КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа№ 925/604/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Молокопой І.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик"

на рішення господарського суду Черкаської області від 15.08.2016

у справі № 925/604/15 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Промбізнесгруп"

до Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик"

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик"

про стягнення 1 343 516,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Промбізнесгруп" (далі - позивач) звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" (далі - відповідач) про стягнення 760 444,16 грн. заборгованості за договором №15/01 від 15.01.2010, у тому числі 705 798 грн. основного боргу та 54 646,16 грн. три проценти річних.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 у справі №925/604/15 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 705 798 грн. основного боргу, 54 646,16 грн. три проценти річних та 15 208,88 грн. судового збору.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016 у справі №925/604/15 скасовано рішення господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2015, справу передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області. При цьому, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 12.01.2016 вказав на непереконливість відмови судами попередніх інстанцій у проведенні судової почеркознавчої експертизи, про проведення якої клопотав відповідач, та на передчасність висновку про задоволення позовних вимог.

В процесі нового розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 705 798 грн. основного боргу, 3% річних за період з 29.07.2012 по 19.02.2016 в розмірі 75 472,04 грн., інфляційні втрати за період з липня 2012 по лютий 2016 в розмірі 562 246,73 грн., які прийнято до розгляду судом першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Публічне акціонерне товариство ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" та призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на договорі від 15 січня 2010 року №15/10 та на додатку №1 до нього ОСОБА_2?

Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на актах приймання-передачі запасних частин від 16.02.2010, від 28.02.2011 і від 29.07.211 ОСОБА_2?

06 червня 2016 до Господарського суду Черкаської області надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 31.05.2016 №6375/16-32/6376/16-33.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.08.2016 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

11.07.2016 відповідачем подано до господарського суду клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи та апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 11.07.2016 господарський суд Черкаської області зупинив провадження у справі №925/604/15 до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу господарського суду від 11.07.2016 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви і повернення матеріалів цієї справи до господарського суду Черкаської області.

Зазначену апеляційну скаргу ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 повернуто скаржнику на підставі п.п. 2, 3 ст. 97 ГПК України.

26.07.2016 Дочірнім підприємством ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 у справі №925/604/15 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Зазначену апеляційну скаргу ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 повернуто скаржнику на підставі п.п. 2, 3 ст. 97 ГПК України.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 15.08.2016 у справі № 925/604/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 705 798 грн. основного боргу, 75 472,04 грн. - 3% річних, 562 246,73 грн. інфляційних нарахувань, 23 954,97 грн. витрат на сплату судового збору.

15.08.2016 Дочірнім підприємством ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" подано повторно (втретє) апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви у справі №925/604/15, в якій скаржник просив поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 у справі №925/604/15 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 зазначену апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п.п. 2, 3 ст. 97 ГПК України.

16.08.2016 Дочірнім підприємством ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" було подано повторно (вчетверте) апеляційну скаргу (вих. №1-41 від 11.08.16, вх. №16334/16 господарського суду Черкаської області) на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви у справі №925/604/15, в якій скаржник просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 у справі №925/604/15 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 зазначену апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п.п. 2, 3 ст. 97 ГПК України.

25.08.2016 Дочірнім підприємством ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 15.08.2016 у справі №925/604/15, в якій скаржник просить призначити у справі повторну судово - почеркознавчу експертизу, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач, зокрема, зазначає про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що рішення у справі прийнято за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про розгляд справи, а в матеріалах справи станом на дату ухвалення рішення відсутнє зворотне поштове повідомлення, відсутня інформація у витягу з офіційного сайту УДППЗ ,,Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень щодо неповернення підприємством зв'язку або повернення з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення направленого на адресу відповідача.

Також скаржник вказує, що судом допущено порушення ст. 79 ГПК України, оскільки 11.07.2016 було зупинено провадження у справі до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги, а 15.08.2016 в аналогічній ситуації провадження у справі зупинено не було.

Крім того, як зазначає скаржник, 21.04.2016 він отримав рахунок №2862 від 19.04.2016 на оплату вартості експертизи №6375/6-32/6376/16-33, який ним сплачено не було. Проте, як вказує відповідач, з незрозумілих причин експертиза №6375/16-32/6376/16-33 була проведена, а оплата здійснена невстановленими особами, що дає підстави ставити даний висновок експерта під сумнів.

За приписами ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті судовому експерту і перекладачу, визначаються господарським судом. Проте, в матеріалах справи немає жодного рішення суду, яким би пропонувалось позивачу оплатити вартість експертизи. За таких обставин скаржник стверджує, що грубе порушення законодавства, яке регулює порядок оплати експертизи, оплату експертизи невстановленими особами, висновок експерта № 6375/16-32/6376/16-33 не може бути визнаним обгрунтованим. Також, на його думку, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення почеркознавчої експертизи додатково відбираються експериментальні зразки почерку передбачуваного виконавця не менше ніж 10-15 аркушах у вигляді прізвища та ініціалів особи, від імені якої виконано підпис. Проте, матеріалами справи підтверджується, що експертизу проведено на підставі лише 4-х аркушів з експериментальними зразками підпису, а також без зазначення прізвища та ініціалів проте необхідно не менше 10-15. З огляду на наведене відповідач зазначає, що враховуючи порушення порядку оплати, проведення оплати невстановленими особами, призначення повторної експертизи є обов'язковим, для можливості ухвалення законного та об'єктивного рішення у справі, чого суд першої інстанції не врахував, безпідставно відмовивши в проведенні повторної судової експертизи.

Крім того, скаржник зазначає про те, що позивачем не доведено факту поставки матеріальних цінностей відповідачу, оскільки обов'язком позивача було зберігання безстроково першої довіреності на підставі, якої було відпущено товарно - матеріальні цінності, проте, в матеріалах справи вона відсутня.

Як вважає відповідач, твердження позивача про те, що строк позовної давності належить обчислювати з дати поставки всього обсягу продукції за договором, як передбачено п. 3.3.1 Договору поставки № 15/01 від 15.012010 суперечить приписам ст. 261 ЦК України, що, в силу ст. 215 ЦК України, дає підстави вважати даний пункт нікчемним, тому незастосування строк позовної давності є порушення норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 зазначену апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 26.09.2016.

19.09.2016 ухвалою Київського апеляційного господарського суду зупинено апеляційне провадження у справі № 925/604/15 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у справі № 925/604/15.

Судове засідання призначене на 26.09.2016 не відбулось у зв'язку з направлення матеріалів справи №925/604/15 до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.10.2016 у справі №925/604/15 відмовлено Дочірньому підприємству ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 у справі №925/604/15.

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у справі №925/604/15 повернуто скаржнику.

Дочірнє підприємство ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" повторно звернулось до Вищого господарського суду України з аналогічною касаційною скаргою.

22.12.2016 ухвалою Вищого господарського суду України відмовлено Дочірньому підприємству ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 11.07.2016 у справі №925/604/15, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у справі №925/604/15 повернуто скаржнику.

30.01.2017 ухвалою Вищого господарського суду України касаційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу від 01.09.2016 Київського апеляційного господарського суду у справі №925/604/15 повернуто без розгляду.

23.02.2017 колегії суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О. було передано матеріали справи № 925/604/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 у справі №925/604/15 апеляційне провадження поновлено та призначено розгляд апеляційної скарги у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 у справі №925/604/15 апеляційне провадження зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у справі №925/604/15 та направлено матеріали до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.03.2017 касаційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково- виробниче підприємство ,,Більшовик" на ухвалу від 01.09.2016 Київського апеляційного господарського суду у справі №925/604/15 повернуто без розгляду.

10.04.2017 колегії суддів у складі головуючого судді Сухового В.Г., суддів Жук Г.А., Мальченко А.О. було передано матеріали справи № 925/604/15.

Ухвалою суду від 11.04.2017 поновлено апеляційне провадження у справі №925/604/15 та призначено її розгляд на 20.04.2017.

20.04.2017 на адресу суду надійшли клопотання відповідача про призначення у справі повторної експертизи з підстав, які були викладені в апеляційній скарзі та зазначені вище та про застосування строків позовної давності.

В судове засідання 20.04.2017 з'явився представник відповідача, представник позивача та представник третьої особи не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку встановленому ГПК України.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у справі матеріалами за відсутності представника позивача та представника третьої особи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду спору.

В судовому засіданні 20.04.2017 на обговорення поставлено заявлене відповідачем клопотання про призначення повторної експертизи у даній справі, яке представник відповідача підтримав та просив задовольнити.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.03.2016 у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на договорі від 15 січня 2010 року №15/10 та на додатку №1 до нього ОСОБА_2?

Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 на актах приймання-передачі запасних частин від 16.02.2010, від 28.02.2011 і від 29.07.211 ОСОБА_2?

Даною ухвалою надано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз для проведення експертизи матеріали із справи №925/604/15 на 42 аркушах, у тому числі:

оригінали договору від 15 січня 2010 року №15/10 на двох аркушах, додатку №1 до договору від 15 січня 2010 року №15/10 на одному аркуші, акта приймання-передачі запасних частин від 16.02.2010 на одному аркуші, двох актів приймання-передачі запасних частин від 28.02.2011 на двох аркушах і акта приймання-передачі запасних частин від 29.07.2011 на одному аркуші (додаток №1);

вільні зразки підпису ОСОБА_2 на двадцяти п'яти аркушах (додаток №2);

експериментальних зразків підпису ОСОБА_2 на чотирьох аркушах (додаток №3).

Звернуто увагу експертів на відсутність умовно-вільних зразків підпису ОСОБА_2.

Зобов'язано Дочірнє підприємство ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" оплатити вартість експертизи.

06 червня 2016 до Господарського суду Черкаської області надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 31.05.2016 №6375/16-32/6376/16-33, відповідно до якого надано відповідь на перше та друге питання, а саме: підписи від імені ОСОБА_2 на договорі від 15 січня 2010 року №15/10 та на додатку №1 до нього, на актах приймання-передачі запасних частин від 16.02.2010, від 28.02.2011 і від 29.07.2011 виконані ОСОБА_2.

Відповідно ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України ,,Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ГПК України при необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

Як роз'яснено п. 15.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012р. повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судовій експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Посилання відповідача у клопотанні про призначення повторної експертизи на ту обставину, що з незрозумілих йому причин експертиза №6375/16-32/6376/16-33 була проведена, хоча він не здійснював її оплату, а оплата здійснена невстановленими особами, що дає підстави ставити даний висновок експерта під сумнів, не є тими обставинами, за наявності яких можна вважати висновок експерта необґрунтованим, оскільки, по-перше, в акті №6375/16-32/6376/16-33 здачі приймання висновку судового експерта від 31.05.2016 зазначено найменування платника: ДП ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик", по-друге, твердження відповідача про оплату вартості експертизи невстановленими особами не підтверджено належними та допустимими доказами.

Щодо доводів відповідача про те, що відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, для проведення почеркознавчої експертизи додатково відбираються експериментальні зразки почерку передбачуваного виконавця не менше ніж на 10-15 аркушах у вигляді прізвища та ініціалів особи, від імені якої виконано підпис, проте, матеріалами справи підтверджується, що експертизу проведено на підставі лише 4-х аркушів з експериментальними зразками підпису, а також без зазначення прізвища та ініціалів, що ставить під сумнів проведену у справі експертизу, колегія суддів зазначає таке.

В силу ч. 4 ст. 31 ГПК України, судовий експерт, оскільки це необхідно для дачі висновку, має право, зокрема, просити господарський суд про надання йому додаткових матеріалів.

Згідно роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених у п.11 постанови Пленуму від 23.03.2012р. № 4, у разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу.

В матеріалах справи відсутнє клопотання експерта щодо надання йому додаткових документів, необхідних для проведення експертизи, тобто, надані судом матеріали визнані експертом достатніми для проведення відповідної експертизи.

За наведених обставин, клопотання відповідача про призначення повторної експертизи не можна вважати достатньо обґрунтованими, а тому воно задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Промбізнесгруп" (далі - продавець, позивач) та Дочірнім підприємством ,,Жашківський машинобудівний завод" (ВАТ ,,Більшовик") (далі - покупець, відповідач) укладено договір №15/01 (далі - договір № 15/01), за змістом п.1.1 якого продавець продає, а покупець купує обладнання (далі - продукція), вказане у додатку №1 до цього договору.

Пунктом 2.1 договору сторонами погоджена сума договору у розмірі 705 798 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ, а п.3.3.1 погоджено, що оплата вартості продукції здійснюється покупцем протягом 365 днів після останнього відвантаження продукції.

Відповідно до п. 4.1 договору відвантаження продукції продавцем здійснюється протягом дії договору та після підписання договору і оформляється видатковою накладною та посвідчується актом приймання-передачі.

Згідно з п. 7.3 договору він вступає у силу з дня підписання і діє до 15.01.2012, але у всякому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Слід зазначити, що зі сторони Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" договір № 15/01 підписав директор цього підприємства ОСОБА_2, що підтверджується висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеної судово-почеркознавчої експертизи від 31.05.2016 №6375/16-32/6376/16-33.

До договору №15/01 сторони підписали додаток №1, у якому вказали перелік продукції, що підлягала продажу продавцем покупцю.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання умов договору позивач надав видаткові накладні, а саме:

- від 16.02.2010 № ЦБ-000012 на суму 258 000,00 грн.,

- від 28.02.2011 № РН-0000038 на суму 55 836,00 грн.,

- від 28.02.2011 № РН-0000039 на суму 96 960,00 грн.,

- від 29.07.2011 № ПБ-016801 на суму 99 330,00 грн.,

- від 29.07.2011 № ПБ-017001 на суму 97 206,00 грн.,

- від 29.07.2011 № ПБ-16901 на суму 98 466,00 грн. та акти приймання-передачі запасних частин від 16.02.2010, від 28.02.2011 (два акти) і від 29.07.2011.

Відповідно до зазначених документів, позивач передав відповідачу через його представника (отримувачем товару зазначено ОСОБА_3.) передбачену додатком №1 до договору №15/01 продукцію вартістю 705 798,00 грн.

Як зазначає позивач, він поставив відповідачу товар на загальну суму 705 798,00 грн., проте, відповідач за даний товар не розрахувався, чим порушив умови договору. Крім того, в зв'язку з простроченням боржника та порушенням своїх зобов'язань, позивачем нараховано 75 472,04 грн. - 3% річних, 562 246,73 грн. інфляційних втрат, які він просить стягнути з відповідача.

Суд першої інстанції повністю задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів, з огляду на встановлені у даній справі обставини та наявні у справі докази, погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини між сторонами виникли з договору купівлі - продажу. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив відвантаження продукції відповідачу, про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні скріплені печатками та підписами уповноважених осіб двох сторін та акти приймання - передачі, підписання яких обумовлено п. 4.1 договору. Слід зазначити, що видаткові накладні підписані у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін, а акти приймання-передачі запасних частин затверджені директорами підприємств, зокрема, зі сторони відповідача - директором Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик".

Таке затвердження актів приймання-передачі запасних частин керівником відповідача означає про підтвердження ним повноважень представника відповідача, який отримував продукцію, і схвалення його дій щодо отримання продукції.

Наведеним спростовуються доводи відповідача щодо не доведення позивачем факту поставки матеріальних цінностей відповідачу, оскільки обов'язком позивача було зберігання безстроково першої довіреності на підставі якої було відпущено товарно - матеріальні цінності, проте, в матеріалах справи вона відсутня.

Так, дійсно, матеріали справи не містять всіх довіреностей, виданих на ім'я ОСОБА_3 на отримання товарно - матеріальних цінностей за договором №15/01 від 15.01.2010, однак, це не спростовує факту поставки з огляду на наявність в матеріалах справи засвідчених актів приймання - передачі.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором в частині оплати товару не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 705 798,00 грн., доказів сплати якої ні суду першої інстанції, ні апеляційній інстанції не надано.

Підтвердженням здійснення господарських операцій є також податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи, що відповідають змісту та операціям, вказаних у видаткових накладних.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 3.3.1 договору №15/01 відповідач зобов'язаний був оплатити позивачу продану ним продукцію протягом 365 днів після останнього відвантаження продукції, тобто протягом періоду з 30.07.2011 (останнє відвантаження - 29.07.2011) по 28.07.2012, враховуючи, що 2012 рік був високосним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення заявлених позивачем коштів в розмірі 705 798,00 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 562 246,73 грн. за період прострочення з серпня 2012 року по грудень 2015 року і трьох процентів річних у розмірі 75 472,04 грн. за період прострочення з 29.07.2012 по 19.02.2016, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що у даній справі судом встановлено, що відповідач свій обов'язок по сплаті за отриманий товар за договором не виконав належним чином, своєчасну оплату не здійснив. У зв'язку з цим нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат є правомірним.

Перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, колегія суддів зазначає, що розрахунки виконано вірно, а тому вимоги про стягнення 3% річних за період з 29.07.2012 по 19.02.2016 в розмірі 75 472,04 грн. та інфляційних втрат в розмірі 562 246,73 грн. за період прострочення з серпня 2012 року по грудень 2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У даному випадку пунктом 3.3.1 договору №15/01 визначений строк виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати продукції протягом 365 днів після останнього відвантаження продукції, тобто протягом періоду з 30.07.2011 по 28.07.2012.

Отже, перебіг загальної трирічної позовної давності за заявленими позивачем вимогами почався з 29.07.2012 і станом на 30.03.2015 - день подання позивачем позову не сплив.

Щодо посилань скаржника на порушення судом першої інстанції вимог ст. 79 ГПК України колегія суддів зазначає таке.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, неодноразові оскарження відповідачем одного й того ж процесуального документа у справі може свідчити про намагання затягування розгляду справи, порушення встановлених законом строків, що, в свою чергу, порушує право іншої сторони на розгляд її справи в розумний строк.

Разом з тим, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення у справі прийнято у його відсутності, та матеріали справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Колегія суддів погоджується з вказаним твердженням відповідача з огляду на наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 64 ГПК України передбачено, що суддя прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою.

За змістом ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у судове засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.08.2016 у справі № 925/604/15 поновлено провадження у справі та призначено її розгляд на 15.08.2016. Дана ухвала направлена сторонам 09.08.2016, про що свідчить відмітка канцелярії суду на ухвалі, список згрупованих внутрішніх поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що згідно з даними офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку ,,Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень рекомендовані листи з ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.08.2016 надійшли до поштових відділень за місцем знаходження відповідача і третьої особи 11.08.2016. Третя особа отримала вказаний лист 12.08.2016, а відповідач мав достатньо часу для його отримання, але не зробив цього. За таких обставин господарський суд, керуючись ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, вказав, що відповідач і третя особа були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду цієї справи господарським судом.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявна інформація з офіційного сайту УДППЗ ,,Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якого поштове відправлення на адресу відповідача надійшло до відділення зв'язку 11.08.2016, однак, не містить інформації щодо отримання чи неотримання такого повідомлення, тобто, слід дійти висновку, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а господарський суд Черкаської області не прийняв до уваги приписи ст. 77 ГПК України, чим порушив норми процесуального права.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 ,,Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" порушення норм процесуального права, зазначені у пунктах 1-7 частини третьої статті 104 ГПК, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно пункту 2 статті 103 ГПК приймає нове.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду слід скасувати на підставі п. 2 частини третьої ст. 104 ГПК України, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, який не був повідомлений належним чином про місце засідання суду, з прийняттям нового рішення.

За змістом ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими з підстав наведених вище, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Черкаської області від 15.08.2016 у справі № 925/604/15 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" - задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 15.08.2016 у справі

№ 925/604/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Промбізнесгруп" - задовольнити.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства ,,Жашківський машинобудівний завод" Публічного акціонерного товариства ,,Науково-виробниче підприємство ,,Більшовик" (код 05767284) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Промбізнесгруп" (код 31282731) - 705 798 грн. основного боргу, 75 472,04 грн. 3% річних, 562 246,73 грн. інфляційних втрат та 23 954,97 грн. витрат на сплату судового збору.

5. Доручити господарському суду Черкаської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук