УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.04.2017Справа № 910/6253/17

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи"

до відповідача-1: Державної служби України з надзвичайних ситуацій, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАН ТРАК ЕНД БАС ЮКРЕЙН"

про визнання договору недійсним та витребування документів

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 72/17 від 13.04.2017 (вх. № 6253/17 від 14.04.2017) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов'язковою умовою будь - якого представництва.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст. 28 ГПК України, відповідно до частини 3 якої представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіренісю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію", документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Отже, довіреність - це передбачена законом матеріальна форма фіксації та зберігання інформації щодо конкретно - визначених повноважень, які одна особа надає іншій для представництва перед третіми особами.

Частиною 3 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

До господарського суду з позовною заявою № 72/17 від 13.04.04.2017 звернулось ТОВ "Транспортні автоматизовані системи".

Позовна заява 72/17 від 13.04.04.2017 від імені позивача підписана "представником за довіреністю" В.І.Бовкуном далі - Представник).

На підтвердження повноважень вказаного представника до позовної заяви № 72/17 від 13.04.2017 додано довіреність від 01.03.2017.

Зі змісту наведеної довіреності вбачається, що ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" надало Представнику право лише "подавати заяви, позови від імені ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" (т.т. здійснювати безпосередні дії, зокрема направляти поштою, подавати нарочно до відповідних судових установ тощо), тоді як право на підписання позовної заяви фактично Представнику не надано. Так, згідно наведеної довіреності Представнику надано право лише "підписувати скарги, в тому числі апеляційні та касаційні клопотання, заяви, апеляції та інші документи", в той час як заявами в розумінні ГПК України є: заява про залучення третіх осіб (ст. 27), заява про вжиття запобіжних заходів (ст.ст. 43-1, 43-3), заява про відновлення та продовження процесуальних строків (ст. 53), заява про забезпечення позову (ст. 66), заява про відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, про умови мирової угоди (ст. 78), заява про винесення додаткового рішення, ухвали (ст. 88), заява про роз"яснення, виправлення рішення, ухвали (ст. 89), заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами (ст. 113), заява про виправлення помилки в наказі, визання наказу таким, що не підлягає виконанню (ст. 117), заява про поновлення пропущеного строку для пред"явлення наказу до виконання (ст. 119), заява про видачу дубліката наказу (ст. 120), заява про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови (ст. 121), заява про поворот виконання рішення, постанови (ст. 122).

Крім того, зі змісту наведеної довіреності вбачається, що Представнику надано право "вести справи ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" в усіх судових установах з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі".

Проте, суд звертає увагу заявника, що дані процесуальні права позивача, відповідача, третьої особи він отримує, коли набуває статусу позивача, відповідача, третьої особи відповідно після порушення провадження у справі або залучення до участі у справі в якості третьої особи.

З огляду на зазначене, суду не доведено, що подана до Господарського суду міста Києва позовна заява № 72/17 від 13.04.2017 ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" підписана особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви № 72/17 від 13.04.04.2017 позивач заявив наступні позовні вимоги:

1. Визнати недійсним Договір № 21-5/9 від 01 09.2015 року, укладений між ТОВ "МАН Трак енд Бас Юкрейн" та Державною службою України з надзвичайних ситуацій.

2. Витребувати у Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз оригінали наступних висновків експертів або Другого слідчого управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України:

- Висновок експерта Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 11095/16-54.від 07.2016 по кримінальному провадженню № 0000106;

- Висновок експерта Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз № 22522/15-54 від 06.2016 по кримінальному провадженню № 0000106.

Враховуючи, що вищезазначені вимоги, зокрема, пункту 2 прохальної частини, наведені саме у прохальній частині позовної заяви, а у тексті позовної заяви відсутні жодні посилання на приписи ст. 38 ГПК України ("Витребування доказів"), а рівно клопотання в порядку статті 38 ГПК України не наводиться у позовній заяві та не додається в якості додатку до позовної заяви, то всі викладені позивачем у прохальній частині позовної заяви вимоги розцінюються судом саме як позовні вимоги, а отже, підлягають оплаті судовим збором згідно вимог Закону України "Про судовий збір".

Отже, позивачем фактично заявлено 2 (дві) вимоги немайнового характеру.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 № 1801-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № б/н від 07.04.2017, яка містить три вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 3200,00 грн. (1600,00 грн. х 2), натомість до вказаної позовної заяви додано квитанцію № 0.0.743565881.1 від 12.04.2017 на суму 1600,00 грн., що свідчить про здійснення позивачем сплати судового збору в меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

За наведених обставин, позовна заява № 72/17 від 13.04.2017 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега