донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

18.04.2017р. справа №908/3335/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача: не зявився;
від відповідача 1:ОСОБА_5 (за довіреністю №5 від 16.01.2017р.);
від відповідача 2:не зявився ;
від відповідача 3:ОСОБА_6 (за довіреністю №79 від 20.04.2016р.);
від третьої особи:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від10.01.2017р. (повний текст підписано 16.01.2017р.)
по справі№908/3335/16 (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовомВідкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя 2.Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя 3.Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», м. Київ
за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ПозивачаНаціональне антикорупційне бюро України, м. Київ
провизнання договорів недійсними та стягнення суми

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя (Відповідач 1), Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя (Відповідач 2) та Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», м. Київ (Відповідач 3) про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №44 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р., укладеного між Держаним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат грошових коштів в сумі 30000000,00грн.;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №43 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., укладеного між Держаним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» грошові кошти в сумі 50000000,00грн.;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №25 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» грошових коштів в сумі 41866367,52грн.;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №26 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» як боржником та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» грошових коштів в сумі 38823520,49грн.;

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» як первісним кредитором, Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором та Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» як боржником;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №02/05002 від 06.01.2015р. за договором про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.Н. Кузьміна» як боржником та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» як новим кредитором;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.Н. Кузьміна» грошові кошти в сумі 36133594,13грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. (повний текст підписано 16.01.2017р.) по справі №908/3335/16, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 25.01.2017р., позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» були задоволені в повному обсязі.

Рішення місцевого суду було обґрунтовано наявністю в укладених між сторонами договорах про відступлення права вимоги ознак договору факторингу (за умовами оспорюваних договорів відбулося фактичне фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останньому грошової вимоги цієї особи до третьої особи (боржників), враховуючи при цьому, що до видів та напрямків діяльності нового кредитора (фактора) - Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» не входить діяльність з надання фінансових послуг, як і відсутня ліцензія на здійснення таких послуг, з огляду на що останній не являється фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що прямо суперечить вимогам ч.3 ст.1079 Цивільного кодексу України та є підставою для визнання укладених договорів недійсними на підставі ст.215 цього Кодексу та ст.207 Господарського кодексу України, що зумовило і визнання недійсним договорів про порядок проведення розрахунків за цими договорами про відступлення права вимоги. Означений висновок суду, в свою чергу, зумовив і необхідність повернення в порядку ст.216 Цивільного кодексу України всього отриманого за недійсними договорами, зокрема коштів, переданих за договорами про порядок проведення розрахунків в загальній сумі 196823482,14грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. по справі №908/3335/16 скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає відсутність в укладених договорах про відступлення права вимоги ознак договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги за плату), оскільки оспорюванні договори не передбачають надання Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (Відповідач 3) послуг з фінансування під відступлення права грошової вимоги, як обовязкової умови договору факторингу та регулюються виключно ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України, що свідчить про їх відповідність вимогам чинного законодавства. В свою чергу, апелянт зазначає, що укладені договори про відступлення права вимоги не суперечать ст.515 Цивільного кодексу України, в якій містяться вичерпний перелік випадків заборони укладення таких договорів.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 01.02.2017р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27.02.2017р.) було порушено апеляційне провадження у справі №908/3335/16 із призначенням розгляду скарги на 06.03.2017р. об 15.15.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. було відкладено розгляд апеляційної скарги на 03.04.2017р. об 11.15 та залучено в порядку ст.27 Господарського процесуального кодексу України до участі в справі Національне антикорупційне бюро України в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача (Третя особа).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2017р. було задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» та відкладено розгляд апеляційної скарги на 18.04.2017р. об 14.50 з продовженням строку розгляду справи №908/3335/16 на п'ятнадцять днів.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.04.2017р., у звязку з перебування судді Зубченко І.В. у відпустці та враховуючи необхідність вирішення питання про можливість участі представника Відповідача 2 у судовому засідання в режимі відеоконференції, її у складі колегії було замінено на суддю Ломовцеву Н.В.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 12.04.2017р. було відмовлено у задоволені клопотань Відповідача 2 та Третьої особи відповідно про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції через технічну неможливість зайнятість відповідно облаштованого судового залу.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.04.2017р., у звязку з перебування судді Ломовцевої Н.В. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Стойку О.В.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 18.04.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу та висловлювані раніше заперечення проти клопотань Третьої особи щодо зупинення провадження у справі та часткового припинення провадження у справі.

Представники Позивача та Відповідача 2 у судове засідання 18.04.2017р., попри вжиті заходи з забезпечення належного повідомлення, без пояснення причин не зявились, проте їх позиції по суті розглядуваних апеляційних вимог і клопотань була висловлена і доведена до відома суду у попередніх засіданнях.

Представник Відповідача 3 у судовому засіданні 18.04.2017р. підтримав Скаржника та свою позиці, викладену письмово.

Представник Третьої особи у судове засідання 18.04.2017р. не зявився, надіславши клопотання про відкладання розгляду справи, вмотивоване своєю зайнятістю в інших судових засіданнях, яке судової колегією відхиляється, враховуючи строки апеляційного перегляду, невизнання явки обовязковою, доведення позиції до відома суду у письмову вигляді та безпосередню участь у передніх засіданнях. Крім того, Третя особа в порядку ст.28 Господарського процесуального кодексу України не позбавлена можливості забезпечувати представництво своїх інтересів і іншою особою, тоді як міркування щодо пріоритетності тих чи інших судових справ для визначення потреби в особистій присутності не є обставиною, що зумовлює подальше відкладання розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції також були розглянуті клопотання Національного антикорупційного бюро України про зупинення провадження в означеній справі до завершення розгляду Господарським судом м. Києва справ №910/1416/16, №910/1417/16, №910/1421/16 та Київським апеляційним господарським судом справ №910/1424/16, №910/2694/16 та набрання ними законної сили.(а.с.а.с.1-165 т.4), а також клопотання про припинення провадження в розглядуваній справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №641214/41 від 22.01.2014р. (а.с.а.с.178-186 т.4), на підтвердження яких Національним антикорупційним бюро України було надано:

- рішення Господарського суду м. Києва по справі №910/1416/16 від 13.03.2017р. за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р., яким у задоволені позовних вимог було відмовлено в повному обсязі (а.с.а.с.82-93 т.5) та копію апеляційної скарги на означене рішення (а.с.а.с.94-105 т.5);

- рішення Господарського суду м. Києва по справі №910/1417/16 від 23.02.2017р. за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р., яким у задоволені позовних вимог було відмовлено в повному обсязі (а.с.а.с.107-118 т.5) та копію апеляційної скарги на означене рішення (а.с.а.с.119-128 т.5); ухвалу Київського апеляційного господарського суду по справі №910/1417/16 від 20.03.2017р., якою розгляд апеляційної скарги було призначено на 25.04.2017р. (а.с.а.с.129,130 т.5)

- ухвалу Господарського суду м. Києва по справі №910/1421/16 від 09.03.2017р. за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р., якою розгляд означеної справи було відкладено на 06.04.2017р. (а.с.а.с.131,132 т.5);

- ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. по справі №910/2694/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., якою розгляд означеної справи було призначено на 14.02.2017р. (а.с.а.с.161-163 т.4).

- постанову Київського апеляційного господарського суду по справі №910/1424/16 від 21.02.2017р. за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р. (а.с.а.с.182-196 т.4), якою рішення Господарського суду м. Києва по означеній справі (позовні вимоги були задоволені в повному обсязі та визнано недійсним договір №651214/41 від 22.12.2014р.) залишено без змін.

Розглянувши означені клопотання, судова колегія дійшла висновку, що останні не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

· щодо зупинення апеляційного провадження:

- за змістом ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України необхідність зупинення провадження у справі до завершення розгляду іншої вимагає одночасної наявності двох підстав: повязаності цих справи та неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої. Так, Третьою особою, враховуючи, що у згадуваних ним справах №910/1416/16, №910/1417/16, №910/1421/16, №910/1424/16, №910/2694/16 вимоги щодо недійсності договорів спрямовані відносно тих же договорів, законність яких оспорюється і межах справи №908/3335/16, належним чином доведено повязаність таких справ. Втім, міркування відносно неможливості апеляційного розгляду справи №908/3335/16 до завершення розгляду таких справ є безпідставними, адже Донецький апеляційний господарський суд не обмежений жодною мірою у компетенції переглядати відповідне рішення місцевого суду та надавати самостійно правову оцінку оспорюваним договорам в контексті заявлених позовних вимог та їх підстав у розумінні абз.3 п.3.16. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.;

- діюче законодавство не містить вказівок щодо процесуальної переваги за хронологічним порядком розгляду справ за позовними заявами про визнання недійсними одних і тих же договорів, але з різних підстав, а міркування довкола того чи іншого варіанту доцільності у розумінні інтересів певного учасника цих справ не віднесені до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження за змістом ст.79 Господарського процесуального кодексу України;

- судова колегія наголошує заявникові, що у світлі визначених ст.101 Господарського процесуального кодексу України меж апеляційного перегляду справи, наявність паралельних проваджень у інших повязаних справах взагалі не впливає необхідність і можливість надання правової оцінки оскаржуваному рішенню.

? щодо припинення провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №641214/41 від 22.01.2014р. в порядку п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України: застосування означеної норми на стадії апеляційного провадження вимагає встановлення і доведеності обставини відсутності предмету спору (припинення його існування) у проміжок часу з моменту подання позову до прийняття оскаржуваного рішення. Між тим, як вбачається із матеріалів справи, згадуване Третьою особою рішення Господарського суду м. Києва у справі №910/1424/16 набуло законної сили 21.02.2017р., тоді як переглядуване рішення у справі №908/3335/16 було прийняте ще 10.01.2017р. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення не існувало чинних судових рішень інших судів, які б набрали законної сили, та за своєю сутністю зумовлювали б припинення існування предмету спору, що визнано і представником Третьої особи у судовому засіданні.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 22.12.2014р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №651214/41 (а.с.а.с.159,161 т.1) з урахуванням додаткової угоди №1 від 18.02.2015р. (а.с.161 т.1), за умовами п.1.1. якого Первісний кредитор передає (відступає), а ОСОБА_7 кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника - Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» заборгованості за Договором на користування електричною енергією №76/199 від 01.07.2000р.(а.с.а.с.22-29 т.2), яка розстрочена на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.11.2013р. по справі №11/292/10, ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013р. по справі №19/5009/1481/11, за договором про самостійне виконання рішення №1115 від 03.12.2013р., укладеного між Боржником та Первісним кредитором (Основний договір) на загальну суму 112301706,10грн.

Відповідно до п.2.3. договору №6412114/41 від 22.12.2014р., ОСОБА_7 кредитор набуває права вимоги, що відступається з моменту укладення цього Договору, в тому числі і по винесених рішенням, ухвалах судів на користь Первісного кредитора у звязку з основними договорами.

За відступлення права вимоги, ОСОБА_7 кредитор сплачує 112401706,10грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31.12.2018р. (п.2.5 договору)

Згідно з п.2.6 цього договору встановлено, що сума зазначена в п.2.5 договору зазначена з врахуванням винагороди Первісного кредитора у розмірі 100000,00грн. ОСОБА_7 кредитор перераховує Первісному кредитору плату за відступлення права вимоги (компенсація вартості електричної енергії) в сумі 112301706,10грн. щомісячними платежами в розмірі 2441341,43грн. починаючи з березня 2015р. та останнім платежем в грудні 2018р. в розмірі 2441341,75грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. ОСОБА_7 кредитор перераховує Первісному кредитору винагороду в розмірі 100000,00грн. на поточний рахунок протягом 7 (семи) робочих днів з моменту укладення цього договору.

Умови, порядок та строки виконання зобовязання Боржником перед Новим кредитором визначаються договором про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги (п.2.7. договору)

В свою чергу, 23.12.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Держаним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір №44 про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р. (а.с.а.с.162-164 т.1), згідно з п.3.2. якого Боржник зобовязується виконати ОСОБА_7 кредитору зобовязання за Основним договором в сумі 30000000,00грн.

Відповідно до п.3.3 цього договору, сторони узгодили, що означене грошове зобовязання виконується Боржником перед Новим кредитором в наступному порядку: 23.12.2014р. Боржник сплачує ОСОБА_7 кредитору суму в розмірі 30000000,00грн. Залишок суми боргу за Основним договором в розмірі 82301706,10грн. згідно ст.605 Цивільного кодексу України припиняється Новим кредитором прощенням боргу на вказану суму.

На виконання умов договору Боржником було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» 30000000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №35492 від 23.12.2014р. та №35498 від 23.12.2014р. (а.с.а.с.49,50 т.3)

22.12.2014р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №651214/42 (а.с.а.с.151,152 т.1), за умовами п.1.1. якого Первісний кредитор передає (відступає), а ОСОБА_7 кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» заборгованості за Договором на користування електричною енергією №76/199 від 01.07.2000р., яка розстрочена на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 18.11.2013р. по справі №10/339/10, ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013р. по справі №13/5009/5894/11-20/5009/5894/11, за договором про самостійне виконання рішення №1114 від 03.12.2013р., укладеного між Боржником та Первісним кредитором (Основний договір) на загальну суму 114263595,75грн.

Відповідно до п.2.3. договору №6412114/42 від 22.12.2014р. ОСОБА_7 кредитор набуває права вимоги, що відступається з моменту укладення цього Договору, в тому числі і по винесених рішеннях, ухвалах судів на користь Первісного кредитора у звязку з основними договорами.

За відступлення права вимоги, ОСОБА_7 кредитор сплачує 114363595,75грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31.12.2018р. (п.2.5 договору)

Згідно з п.2.6 цього договору встановлено, що сума зазначена в п.2.5 договору зазначена з врахуванням винагороди Первісного кредитора у розмірі 100000,00грн. ОСОБА_7 кредитор перераховує Первісному кредитору плату за відступлення права вимоги (компенсація вартості електричної енергії) в сумі 114363595,75грн. щомісячними платежами в розмірі 2483991,21грн. починаючи з березня 2015р. та останнім платежем в грудні 2018р. в розмірі 2483991,30грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. ОСОБА_7 кредитор перераховує Первісному кредитору винагороду в розмірі 100000,00грн. на поточний рахунок протягом 7 (семи) робочих днів з моменту укладення цього договору.

Умови, порядок та строки виконання зобовязання Боржником перед Новим кредитором визначаються договором про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги (п.2.7. договору)

В свою чергу, 23.12.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Держаним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір №43 про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р. (а.с.а.с.165-167 т.1), згідно з п.3.2. якого Боржник зобовязується виконати ОСОБА_7 кредитору зобовязання за Основним договором в сумі 50000000,00грн.

Відповідно до п.3.3 цього договору, сторони узгодили, що означене грошове зобовязання виконується Боржником перед Новим кредитором в наступному порядку: 23.12.2014р. Боржник сплачує ОСОБА_7 кредитору суму в розмірі 50000000,00грн. Залишок суми боргу за Основним договором в розмірі 64263595,75грн. згідно ст.605 Цивільного кодексу України припиняється Новим кредитором прощенням боргу на вказану суму.

На виконання умов договору Боржником було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» 50000000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №35494 від 23.12.2014р. та №35496 від 23.12.2014р. (а.с.а.с.57,58 т.3)

12.02.2015р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №23 (а.с.а.с.153,154 т.1), за умовами п.1.1. якого Первісний кредитор передає (відступає), а ОСОБА_7 кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника Товариства з обмеженою відповідальністю«Запорізький титано-магнієвий комбінат» заборгованості за Договором про постачання електричної енергії 76/223 від 01.12.2012р. (а.с.а.с.30-50 т.2 Основний договір), щодо заборгованості, яка утворилася за грудень 2014р. на загальну суму 42366367,52грн.

Відповідно до п.2.3. договору №23 від 12.02.2015р. ОСОБА_7 кредитор набуває права вимоги, що відступається з моменту підписання Сторонами цього Договору, в тому числі і по винесених рішеннях, ухвалах судів на користь Первісного кредитора у звязку з Основним договором.

За відступлення права вимоги, ОСОБА_7 кредитор сплачує суму у розмірі 42366367,52грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31.12.2015р. (п.2.5 договору)

Згідно з п.2.7 означеного договору, умови, порядок та строки виконання зобовязання Боржником перед Новим кредитором визначаються договором про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги.

В свою чергу, 12.02.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір №25 про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р. (а.с.а.с.168-169 т.1), згідно з п.3.2. якого Боржник зобовязується виконати ОСОБА_7 кредитору зобовязання за грудень 2014р. за Основним договором в сумі 41866367,52грн.

Відповідно до п.3.3 цього договору, сторони узгодили, що означене грошове зобовязання виконується Боржником перед Новим кредитором в наступному порядку: Боржник сплачує ОСОБА_7 кредитору борг в розмірі 41866367,52грн. впродовж 10-ти днів з моменту підписання договору про відступлення права вимоги. Залишок суми боргу за Основним договором в розмірі 500000,00грн., а також всі зобовязання щодо оплати пені, інфляційних збитків та 3% річних, які були відступлені згідно ст.605 Цивільного кодексу України, припиняється Новим кредитором прощенням боргу на вказану суму.

На виконання умов договору Боржником було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» 41866367,52грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3712 від 13.02.2015р., №4075 від 20.02.2015р та №4703 від 04.03.2015р. (а.с.а.с.36-38 т.3)

12.02.2015р. між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №24 (а.с.а.с.155-156 т.1), за умовами п.1.1. якого Первісний кредитор передає (відступає), а ОСОБА_7 кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №76 від 01.12.2012р. (Основний договір) щодо заборгованості, яка утворилася за листопад 2014р. на загальну суму 39323520,49грн.

Відповідно до п.2.3. договору №24 від 12.02.2015р. ОСОБА_7 кредитор набуває права вимоги, що відступається з моменту підписання Сторонами цього Договору.

За відступлення права вимоги, ОСОБА_7 кредитор сплачує суму у розмірі 39323520,49грн. Первісному кредитору у повному обсязі до 31.12.2015р. (п.2.5 договору)

Згідно з п.2.7 означеного договору, умови, порядок та строки виконання зобовязання Боржником перед Новим кредитором визначаються договором про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги.

В свою чергу, 12.02.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (Боржник) було укладено договір №26 про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р. (а.с.а.с.170,171 т.1), згідно з п.3.2. якого Боржник зобовязується виконати ОСОБА_7 кредитору зобовязання за листопад 2014р. за Основним договором в сумі 38823520,49грн.

Відповідно до п.3.3 цього договору сторони узгодили, що означене грошове зобовязання виконується Боржником перед Новим кредитором в наступному порядку: Боржник сплачує ОСОБА_7 кредитору борг в розмірі 38823520,49грн. впродовж 10-ти днів з моменту підписання договору про відступлення права вимоги. Залишок суми боргу за Основним договором в розмірі 500000,00грн., а також всі зобовязання щодо оплати пені, інфляційних збитків та 3% річних, які були відступлені згідно ст.605 Цивільного кодексу України, припиняється Новим кредитором прощенням боргу на вказану суму.

На виконання умов договору Боржником було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» 38823520,49грн., що підтверджується платіжним дорученням №3711 від 13.02.2015р. (а.с.41 т.3)

05.01.2015 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Первісний кредитор), Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім.А.М. Кузьміна» (Боржник) було укладено договір про відступлення права вимоги №01/05150023 (а.с.а.с.157,158 т.1), за умовами п.1.1. якого Первісний кредитор передає (відступає), а ОСОБА_7 кредитор приймає на себе право вимоги до Боржника Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна» щодо заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №2/11140506 від 01.09.2014р. (а.с.а.с.13-21 т.2), укладеного між Боржником та Первісним кредитором (Основний договір) за спожиту електричну енергію у грудні 2014р. в частині суми 38035362,24грн.

Відповідно п.2.3. договору №01/05150023 від 05.01.2015р. ОСОБА_7 кредитор набуває права вимоги, що відступається з моменту укладення цього договору. ОСОБА_7 кредитор зобовязаний сплатити 38035362,24грн. Первісному кредитору в повному обсязі до 31.12.2015р.

Згідно з п.2.5 означеного договору, умови, порядок та строки виконання зобовязання Боржником перед Новим кредитором визначаються договором про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги.

В свою чергу, 06.01.2015р. між Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.Н. Кузьміна» (Боржник) було укладено договір №02/050022 про порядок проведення розрахунків про порядок проведення розрахунків по договору про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р. (а.с.а.с.172,173 т.1), згідно з п.3.2. якого Боржник зобовязується виконати ОСОБА_7 кредитору зобовязання за Основним договором в сумі 36133594,13грн.

Відповідно до п.3.3 цього договору, сторони узгодили, що означене грошове зобовязання з дисконтом в 5% виконується Боржником перед Новим кредитором в наступному порядку: 16.01.2015р. Боржник сплачує ОСОБА_7 кредитору суму в розмірі 36133594,13грн.

Між тим, вважаючи, що укладені між сторонами договори про відступлення права вимоги суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки являються за своєю суттю договорами факторингу, проте не відповідають вимогам до нього у розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про визнання означених договорів недійсними, що зумовило вимоги і про визнання недійсними договорів про порядок проведення розрахунків до цих договорів та повернення коштів переданих за останніми в загальній сумі 196823482,14грн. у вигляді реституційних наслідків як похідних.

Господарський суд Запорізької області, розглянувши наявні матеріали справи, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задовольнив в повному обсязі, встановивши наявність в укладених між сторонами договорах про відступлення права вимоги ознак договору факторингу (за умовами оспорюваних договорів відбулося фактичне фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останньому грошової вимоги цієї особи до третьої особи (боржників), враховуючи при цьому, що до видів та напрямків діяльності нового кредитора (фактора) - Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» не входить діяльність з надання фінансових послуг, як і відсутня ліцензія на здійснення таких послуг, з огляду на що останній не являється фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що прямо суперечить вимогам ч.3 ст.1079 Цивільного кодексу України та є підставою для визнання укладених договорів недійсними на підставі ст.215 цього Кодексу та ст.207 Господарського кодексу України, що зумовило і визнання недійсним договорів про порядок проведення розрахунків за цими договорами про відступлення права вимоги. Означений висновок суду, в свою чергу, зумовив і необхідність повернення в порядку ст.216 Цивільного кодексу України всього отриманого за недійсними договорами, зокрема коштів переданих за договорами про порядок проведення розрахунків в загальній сумі 196823482,14грн.

Означена позиція місцевого суду вмотивована, серед іншого, посилання на постанови Верховного суду України у справі №910/6279/15-г від 25.05.2016р., №910/5928/15-г від 13.04.2016р., №910/6714/15-г від 13.04.2016р. та №910/6281/15-г від 13.04.2016р.

В свою чергу, під час прийняття рішення суду щодо стягнення коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за договором про порядок проведення розрахунків №44 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р., договором про порядок проведення розрахунків №43 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., укладеними між Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа», місцевим судом було враховано припинення діяльності Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (ідентифікаційний код 00194731) з 29.12.2015р. шляхом його приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (ідентифікаційний код 38983006), яке є правонаступником усіх прав та обовязків останнього (п.4.4 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (а.с.а.с.51-66 т.1)

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на вимогу ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. було надано акт звірки взаєморозрахунків з Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа», підписаний лише з боку заявника (а.с.54 т.5)

В матеріалах справи також наявна Додаткова угода №6 від 11.10.2016р. до договору про постачання електричної енергії №2/11140506 від 01.09.2014р. (а.с.66 т.5), залучена до матеріалів справи Публічним акціонерним товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна», якою було змінено порядок оплати заборгованості в розмірі 38035362,24грн. за електричну енергію поставлену в грудні 2014р. (відносно якої було укладено договір про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р.), а саме встановлено, що Споживач (Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна») починаючи з жовтня 2016р. по 30.06.2017р. сплачує Постачальнику (Відкритому акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго») 38035362,24грн. щомісячно рівними частинами не пізніше останнього числа кожного місяця. Окрім того, Відповідачем 2 було надано копії платіжних доручень (а.с.а.с.67-71 т.5), які підтверджують оплату за цією додатковою угодою в загальному розмірі 21130756,80грн., а отже залишок заборгованості за договором про постачання електричної енергії №2/11140506 від 01.09.2014р. склав 16904605,44грн., як вбачається з пояснень останнього (а.с.а.с.64,65 т.5).

Втім, означені документи не залучались до матеріалів справи під час її розгляду місцевим судом, апеляційним судом не витребовувались і клопотання про їх залучення і врахування під час апеляційного перегляду з наведенням причини неможливості своєчасного подання не заявлено, що зумовлює не надання цим документам правової оцінки в контексті заявлених підстав і предмету позову на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Як вбачається з правової природи укладених між сторонами договорів про відступлення права вимоги та про проведення розрахунків до них:

- №651214/41 від 22.12.2014р. (договір про порядок проведення розрахунків №44 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р.);

- №651214/42 від 22.12.2014р. (договір про порядок проведення розрахунків №43 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р.);

- №23 від 12.02.2015р. (договір про порядок проведення розрахунків №25 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р);

- №24 від 12.02.2015р. (договір про порядок проведення розрахунків №26 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р.);

- №01/05150023 від 05.01.2015р. (договір про порядок проведення розрахунків №02/05002 від 06.01.2015р. за договором про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р.), спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Господарського та Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Між тим, з урахуванням обраного способу судового захисту та наведених підстав позову, предметом доказування та судового розгляду в межах означеної справи є доведення Позивачем наявності в договорах про відступлення права вимоги ознак договору факторингу та факторингової діяльності Відповідача 3, що зумовлює і визнання недійсним договорів про порядок проведення розрахунків за цими договорами про відступлення права вимоги та необхідність повернення в порядку ст.216 Цивільного кодексу України всього отриманого за недійсними договорами, зокрема коштів переданих за договорами про порядок проведення розрахунків в загальній сумі 196823482,14грн.

Виходячи із правової позиції, викладеної в абз.4 п.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р., вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину (його частини), яким у розумінні ч.2 ст.202 Цивільного кодексу України є укладені між сторонами договори про відступлення права вимоги, являється недодержання в момент їх вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги в розглядуваному випадку, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в оспорюваних договорах про відступлення права вимоги ознак договору факторингу зі змісту умов укладених між сторонами договорів про відступлення права вимоги вбачається відступлення грошова вимога до боржників Кредитором - Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» в обмін на грошові кошти, які ОСОБА_7 кредитор - Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Енергомережа» зобовязався сплатити Первісному кредиторові, тобто за умовами оспорюваних договорів фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останньому грошової вимоги цієї особи до третьої особи (Боржників), враховуючи при цьому, що до видів та напрямків діяльності нового кредитора (фактора) - Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» не входить діяльність з надання фінансових послуг, як і відсутня ліцензія на здійснення таких послуг, з огляду на що останній не являється фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що прямо суперечить вимогам ч.3 ст.1079 Цивільного кодексу України та є підставою для задоволення похідних вимог - визнання укладених договорів недійсними на підставі ст.215 цього Кодексу та ст.207 Господарського кодексу України, що зумовило і визнання недійсним договорів про порядок проведення розрахунків за цими договорами про відступлення права вимоги. Означений висновок суду, в свою чергу, зумовив і необхідність повернення в порядку ст.216 Цивільного кодексу України всього отриманого за недійсними договорами між Відповідачами, зокрема коштів, переданих за договорами про порядок проведення розрахунків в загальній сумі 196823482,14грн.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Між тим, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відтак, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог Первісного кредитора ОСОБА_7 кредитору, яке відбувається шляхом укладення договору між ними.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором, при цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу, що відповідає обовязковій до застосування правій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України по справі № 6-301цс15 від 06.07.2015р.

З наведеного вище нормативного визначення договору факторингу випливають його наступні обовязкові (кваліфікуючі) ознаки, що відокремлюють його від інших/суміжних договорів:

1) фактор (ОСОБА_7 кредитор) надає послуги по фінансуванню діяльності клієнта (Первісний кредитор) шляхом надання в його розпорядження коштів;

2) такі послуги надаються за винагороду у вигляді здійснення клієнтом (Первісний кредитор) відповідної плати послуг фактора (ОСОБА_7 кредитор);

3) грошові кошти передаються в рахунок грошової вимоги клієнта (Первісного кредитора) до третьої особи (Боржника).

Колегія суддів відмічає, що означені кваліфікуючі ознаки договору факторингу мають бути дотримані безвідносно до вимог стосовно субєктного складу обовязкової участі фінансової установи у якості фактору.

Відтак, обов'язковою умовою договору факторингу є його відплатність, як обовязок з розрахунку, що Первісний кредитор (клієнт) має здійснити на користь ОСОБА_7 кредитора (фактора) за надання в його розпорядження коштів (фінансування) під відступлення права вимоги. При цьому, таку плату здійснює саме клієнт (Первісний кредитор, Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», як у даному випадку), а не навпаки.

Відповідно, здійснення фінансування Первісного кредитора шляхом купівлі у нього Новим кредитором права грошової вимоги, є обовязковою, але не достатньою (за відсутності відплатності) умовою для кваліфікації угоди як договору правочину. В такому випадку (відсутність плати Первісного кредитора за надані йому послуги) між сторонами виникають правовідносини з договору купівлі-продажу права вимоги, до яких застосовуються положення про відступлення права вимоги (ч.3 ст.656 Цивільного Кодексу України), що не вимагають обовязкової наявності у нового кредитора статусу фінансової установи. При цьому, обсяг відступлених (проданих) прав вимоги як спеціального майна у розумінні ст.190 Цивільного кодексу України, регламентується ст.514 цього Кодексу та унеможливлює віднесення передбачених договорами поставки електричної енергії та положеннями діючого законодавства нарахувань кредитора на суму грошового зобовязання у разі прострочення його виконання до оплати клієнта на користь фактора.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються із позицією щодо юридичної оцінки аналогічних за своєю сутністю умов договору відступлення права вимоги у розглядуваному контексті позовних вимог, викладеною у постановах Вищого господарського суду України по справах №922/5334/15 від 01.02.2017р. та №908/1977/16 від 28.03.2017р.

Аналіз умов спірних договорів про відступлення права вимоги свідчить про відсутність встановлення умови про відплатність на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» (ОСОБА_7 кредитора) понад відступлене право вимоги, що унеможливлює кваліфікацію придбання такого права у якості фінансової послуги, що надана Позивачеві неналежним субєктом (через відсутність статусу фінансової установи).

З огляду на викладене, колегією суддів апеляційної інстанції було встановлено, що укладені між Позивачем та Відповідачем 3 оспорювані договори (№651214/41 від 22.12.2014р., №651214/42 від 22.12.2014р., №23 від 12.02.2015р., №24 від 12.02.2015р., №01/05150023 від 05.01.2015р.) за своєю правою суттю є договорами купівлі-продажу права вимоги, до яких відповідно до ч.3 ст.656 Цивільного Кодексу України застосовуються положення про відступлення права вимоги, а висновки місцевого суду зумовлені неповнотою встановлення істотних обставин і неправильним застосуванням норм матеріального права.

При цьому, посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду України у справах №910/6279/15-г від 25.05.2016р., №910/5928/15-г від 13.04.2016р., №910/6714/15-г від 13.04.2016р. та №910/6281/15-г від 13.04.2016р. є безпідставним, враховуючи, що постанова Верховного Суду України по справі №910/6714/15-г від 13.04.2016р. прийнята внаслідок інших фактичних обставин справи (між сторонами був укладений договір факторингу, оскільки в ньому передбачено здійснення оплати фактору (ОСОБА_7 кредитору) у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається), а у постановах Верховного Суду України по справах №910/6279/15-г, №910/6281/15-г, №910/5928/15-г від 13.04.2016р. судом не було зроблено однозначного висновку, що договір є саме договором факторингу, чітко не визначено, що є платою клієнта фактору у цих справах та чи є здійснення такої плати обов'язковою для договору факторингу (Верховний Суд України передав справу на новий розгляд, оскільки виходив із неможливості прийняття остаточного рішення та вирішення спору по суті у зв'язку з необхідністю встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення спору та з'ясування правової природи оспорюваного правочину).

Наразі, ототожнення місцевим судом вказівок Верховного суду України щодо вжиття необхідних заходів під час нового розгляду справи із його правової позицію щодо застосування норм матеріального права при визначення співвідношення договорів цесії та факторингу та безпідставне незастосування згідно вимог ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України правової позиції за аналогічними обставинами, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі № 6-301цс15 від 06.07.2015р., призвело до невиправданого ототожнення купівлі-продажу права вимоги із факторингом та запровадження через це непередбачених ст.515 Цивільного кодексу України обмежень у можливості вчиняти такі угоди особам, які не мають статусу фінансової установи.

Недоведеність заявлених підстав позову зумовлює відхилення позовних вимог як щодо недійсності договорів про відступлення права вимоги, так і похідних від цих решти позовних вимог про недійсність договорів про розрахунки і застосування за ними реституційних наслідків, адже такі вимоги не мають окремих самостійних підстав. Водночас, апеляційний суд наголошує, що встановлена відповідність оспорюваних договорів відступлення права вимоги саме в контексті заявлених підстав позову питання відповідності цих договорів іншим вимогам діючого на момент їх вчинення законодавства в межах апеляційного провадження не вирішується, оскільки формулювання та зміна підстав позову за змістом ст.22 Господарського процесуального кодексу України здійснюється лише позивачем і до моменту прийняття рішення у справі.

Крім того, відносно запроваджених місцевим судом реституційних наслідків між сторонами за договорами про розрахунки, учасником, а отже і набувачем коштів в порядку реституційних наслідків, яких Позивач не є, колегію суддів звертає увагу, що діюче процесуальне законодавство не передбачає можливості висування особою позовних вимог в інтересах інших осіб. Дійсно, відсутність у Позивача субєктивного права на отримання цих коштів саме в порядку повернення отриманого за недійсними договорами, а не як оплати в межах договорів про постачання електричної енергії (що не є підставою та предметом вимог у цій справі), зумовлює висновок і про відсутність факту порушення інтересів Заявника позову в цього контексті та є самостійною підставою для відхилення позовних вимог у відповідній частині.

Враховуючи наведене та допущені місцевим судом порушення норм матеріального права, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, наслідком чого є необхідність скасування переглядуваного рішення із прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в повному обсягу, що в світлі положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює віднесення на рахунок Позивача судових витрат як за подання позову, так і за подання апеляційної скарги, адже спір вник внаслідок безпідставних вимог Позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. (повний текст підписано 16.01.2017р.) по справі №908/3335/16 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.01.2017р. (повний текст підписано 16.01.2017р.) по справі №908/3335/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №908/3335/16, яким відмовити в повному обсязі у задоволені позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», м. Запоріжжя, Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь ім. А.М. Кузьміна», м. Запоріжжя та Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», м. Київ про:

- визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р., договору про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., договору про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р., договору про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р., договору про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р.;

- визнання недійсним договору про порядок проведення розрахунків №44 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/41 від 22.12.2014р., договору про порядок проведення розрахунків №43 від 23.12.2014р. за договором про відступлення права вимоги №651214/42 від 22.12.2014р., договору про порядок проведення розрахунків №25 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №23 від 12.02.2015р., договору про порядок проведення розрахунків №26 від 12.02.2015р. за договором про відступлення права вимоги №24 від 12.02.2015р., договору про порядок проведення розрахунків №02/05002 від 06.01.2015р. за договором про відступлення права вимоги №01/05150023 від 05.01.2015р.

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат грошові кошти в сумі 160689888,01грн.;

- стягнення з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.Н. Кузьміна» грошові кошти в сумі 36133594,13грн.

4.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, ідентифікаційний код 38983006) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 242528,00грн.

5. Доручити Господарському суду Запорізької області видати наказ на примусове виконання цієї постанови, оформивши його у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

ОСОБА_3

Надрук. 8 прим.: 1-4 - сторонам, 5 - Третій особі; 6-у справу, 7 - ДАГС, 8 - ГСЗО