ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2017 р.Справа № 916/474/17

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ»

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма «ФУДМАРКЕТ»

про стягнення 4 627,65 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 15.06.2016р.

Від відповідача: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 22.02.2017р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма «ФУДМАРКЕТ» про стягнення 4 627,65 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.02.2017р. порушено провадження по справі №916/474/17.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 «Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 19.04.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Згідно ліцензії серії АЕ №299034, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 12.06.2015р., та Закону України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015р. ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» отримало право на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

01.07.2015р. між ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (далі Позивач, Постачальник), ПАТ «Одесагаз» (Газорозподільне підприємство) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою «ФУДМАРКЕТ» ( Відповідач, Споживач,) укладено договір № 001388(3) на постачання природного газу за регульованим тарифом для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання (далі Договір).

Зазначений Договір укладено у частині постачання природного газу на термін до 31 грудня 2015 року, а у частині оплати до повного виконання Сторонами своїх зобовязань. Даний Договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.07.2015р. згідно п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України. Договір вважається продовженим до 31 грудня кожного наступного року, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в інший строк за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України.(п.11.1. Договору)

За умовами Договору Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 2.1. Договору).

Предметом Договору є постачання природного газу Споживачу в пункт споживання, обладнаний вузлом обліку без корректора, який розташований за адресом: Катерининськ площа, 1, м. Одеса (п. 2.4. Договору).

Розрахунки за реалізований газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕКП) (п. 5.1. Договору).

Постачальник зобовязується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб-сайті та засобах масової інформації (п. 5.3. Договору).

Оплата за постачання та розподіл природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100 % вартості газу, який запланований для поставки у наступному місяці, не пізніше ніж за 7 (сім) банківських днів до початку місяця поставки газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури (п. 5.6. Договору).

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаними Сторонами актами прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами, що оформляються на підставі даних комерційних вузлів обліку (п. 3.6. Договору)

На виконання умов Договору Позивач здійснював постачання природного газу до пункту споживання, а Відповідач прийняв природний газ:

- у липні 2015р. - 1562м3 за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 13 997,26грн.;

- у серпні 2015р. - 1626м3 за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 14 570,78грн.;

- у вересні 2015р. - 1477м3 за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 13 235,57грн.;

- у жовтні 2015р. - 1405м3 за ціною 8 958,84грн. за 1000м3 на загальну суму 12 587,16грн.;

- у листопаді 2015р. - 1128м3 за ціною 8 832,27грн. за 1000м3 на загальну суму 9 962,78грн.;

- у березні 2016р. - 1320м3 за ціною 8 658,84грн. за 1000м3 на загальну суму 11 429,66грн.;

- у червні 2016р. - 511м3 за ціною 7 197,84грн. за 1000м3 на загальну суму 3 678,11грн.

Всього, на виконання умов Договору від 01.07.15р. Позивач поставив 9029м3 природного газу на загальну суму 79 461,32грн. до пункту споживання Відповідача, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу:

Акти прийому-передачі газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. 3.9. Договору).

Як зазначає ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ», всупереч вимогам договору, свого обов'язку щодо своєчасного та повного розрахунку з позивачем за природний газ у встановлені договором строки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма «ФУДМАРКЕТ» не виконало, що власне і стало підставою для подання відповідного позову для захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору від 01.07.2015р. сторонами було здійснено:

У липні 2015р. Споживачу поставлено 1562м природного газу за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 13 997,26грн.(строк оплати 10.08.2015р. включно).

11.08.2015р. Споживачем сплачено 4480,56грн. та 13997,26грн.

Станом на 12.08.2015р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 4480,56грн.

У серпні 2015р. Споживачу поставлено 1626мприродного газу за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 14 570,78грн.

Станом на 31.08.2015р. за Споживачем рахувалась заборгованість у сумі 10090,22грн.(строк оплати до 10.09.2015р. включно).

10.09.2015р. Споживачем сплачено 4480,56грн. та 10090,22грн.

Станом на 11.09.2015р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 4480,56грн.

У вересні 2015р. Споживачу поставлено 1477м3 природного газу за ціною 8 961,12грн. за 1000м3 на загальну суму 13 235,57грн.

Станом на 30.09.2015р. за Споживачем рахувалась заборгованість у сумі 8755,01грн. (строк оплати 10.10.2015р. включно).

12.10.2015р. Споживачем сплачено 6500,00грн. Залишок заборгованості склало 2255,01грн.

13.10.2015р. Споживачем сплачено 2255,00грн. та 3800,00грн.

Станом на 14.10.2015р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 3799,99грн.

У жовтні 2015р. Споживачу поставлено 1405м3 природного газу за ціною 8 958,84грн. за 1000м3 на загальну суму 12 587,16грн.

Станом на 31.10.2015р. за Споживачем рахувалась заборгованість у сумі 8787,17грн. (строк оплати до 10.11.2015р. включно).

11.11.2015р. Споживачем сплачено 1000,00грн. та 8755,01грн.

Станом на 12.11.2015р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 967,84грн.

У листопаді 2015р. Споживачу поставлено 1128м3 природного газу за ціною 8 832,27грн. за 1000м3 на загальну суму 9 962,78грн.

Станом на 30.11.2015р. за Споживачем рахувалась заборгованість у сумі 8994,94грн. (строк оплати 10.12.2015р. включно).

23.12.2015р. Споживачем сплачено 883,76грн. та 8994,94грн.

Станом на 24.12.2015р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 883,76грн.

13.01.2016р. Споживачем сплачено 236,96грн. та 898,58грн.

Станом на 14.01.2016р. у Споживача рахувалась переплата у сумі 2019,30грн.

У березні 2016р. Споживачу поставлено 1320м3 природного газу за ціною 8 658,84грн. за 1000м3 на загальну суму 11 429,66грн.

Станом на 31.03.2016р. за Споживачем рахувалась заборгованість у сумі 9410,36грн. (строк оплати 10.04.2016р. включно).

20.04.2016р. Споживачем сплачено 7410,00грн.

Залишок заборгованості 2000,36грн.

15.06.2016р. Споживачем сплачено 2000,36грн.

У червні 2016р. Споживачу поставлено 511м3 природного газу за ціною 7 197,84грн. за 1000м3 на загальну суму 3 678,11грн. (строк оплати 10.07.2016р.).

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи Відповідач (Споживач), всупереч вимогам договору, несвоєчасно, та не в повному обсязі оплачував вартість отриманого природного газу, то у нього виникла заборгованість у сумі 3 678,11грн., яка станом на 05.04.2017р. не оплачена.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16.01.2003р. (зі змінами та доповненнями, далі ГК України) визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених ГК України.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16.01.2003р. (зі змінами та доповненнями, далі ЦК України) зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушника господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому ГК України, іншими законами та договором.

Статтею 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Так, залежно від джерела встановлення неустойка поділяється на законну, тобто встановлену в нормативному порядку в законі або іншому правовому акті, та договірну, яка встановлюється безпосередньо в нормах договору, укладеного між сторонами.

Неустойкою відповідно до ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 року (зі змінами та доповненнями) визначено, що пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать кредитору.

Згідно п. 5.1. Договору розрахунки за реалізований природний газ здійснювалися за цінами, встановленими НКРЕКП.

Пунктом 5.2. Договору. визначено, що до ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ;

- тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами;

- тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами;

- тариф на постачання газу за регульованим тарифом;

- податок на додану вартість.

Відповідно до п. 5.5., п. 5.6. Договору розрахунковим періодом є один місяць і Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка-фактури.

Пунктом 7.2.1. Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Акти прийому-передачі газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. 3.9. Договору).

Отже, оскільки протягом періоду постачання та розподілу природного газу за Договором Споживачем несвоєчасно проводилися розрахунки за поставлений природний газ, йому, з урахуванням вимог ст.232 ГК України, нарахована пеня у загальній сумі 552,82грн. (недоплата за газ, що поставлений у червні 2016р. становила 3678,11грн. (прострочення оплати складало 185 днів).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних простроченої суми, якщо законом або договором не передбачений інший розмір відсотків.

Отже, за прострочення виконання грошового зобовязання Відповідачу нараховано 3% річних у сумі 93,61 грн. і 303,11грн. інфляційного збільшення боргу.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем пені у розмірі 552,82грн., 3% річних у розмірі 93,61 грн. та інфляційних збитків у розмірі 303,11 грн., станом по 20.02.2017р. вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма «ФУДМАРКЕТ» (Катерининська площа, 1, м. Одеса, 65026 Код ІПН 31148353) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (вул. Одарія, б.1, м. Одеса, 65003 ) основну заборгованість у розмірі 3678,11грн., пеню у розмірі 552,82грн., 3% річних у розмірі 93,61 грн. інфляційні збитки у розмірі 303,11 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.04.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова