ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Справа № 914/1948/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Мачульський Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016
у справі №914/1948/16 Господарського суду Львівської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Колос"
до 1. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна"
про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення аукціону, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та вилучення запису про реєстрацію права власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-груп"
до 1. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна"
про визнання недійсними прилюдних торгів та протоколу проведення аукціону
за участю представників сторін:
від позивача:Курочкін О.О.,
від відповідача 1:не з'явився,
від відповідача 2:Яковлев О.С.,
від третьої особи:Курочкін О.О.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.09.2016 у справі №914/1948/16 відмовлено у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 у справі №914/1948/16 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Колос" задоволені частково. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 0,2500 га за адресою: м.Моршин, вул.Джерельна, кадастровий номер :01:006:0046, які відбулися 14.01.2014 в м. Стрий, вул. Болехівська, 27. Визнано недійсним протокол проведення аукціону №1413588-23 від 14.01.2014. Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 355, виданий 31.01.2014, видавник: Стрийська державна нотаріальна контора. В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Колос" відмовлено. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-груп" відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна" з прийнятою постановою апеляційної інстанції не погодилось та звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та залишити без змін судове рішення місцевого господарського суду. Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 у справі №914/1948/16.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 03.03.2017 зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду. Задоволено клопотання в порядку приписів ст. 1211 ГПК України та зупинено виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 у справі №914/1948/16 до закінчення перегляду справи в порядку касації.

Ухвалою від 14.03.2017 Вищий господарський суд України задовольнив клопотання скаржника про продовження строку розгляду касаційної скарги по даній справі, продовжив строк її розгляду на п'ятнадцять днів та відклав розгляд касаційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.03.2017 відкладено розгляд касаційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 14.04.2017 №08.03-04/1430 у зв'язку з відпусткою судді Рогач Л.І., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №914/1948/16, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Алєєва І.В. (доповідач), судді - Дроботова Т.Б., Мачульський Г.М.

У разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново, заново розгляд справи починається і в разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та зміни складу суду, а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору (п. 3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18).

З урахуванням приписів ст.ст. 1115, 1118 ГПК України, п. 3.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18, у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку.

Ухвалою від 18.04.2017 Вищий господарський суд України відклав розгляд касаційної скарги.

У письмовому відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос-груп" заперечувало проти її задоволення.

В призначене судове засідання касаційної інстанції 25.04.2017 з'явились представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Колос", Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-груп". Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області уповноваженого представника не направив. Явка не визнавалась обов'язковою.

Перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі та додаткових поясненнях до неї, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 14.01.2014 відбулись спірні прилюдні торги з реалізації арештованого майна, що належить на праві власності позивачу - земельної ділянки площею 0,2500 га в м. Моршин, вул. Джерельна, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.08.2002 ВАВ №896952, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №2, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №097502, виданий 08.01.2003 Моршинською міською радою і за результатами проведення яких складений протокол №1413588-23, відповідно до якого переможцем торгів було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна". Надалі переможець торгів зареєстрував право власності та отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №355.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту порушеного права згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом з тим, слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити наявність порушень норм законодавства при проведенні прилюдних торгів, які могли вплинути на результат торгів, а також порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту - визнання прилюдних торгів недійсними (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 у справі 6-323цс16).

Вирішуючи спір у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним оскаржуваних протоколу проведення аукціону та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, оскільки останнім не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення відповідачами передбачених законодавством правил проведення прилюдних торгів.

Переглядаючи в апеляційному проваджені справу, господарським судом апеляційної інстанції витребовувались, зокрема, заявка державного виконавця до спеціалізованої організації на проведення торгів та відповідний договір про надання послуг з проведення прилюдних торгів, проте вимоги суду виконані не були, з огляду на що останній дійшов висновку про недотримання державним виконавцем вимог Тимчасового положення щодо укладення договору із спеціалізованою організацією та надіслання заявки на проведення таких торгів.

Проте, судова колегія касаційної інстанції вважає такі висновки апеляційного господарського суду передчасними, оскільки вищезазначена обставина не дає можливості зробити беззаперечний висновок про відсутність, як заявки на проведення торгів, так і відповідного договору.

Крім того, висновок апеляційної інстанції про позбавлення права позивача на оскарження стартової ціни реалізації майна зроблений без урахування встановлених місцевим господарським судом фактичних обставин, а саме, що земельна ділянка була реалізована за 850000,00грн. при визначеній стартовій вартості за експертною оцінкою у розмірі 808725,00грн.

Також передчасним є висновок апеляційного господарського суду про відсутність у повідомленні про проведення торгів відомостей про дату укладення договору №1413588, оскільки у цьому повідомленні зазначено "Підстава проведення торгів: Договори №№1595 від 16 грудня 2013 року".

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно положень ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги вищевикладене, судова колегія касаційної інстанції дійшла висновку, що апеляційний господарський суд не перевірив законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено ст. 1115 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Пунктом 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України визначено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними фактичні обставини, що не були встановлені апеляційною інстанцією, постанова у даній справі підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду для перевірки законності і обґрунтованості рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 у справі №914/1948/16 - скасувати, а справу передати на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КМД-Трейдінвест Україна" - частково задовольнити.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Т.Б. Дроботова
Суддя Г.М. Мачульський