ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року Справа № 911/3684/16
Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І. М., суддів Бондар С. В., Грека Б. М., за участі представника відповідача А. Скороход (дов. від 23.01.2017), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі № 911/3684/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" про стягнення 166 028 грн 40 коп.,

УСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" про стягнення 147 000 грн основного боргу, 14 463 грн 95 коп., 2 085 грн інфляційних втрат і 1 479 грн 45 коп. річних з підстав неналежного виконання умов договору від 17 06 2016 року № АБУ-1706/1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16 грудня 2016 року (суддя О. Христенко) позов задоволено в частині стягнення 147 000 грн боргу, 15 304 грн 75 коп. пені, 2 085 грн інфляційних втрат і 1 478 грн 45 коп. річних; у решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року (судді Л. Сітайло, С. Пашкіна, Г. Жук) рішення скасовано з мотивів розгляду господарським судом справи за відсутності сторони, не повідомленої належним чином про місце засідання суду і позов задоволено в частині стягнення 142 000 грн боргу, 15 304 грн 75 коп. пені, 2 085 грн інфляційних втрат і 1 478 грн 45 коп. річних; у частині стягнення 5 000 грн боргу провадження у справі припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування апеляційним господарським судом статей 42, 43, 43, 80, 99 і 101 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

17 червня 2016 року сторони уклали договір № АБУ-1706/1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого позивач (позикодавець) зобов'язався надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 150 000 грн, а відповідач (позичальник) - використати її в цілях здійснення власної господарської діяльності та в строк, визначений договором, повернути фінансову допомогу в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позикодавця.

Умовами договору сторони погодили, що фінансова допомога надається строком 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на рахунок позичальника та має бути повернута позикодавцю не пізніше 10 липня 2016 року; договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його повного виконання (пункти 1.4, 3.1 договору).

За правилами частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 150 000 грн, проте відповідач свої зобов'язання виконав неналежним чином, що й спричинило спір.

Задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що відповідач у визначений договором термін грошові кошти не повернув. При цьому, ураховуючи, що в розрахунок пені позивачем безпідставно включений день часткової оплати заборгованості, здійснив її перерахунок.

Скасовуючи рішення з підстав неналежного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та приймаючи нове рішення про задоволення позовних вимог у частині стягнення 142 000 грн заборгованості, 15 304 грн 75 коп. пені, 2 085 грн інфляційних втрат і 1 478 грн 45 коп. річних, апеляційний господарський суд виходив з того, що господарським судом не враховано часткову сплату боргу в розмірі 5 000 грн, яка здійснена відповідачем до прийняття рішення та провадження в цій частині у справі припинив.

Водночас, здійснюючи перегляд рішення, апеляційний господарський суд прийняв подані стороною додаткові докази - платіжні доручення від 26 грудня 2016 року № 105, від 20 січня 2017 року № 127, від 15 лютого 2017 року та встановив факт сплати відповідачем суму боргу у розмірі 142 000 грн.

За змістом пункту 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України застосовуються в судах апеляційної та касаційної інстанцій (з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, передбачених статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України) щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови апеляційного господарського суду в частині задоволення позову про стягнення 142 000 грн основного боргу та припинення провадження у справі в цій частині.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про задоволення позовних вимог у частині стягнення пені, інфляційних втрат і річних та припиненні провадження у справі в частині стягнення 5 000 грн боргу.

Твердження скаржника про неправильність нарахування пені, інфляційних втрат і річних, починаючи з 11 липня 2016 року, спростовується пунктом 1.4 договору, яким сторони погодили, що фінансова допомога надається строком на 20 календарних днів з дати зарахування грошових коштів на рахунок позичальника та має бути повернута позикодавцю не пізніше 10 липня 2016 року. Вказаний у цьому пункті строк може бути продовжений за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.

У справі відсутні докази щодо укладення між сторонами додаткової угоди про зміну цього строку.

Ураховуючи викладене, постанова Київського апеляційного господарського суду підлягає зміні, а провадження у справі в частині стягнення основного боргу припиненню на підставі пункту 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 11 частини першої статті 80, статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі № 911/3684/16 у частині стягнення 142 000 грн заборгованості змінити.

Провадження у справі в цій частині припинити.

У решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року залишити без мін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний комбінат "Прогрес" 2 988 грн 52 коп. у рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ.

Доручити видати наказ господарському суду Київської області.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя С. В. Бондар
Суддя Б .М. Грек