ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 920/879/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В. О.

за участю секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №17-10/66 від 02.03.2017),

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №198 від 17.03.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №698 С/2) на рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2017 у справі № 920/879/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Фармак", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім", м.Шостка,

про зобовязання укласти шляхом підписання специфікацію та зобовязання здійснити поставку товар,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 30.01.2017 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Левченко П.І., суддя Яковенко В.В., суддя Костенко Л.А.) відмовлено у задоволенні позову про зобовязання ТОВ "Фармхім" укласти шляхом підписання уповноваженим представником та скріплення печаткою специфікації № 5 від 05.07.2016 до договору поставки № 85 від 06.01.2016 на поставку позивачеві товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг, а також зобовязання відповідача виконати обовязок за договором поставки № 85 від 06.01.2016 в натурі шляхом здійснення поставки позивачеві товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг на умовах базису поставки ЕХW (Франко-завод) м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс Міжнародної торгової палати у редакції 2010 року.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що стверджуючи про відсутність за договором №85 будь-яких певних зобовязань покупця, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що п.4.1. договору сторони підпорядкували свої відносини з поставки товару умовам Інкотермс 2010, а саме погодили, що поставка здійснюється на умовах EXW-м.Шостка, вул.Щербакова, 1 згідно Інкотермс 2010. За змістом статті В1 терміну «Франко-Завод» Інкотермс 2010 покупець зобовязаний оплатити ціну товару відповідно до контракту (договору) купівлі-продажу. В силу поширення на правовідносини за договором терміну «Франко-Завод» Інкотермс 2010, та з урахуванням пунктів 2.5., 3.2., 3.3. договору у позивача за договором існує як зобовязання з прийняття товару, поставленого відповідачем, так і з його оплати, а у відповідача з моменту укладення договору виник обовязок поставити позивачу товар партіями в асортименті, в кількості та по ціні згідно з Генеральною специфікацією.

Також посилається на інші обставини, викладені в апеляційній скарзі.

11.04.2017 у судовому засіданні було оголошено перерву до 20.04.2017.

14.04.2017 до суду від відповідача надійшли пояснення по справі (вх.№4151).

18.04.2017 до суду від позивача також надійшли пояснення по справі (вх.№4231).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

В вересні 2016 року ПАТ «Фармак» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом про зобовязання ТОВ «Фармхім» укласти шляхом підписання уповноваженим представником та скріплення печаткою специфікації № 5 від 05.07.2016 до договору поставки № 85 від 06.01.2016 на поставку позивачеві товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг; зобовязання відповідача виконати обовязок за договором поставки № 85 від 06.01.2016 в натурі шляхом здійснення поставки позивачеві товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг на умовах базису поставки ЕХW (Франко-завод) м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс Міжнародної торгової плати у редакції 2010 року.

Позов обґрунтовано тим, що 06.01.2016 між ПАТ «Фармак», покупцем, та ТОВ «Фармхім», постачальником, укладено договір поставки № 85, згідно з яким постачальник зобовязується передати у власність покупцю фармацевтичні субстанції, допоміжну сировину (далі товар) шляхом здійснення поставки товару партіями в асортименті, в кількості та по ціні згідно з Генеральною специфікацією, яка є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.1.2. договору зміни в асортименті, в кількості та в ціні товару можливі лише за згодою сторін, що оформляється двостороннім підписанням нової додаткової угоди до даного договору та нової специфікації.

Відповідно до п.3.1. договору загальна сума договору становить 29 352 664,00 грн.

Відповідно до п.3.2. договору оплата товару, що постачається по даному договору, здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 100% від суми рахунку впродовж 3 днів від дати виставлення рахунку на оплату за відповідну партію товару.

Відповідно до п.3.10. договору сторони домовились про відсутність зобовязання покупця придбати товар на всю (повну) суму, зазначену в п.3.1. даного договору.

Відповідно до п.4.1. договору поставка здійснюється на умовах ЕХW м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Інкотермс 2010, на протязі 30 календарних днів з дати підписання специфікації на поставку партії (партій) товару згідно даного договору. В будь-якому випадку поставка кожної партії товару повинна відбуватися з урахуванням робочого графіку покупця, за попереднім узгодження з покупцем.

Відповідно до п.10.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Відповідно до п.10.2. договору договір може бути розірваний кожною із сторін достроково, шляхом письмового попередження стороною іншої сторони за один місяць до дати його припинення.

Генеральною специфікацією до договору сторони визначили: назви товару: 1. «Мебгідролін» (Діазолін), 2. Ізоникотинова кислота, 3. Діоксидин; орієнтовну кількість (кг): 14000, 10000, 400 (відповідно); орієнтовну суму: 20 649 580,00 грн, 5 335 200,00 грн, 3 367 884,00 грн (відповідно), всього на загальну орієнтовну суму: 29 352 664,00 грн.

На виконання умов договору в частині, що стосується поставки субстанції «Мебгідролін» сторонами було погоджено та підписано специфікації: №1 від 18.02.2016 на суму 1 444 480,74 грн, №2 від 10.03.2016 на суму 1 414 762,56 грн, №4 від 28.04.2016 на суму 311939,24 грн.

Загалом на підставі договору у лютому-травні 2016 відповідачем було відвантажено позивачу субстанцію «Мебгідролін» в обсязі 2 900 кг на загальну суму 4 585 646,57 грн.

Однак, як зазначає позивач, починаючи з липня 2016 року відповідач ухиляється від виконання умов договору в частині, що стосується субстанції «Мебгідролін».

05.07.2016 позивачем було направлено відповідачу лист №08/5004 з проханням підписати специфікацію на поставку №5 та виставити рахунок на поставку субстанції «Мебгідролін» в кількості 600 кг для можливості здійснення попередньої оплати відповідно до п.3.2. договору. До листа було додано два примірника специфікації №5 від 05.07.2016, підписаних з боку позивача та скріплених його печаткою, із зазначенням параметрів поставки.

Однак, відповідачем специфікацію №5 не підписано, рахунку на оплату виставлено не було, про причини не підписання та не здійснення поставки позивача не повідомлено.

У свою чергу, на виконання умов договору, 06.09.2016 позивач в рахунок попередньої оплати субстанції «Мебгідролін», згідно замовленого обсягу 600 кг, платіжним дорученням № від 06.09.2016 перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 987717,00 грн. Однак, 07.09.2016 відповідачем зазначені кошти було повернуто на розрахунковий рахунок позивача із призначенням платежу «повернення помилково перерахованих коштів по п/д НОМЕР_1 від 06.09.2016».

13.09.2016 відповідач листом-попередженням №533 повідомив позивача про намір достроково припинити дію договору поставки №85 від 06.01.2016.

У відповідь позивач листом №17-9/50 від 05.10.2016 повідомив відповідача про те, що він заперечує проти наміру дострокового припинення договору та вимагає від ТОВ «Фармхім» виконати належним чином умови договору поставки щодо постачання субстанції «Мебгідролін» на підставі направлених впродовж липня-вересня 2016 року специфікацій.

Відповідач листом №586 від 13.10.2016 повідомив позивача про те, що з 15.10.2016 припиняється дія договору поставки №85 від 06.01.2016, укладеного між ПАТ «Фармак» та ТОВ «Фармхім».

Як зазначає позивач, до цього часу замовлений у відповідача товар «Мебгідролін» у кількості 600 кг позивачу не поставлено, що в свою чергу призводить до неможливості виконання запланованих обсягів виробництва лікарських засобів «Діазолін».

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх.№9367) проти позову заперечував, посилаючись, зокрема, на те, що в Генеральній специфікації вказана орієнтовна кількість товару, що має бути поставлений за договором. Тобто, Генеральною специфікацією не визначено безумовного обовязку постачальника поставити субстанцію «Мебгідролін» саме у кількості 14000,00 кг. Поставка товару здійснюється партіями, на кожну партію товару виписується окрема специфікація, якою уточнюється назва товару, кількість та ціна. Не підписання специфікації свідчить про те, що сторони договору не досягли згоди відносно істотних умов договору поставки, тому поставка не може бути здійснена. ТОВ «Фармхім» зацікавлений у виготовленні та постачанні субстанції «Мебгідролін» позивачу лише в разі закупки цієї субстанції в обємах, згідно Генеральної специфікації до договору №85. В іншому випадку, підприємство понесе значні матеріальні збитки при придбанні сировини для виготовлення незначної кількості субстанції «Мебгідролін».

