ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 911/763/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Гєотранс, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Яготинхліб, Київська обл., м. Яготин

про стягнення 2429,13 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 14.03.2017 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Гєотранс (далі позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Яготинхліб (далі відповідач) про стягнення 2429,13 грн., з яких 1500 грн. заборгованості, 503,43 грн. пені та 425,70 грн. 20 % річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором № 2010 від 11.12.2015 р. поставки товару в частині оплати поставленого товару, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 1500 грн. У звязку з наявністю зазначеної заборгованості позивачем з посилання на п. 5.3. договору нараховано 503,43 грн. пені та 425,70 грн. 20 % річних.

Представник позивача у судове засідання 04.04.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а у судовому засіданні 20.04.2017 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судові засідання 04.04.2017 р. та 20.04.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 464 та № 926. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю Гєотранс (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Яготинхліб (покупець) було укладено договір № 2010 поставки товару (далі договір).

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. договору постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невідємними частинами цього договору. Сторони застосовують до даного договору умови DDP доставка постачальником товару в пункт, вказаний покупцем (редакція «ІНКОТЕРМС» 2010 року).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невідємними частини цього договору.

Згідно з п. 3.1. договору ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни вартості товару вважається підписана сторонами накладна.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що покупець зобовязаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару, протягом (але не пізніше) 7 календарних днів з моменту передачі такої партії товару.

Відповідно до п. 8.5. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016 р., а у фінансовій частині до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

На виконання умов договору 06.01.2016 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2440,00 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № ГСЧ-000078 від 06.01.2016 р., яка підписана представником позивача та відповідача, та скріплена печатками сторін.

Відповідно до умов п. 3.3. договору відповідач повинен був оплатити поставлений позивачем товар на підставі товарно-транспортної накладної № ГСЧ-000078 від 06.01.2016 р. у сумі 2440,00 грн. до 14.01.2016 р.

Як вбачається з банківських виписок з рахунку позивача, відповідачем були здійснені оплати 06.04.2016 р. у сумі 3000,00 грн., 24.05.2016 р. у сумі 1000,00 грн. та 26.07.2016 р. у сумі 500,00 грн., з яких 3560,00 грн. було зараховано позивачем в рахунок погашення заборгованості відповідача за попередніми поставками, а 940,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за товарно-транспортною накладною № ГСЧ-000078 від 06.01.2016 р. на суму 2440,00 грн.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 1500,00 грн. за поставлений позивачем товар на підставі товарно-транспортної накладної № ГСЧ-000078 від 06.01.2016 р.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1500,00 грн. за поставлений позивачем товар на підставі товарно-транспортної накладної № ГСЧ-000078 від 06.01.2016 р. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то вимога позивача про стягнення з відповідача 1500,00 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Позивач, посилаючись на п. 5.3. договору, просить стягнути з відповідача 503,43 грн. пені, нарахованої за загальний період з 14.01.2016 р. по 13.07.2016 р. на прострочену заборгованість відповідача.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3. договору у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобовязаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожен день прострочення платежу, та окрім того 20 % річних.

Наданий позивачем розрахунок пені є арифметично невірний.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахованої за загальний період з 14.01.2016 р. по 13.07.2016 р. на заборгованість відповідача, з урахуванням оплати, становить 468,38 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить стягнути відповідача 425,70 грн. 20 % річних, нарахованих за загальний період з 14.01.2016 р. по 06.03.2017 р. на заборгованість відповідача, з урахуванням проплат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3. договору сторонами встановлений інший розмір процентів - 20 % річних.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума 20 % річних, нарахованих за загальний період з 14.01.2016 р. по 06.03.2017 р. на заборгованість відповідача, з урахування проплат у вказаному періоді, становить 427,03 грн., проте стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 425,70 грн. 20 % річних, в межах заявлених позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Яготинхліб (07700, Київська обл., Яготинський район, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 3, код 39265289) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Гєотранс (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, код 37817351) 1500,00 грн. (одну тисячу пятсот грн. 00 коп.) заборгованості, 468,38 грн. (чотириста шістдесят вісім грн. 38 коп.) пені, 425,70 грн. (чотириста двадцять пять грн. 70 коп.) 20% річних та 1576,91 грн. (одну тисячу пятсот сімдесят шість грн. 91 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.04.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева