСОБА_3 перебувають на території України у колективному управлінні позивача і що з приводу отримання дозволу на використання цих творів необхідно звертатись виключно до позивача; однак, Товариство 10.08.2016 уклало з Організацією Договір №ОК-03/16, згідно з яким Організація надала Товариству дозвіл на використання творів під час концерту, а Товариство сплатило Організації за цей дозвіл відповідну авторську винагороду (роялті); укладання спірного договору, предметом якого є надання дозволу на використання творів ОСОБА_3 під час проведення концерту, було вчинено обома відповідачами всупереч приписам чинного законодавства України, а тому Договір №ОК-03/16 має бути визнаний недійсним.

У свою чергу, стосовно повноважень організацій колективного управління з надання дозволів на використання об'єктів авторського права (зокрема, музичних творів) необхідно враховувати таке.

Статтею 45 Закону передбачено, що суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами особисто, через свого повіреного або через організацію колективного управління.

Згідно з частиною четвертою статті 47 цього Закону особи, які використовують твори, виконання, програми мовлення, примірники фонограм (відеограм), зобов'язані надавати організаціям колективного управління точний перелік використаних (усіх) творів, виконань, примірників фонограм (відеограм), програм мовлення разом з документально підтвердженими даними про одержані прибутки від їх використання та повинні виплачувати організаціям колективного управління винагороду в передбачений термін і в обумовленому розмірі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 48 Закону повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі; організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Разом з тим за змістом пункту «в» частини сьомої статті 48 Закону наявною є можливість певного управління організацією колективного управління майновими правами й осіб, які не передали організації повноважень відповідно до частини третьої цієї статті.

Так, частинами п'ятою і шостою статті 48 Закону встановлено, що:

- на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав;

- організація колективного управління має право вимагати від осіб, які використовують об'єкти авторського права і суміжних прав, надання їм документів, що містять точні відомості про використання зазначених об'єктів, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

За приписами пункту «в» частини першої статті 49 цього Закону до функцій організацій колективного управління належать збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини другої цієї статті суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Тим самим, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які й не перебувають в їх управлінні (але не вилучені з нього в установленому порядку), законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

При цьому саме такий підхід, з одного боку, забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права (як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди), а, з іншого - дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів (зокрема, музичних) без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Відповідно до статей 638, 1109 ЦК України, статті 180 Господарського кодексу України, статей 32, 33 Закону визначення творів, використання яких дозволяється, є істотною умовою ліцензійного договору, яка потребує узгодження сторонами.

Водночас надання організацією колективного управління дозволу на публічне виконання музичних творів без будь-якого обмеження їх переліку якраз і свідчить про узгодження сторонами відповідної істотної умови Договору, оскільки за відсутності будь-яких винятків (стосовно певних об'єктів та/або суб'єктів прав) не потребує подальшої конкретизації.

Відомості щодо вилучення правовласниками у встановленому порядку певних творів з управління Організації (з дозволів на використання, які нею надаються) у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, Агентство зазначає про те, що згідно із звітом Товариства від 12.08.2016 Організацією було надано Товариству права на публічне виконання виключно музичних творів ОСОБА_3.

Проте відповідно до умов Договору №ОК-03/16 Товариству було надано права на використання необмеженої кількості музичних творів, а конкретного переліку творів, які можуть використовуватись Товариством, сторонами Договору №ОК-03/16 визначено не було.

В свою чергу, звіт Товариства від 12.08.2016, складений останнім на виконання умов пункту 6.1 Договору №ОК-03/16, не може розцінюватись як виключний перелік творів, які може використовувати Товариство.

Так, за приписом частини другої статті 49 Закону суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Слід також зазначити, що Агентство листом від 23.08.2016 №14/2016 звернулося до Організації з проханням надати позивачу документи щодо сплати Організацією авторської винагороди (роялті) за використання творів ОСОБА_3 на користь Агентства як організації, яка здійснює колективне управління майновими авторськими правами ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг».

Організація листом від 21.09.2016 №21/09/16 повідомила Агентство, що готова перерахувати авторську винагороду позивачу, якому автор доручив отримання даної винагороди, а листом від 03.10.2016 №31/10/16 Організація надіслала позивачу звіт Товариства від 12.08.2016, та просила Агентство надати підтверджуючі документи, за якими позивач має право отримувати саме авторську винагороду за використання вказаних у звіті творів.

Позивач же, в свою чергу, жодної відповіді на вказані листи Організації не надав.

Отже, беручи до уваги право позивача як організації колективного управління надати дозвіл на використання необмеженої кількості музичних творів, дослідивши зміст Договору №ОК-03/16, судом встановлено, що зміст Договору №ОК-03/16 не суперечить чинному законодавству та моральним засадам суспільства; Товариству за умовами Договору №ОК-03/16 Організацією надано право на використання будь-яких об'єктів авторського права; Організація, укладаючи Договір №ОК-03/16, мала необхідних обсяг цивільної дієздатності, а відтак, суд дійшов висновку про відсутність визначених чинним законодавством України підстав для визнання Договору №ОК-03/16 недійсним.

Стосовно посилань Агентства щодо того, що Товариство є організатором концерту, а тому було зобов'язане отримати дозвіл на використання творів ОСОБА_3, то слід зазначити таке.

Згідно із частиною другої статті 2 Закону України «Про гастрольні заходи в Україні» організатори гастрольних заходів несуть відповідальність за дотримання положень законодавства України про авторські і суміжні права.

Разом з тим, Товариством було укладено з ОСОБА_6 договір від 28.07.2016 №6-16 про надання послуг, відповідно до умов якого остання мала надати Товариству послуги з підбору артистів і організації виступу артистів у закладі Товариства.

Таким чином, організатором концерту була ОСОБА_6, і саме до останньої Агентство мало звертатися з листом щодо отримання вказаною фізичною особою від Агентства дозволу на виконання музичних творів ОСОБА_3.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 80, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя О. Марченко