30.01.2017 Господарським судом Сумської області прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1 ст.662 ЦК України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Частиною другою ст.266 ГК України встановлено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалось, 06.01.2016 між ПАТ «Фармак» та ТОВ «Фармхім» було укладено договір поставки № 85, згідно з яким відповідач зобовязався передати у власність позивача фармацевтичні субстанції, допоміжну сировину шляхом здійснення поставки товару партіями в асортименті, в кількості та по ціні згідно з Генеральною специфікацією, яка є невідємною частиною даного договору на загальну суму 29 352 664,00 грн.

Відповідно до п.3.2. договору оплата товару, що постачається по даному договору, здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 100% від суми рахунку впродовж 3 днів від дати виставлення рахунку на оплату за відповідну партію товару.

Відповідно до п.3.10. договору сторони домовились про відсутність зобовязання покупця придбати товар на всю (повну) суму, зазначену в п.3.1. даного договору.

Відповідно до п.4.1. договору поставка здійснюється на умовах ЕХW м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Інкотермс 2010, на протязі 30 календарних днів з дати підписання специфікації на поставку партії (партій) товару згідно даного договору. В будь-якому випадку поставка кожної партії товару повинна відбуватися з урахуванням робочого графіку покупця, за попереднім узгодження з покупцем.

Генеральною специфікацією до договору сторони визначили назви товару, зокрема: «Мебгідролін» орієнтовною кількістю 14000 кг на орієнтовну суму 20 649 580,00 грн. Загальна ж сума по Генеральній специфікації визначена на орієнтовну суму 29 352 664,00 грн, що відповідає умовам договору.

Тобто, як вбачається зі змісту договору сторони домовились про відсутність зобовязання позивача придбати товар на всю (повну) суму договору, та дійшли згоди щодо поставки товару саме партіями на підставі підписаної та узгодженої між сторонами специфікації за попереднім узгодженням з позивачем.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору в частині, що стосується поставки субстанції «Мебгідролін» сторонами було погоджено та підписано специфікації: №1 від 18.02.2016 на суму 1 444 480,74 грн на поставку 900 кг товару, №2 від 10.03.2016 на суму 1 414 762,56 грн на поставку 900 кг товару, №4 від 28.04.2016 на суму 311 939,24 грн на поставку 200 кг товару.

Загалом на підставі договору у лютому-травні 2016 відповідачем було відвантажено позивачу субстанцію «Мебгідролін» в обсязі 2 900 кг на загальну суму 4585646,57 грн, що підтверджується видатковими накладними: №45 від 25.02.2016 на поставку 900 кг товару на суму 1444480,74 грн; №64 від 17.03.2016 на поставку 900 кг товару на суму 1414762,56 грн; №106 від 20.04.2016 на поставку 900 кг товару на суму 1414464,03 грн; №129 від 06.05.2016 на поставку 200 кг товару на суму 311939,24 грн, копії яких додано до матеріалів справи.

05.07.2016 позивачем було направлено відповідачу лист №08/5004 з проханням підписати специфікацію на поставку №5 та виставити рахунок на поставку субстанції «Мебгідролін» в кількості 600 кг для можливості здійснення попередньої оплати відповідно до п.3.2. договору. Однак, відповідачем специфікацію №5 не підписано, рахунку на оплату виставлено не було.

06.09.2016 позивач в рахунок попередньої оплати субстанції «Мебгідролін», згідно замовленого обсягу 600 кг, платіжним дорученням № від 06.09.2016 перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 987 717,00 грн.

Однак, відповідач субстанцію «Мебгідролін» не поставив, грошові кошти у зазначеному розмірі повернув позивачу. Заперечуючи проти позову, посилався, зокрема, на те, що термін підписання специфікації на поставку окремої партії договором №85 не визначено, тому з боку відповідача не вбачається дій, які б свідчили про порушення умов договору №85.

Як було зазначено раніше, згідно з положеннями ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п.1 ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає зазначені посилання відповідача необґрунтованими, оскільки відповідач, відповідно до наведеної вище норми Закону, повинен був підписати специфікацію впродовж 7 днів з дня отримання специфікації та листа вимоги позивача про її підписання або надіслати вмотивовану відмову від її підписання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в порушення положень п.2 ст.530 ЦК України, в семиденний строк свого обовязку щодо підписання специфікації не виконав та поставку після цього, у встановлений п.4.1. договору, 30 денний строк не здійснив.

Зазначені обставини справи з врахуванням вимог чинного законодавства дають суду підстави для висновку про порушення відповідачем взятих на себе зобовязань постачальника щодо поставки товару партіями, в звязку з чим вимога позивача про зобовязання ТОВ «Фармхім» виконати обовязок за договором поставки № 85 від 06.01.2016 в натурі шляхом здійснення поставки ПАТ «Фармак» товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг на умовах базису поставки ЕХW (Франко-завод) м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс Міжнародної торгової плати у редакції 2010 року, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в звязку з чим рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі про задоволення позову.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ТОВ «Фармхім» зацікавлений у виготовленні та постачанні субстанції «Мебгідролін» позивачу лише в разі закупки цієї субстанції в обємах, згідно Генеральної специфікації до договору №85, з огляду на те, що, як вже зазначалось, умовами договору було передбачено постачання товару саме партіями в обсягах, визначених в специфікаціях та узгоджених між сторонами, і на виконання цих умов відповідач вже постачав субстанцію «Мебгідролін» окремими партіями.

Місцевий господарський суд зазначеним обставинам справи уваги не надав та дійшов неправомірного висновку, що договір поставки №85 є не укладеним, оскільки не містить істотних умов договору.

Так, як зазначено в оскаржуваному рішенні, предмет договору № 85 складають лише зобовязання однієї сторони постачальника передати у власність покупцю товар шляхом здійснення його поставки партіями в асортименті, в кількості та по ціні згідно із Генеральною специфікацією, яка є невідємною частиною даного договору. При цьому, відсутнє зобовязання покупця прийняти товар, відсутнє визначення обсягу партій та строків (періодів) їх поставки як у договорі так і у Генеральній специфікації, відсутнє зобовязання покупця сплатити за певну кількість товару певну грошову суму. Сторони не визначили ні в договорі, ні у Генеральній специфікації кількість партій товару, обсяг партій товару, строки (періоди) поставки партій товару.

Однак, колегія суддів не може погодитись з даним висновком місцевого господарського суду, з огляду на те, що Генеральною специфікацією до договору сторони визначили: назви товару, орієнтовну кількість (кг), орієнтовну суму, а умовами договору (п.4.1. договору) погоджено, що поставка здійснюється на умовах ЕХW м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Інкотермс 2010, на протязі 30 календарних днів з дати підписання специфікації на поставку партії (партій) товару згідно даного договору

Частиною другою ст.266 ГК України встановлено, що загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Тому, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо недосягнення згоди щодо визначення обсягу партій та строків (періодів) їх поставки як у договорі так і у Генеральній специфікації, зважаючи на те, що така згода була досягнута сторонами при підписанні умов договору та Генеральної специфікації.

Тобто, згідно умов договору сторонами було досягнуто згоди щодо поставки окремими партіями протягом 2016 року в зазначеній кількості: 1. «Мебгідролін» (Діазолін) 14000 кг, 2. Ізоникотинову кислоту 10000 кг, 3. Діоксидин 400 кг; на орієнтовну суму: 20 649 580,00 грн, 5 335 200,00 грн, 3 367 884,00 грн (відповідно), на загальну орієнтовну суму поставки - 29 352 664,00 грн.

Також сторонами при підписанні договору узгоджено постачання кожної партії товару з урахуванням робочого графіку покупця, за попереднім узгодженням з покупцем (п.4.1. договору).

Пунктом 3.10. договору сторони домовились про відсутність зобовязання покупця придбати товар на всю (повну) суму, зазначену в п.3.1. даного договору.

Зважаючи на підписання цього договору без зауважень, відповідач погодився з його умовами в повному обсязі, у тому числі і щодо поставки партіями без чіткого графіку поставок.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що ТОВ «Фармхім» зацікавлений у виготовленні та постачанні субстанції «Мебгідролін» позивачу лише в разі закупки цієї субстанції в обємах, згідно Генеральної специфікації до договору №85 та понесення в іншому випадку підприємством значних матеріальних збитків при придбанні сировини для виготовлення незначної кількості субстанції «Мебгідролін».

Щодо вимоги позивача про зобовязання ТОВ «Фармхім» укласти шляхом підписання уповноваженим представником та скріплення печаткою специфікації № 5 від 05.07.2016 до договору поставки № 85 від 06.01.2016 на поставку позивачеві товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг, колегія суддів зазначає, що дана вимога є неналежним способом захисту порушеного права, згідно зі ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України, оскільки зобовязання підписати специфікацію не є дією в розумінні зобовязальних правовідносин, в звязку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Крім того, колегією суддів було надано оцінку обставинам не підписання специфікації у встановлений Законом строк.

Також, колегія суддів вважає необгрунтованим твердження відповідача щодо наявності преюдиційних обставин, встановлених іншими рішеннями Господарського суду Сумської області, зокрема, у справах №920/923/16, №920/1072/16 між тими ж сторонами, але щодо поставки іншої кількості субстанції «Мебгідролін» за договором №85 від 06.01.2016, щодо встановленя факту укладення сторонами договору поставки №85 від 06.01.2016, яким не передбачено виникнення у ТОВ "Фармхім" безумовного обовязку підписання специфікації на окремі партії товару і саме у кількості, вказаній позивачем, з огляду на наступне.

Відповідно до абз.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до абз.3 п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Однак, колегія суддів зазначає, що рішення Господарського суду Сумської області по справам №920/923/16, №920/1072/16 були прийняті за результатами розгляду позовів ПАТ «Фармак» щодо іншої кількості поставки субстанції «Мебгідролін» та за іншими специфікаціями і обставини, які відповідач вважає приюдиційними, за своїм змістом є саме правовою оцінкою обставин здійснених іншими судами, тому не мають преюдиційного значення в межах даної справи.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на припинення дії договору №85 від 06.01.2016, з огляду на положення п.10.1. договору, яким визначено, що договір діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Як вже зазначалось, лист №08/5004 з проханням підписати специфікацію на поставку №5 було направлено позивачем 05.07.2016, а лист-попередження №533, яким відповідач повідомив позивача про намір достроково припинити дію договору поставки 13.09.2016.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобовязує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, в звязку з чим рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2017 у справі № 920/879/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 10 ч.2 ст.105 Господарського процесуального кодексу України у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне здійснити перерозподіл судових витрат у відповідності до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, п.2 статті 103, п.4 ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фармак" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Сумської області від 30.01.2017 у справі № 920/879/16 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Зобовязати ТОВ «Фармхім» (41100, Сумська область, м.Шостка, вул.Щербакова, 1, ) виконати обовязок за договором поставки № 85 від 06.01.2016 в натурі шляхом здійснення поставки ПАТ «Фармак» (04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 63, ) товару Мебгідролін у кількості 600,00 кг на умовах базису поставки ЕХW (Франко-завод) м. Шостка, вул. Щербакова, буд. 1, згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс Міжнародної торгової плати у редакції 2010 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Фармхім» (41100, Сумська область, м.Шостка, вул.Щербакова, 1, ) на користь ПАТ «Фармак» (04080, м.Київ, вул.Фрунзе, 63, ) 1378,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 1515,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Сумської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 25.04.2017

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.