ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2017 р.Справа № 916/102/17

Позивач: публічне акціонерне товариство "Україниська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс"

про стягнення 127 425, 00 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "Україниська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Трансінвестсервіс" штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 127 425,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.01.2017р. позовну заяву (вх.№105/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/102/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

З підстав перебування судді господарського суду Одеської області Волкова Р.В. з 08.02.2017р. на тривалому лікарняному, розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_2 №270 від 02.03.2017р., справу №916/102/17 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.03.2017р., справу №916/102/17 було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.03.2017р. суддею Цісельським О.В. прийнято справу №916/102/17 до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№2121/17 від 30.01.2017р.).

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

08.09.2016р. згідно з накладною №40653420, яка у відповідності з ст.6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу з станції Чорноморська Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці було відправлено групу вагонів з вантажем вугілля кам'яне, в тому числі і вагон №53170270.

15.09.2016р. на станції Авдіївка було здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт БН №696785/118 від 15.09.2016р.

Згідно комерційного акту БН №696785/118 від 15.09.2016р. вбачається, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона № 53170270 відправленого за накладною №40653420 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1800 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 15.09.2016р.

20.09.2016р. згідно з накладною №40972515, яка у відповідності з ст.6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу з станції Чорноморська Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці було відправлено групу вагонів з вантажем вугілля кам'яне, в тому числі і вагон №56863970.

23.09.2016р. на станції Авдіївка було здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт БН №696786/119 від 23.09.2016р.

Згідно комерційного акту БН №696786/119 від 23.09.2016р. вбачається, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона № 56863970 відправленого за накладною №40972515, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 1950 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 23.09.2016р.

08.09.2016р. згідно з накладною №40972515, яка у відповідності з ст.6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу з станції Чорноморська Одеської залізниці на станцію Авдіївка Донецької залізниці було відправлено групу вагонів з вантажем вугілля кам'яне, в тому числі і вагон №56331820.

23.09.2016р. на станції Авдіївка було здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт БН №696787/120 від 23.09.2016р.

Згідно комерційного акту БН №696787/120 від 23.09.2016р. вбачається, що під час контрольного зважування на вагах станції вагона № 56331820, відправленого за накладною №40972515, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою на 2600 кг. Результат переважування зафіксовано в Книзі переважування вантажів 23.09.2016р.

Відповідно до вищезазначених накладних відправником вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями 'Трансінвестсервіс". Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 перевізних документів), завантаження проводилося вантажовідправником. Зазначені відмітки є в перевізних документах.

Пунктом 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно до ст. 122 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній.

Відповідно до ст.122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно ст.118 цього статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

З підстав неправильного зазначення відправником маси вантажу позивачем було в порядку ст.ст.118,122 Статуту залізниць нараховано відповідачу штраф в розмірі 127 425,00 грн. згідно наступного розрахунку.

- провізна плата по накладній №40653420 вагон №53170270 складає 8 495 грн., штраф складає 8495 грн. х 5 = 42 475 грн.

- провізна плата по накладній №40972515 складає 8495 грн., штраф складає 8 495 грн. х 5 = 42 475 грн.

- провізна плата по накладній №40972512 складає 8495 грн., штраф складає 8 495 грн. х 5 = 42 475 грн.

З врахуванням вищенаведених обставин позивач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частинами 2 та 3 ст.908 ЦК України встановлено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

У відповідності до ст.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частиною 1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Як вбачається зі змісту ст.118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

З цього приводу суд зазначає наступне:

Для застосування цього виду відповідальності залізниця має довести, що вантаж не було частково втрачено під час перевезення (п.13 Інформаційного листа ВГСУ від 02.02.2010р. №01-08/71 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про відповідальність за порушення у галузі залізничного транспорту (за матеріалами узагальнення судової практики у справах, розглянутих господарськими судами України)".

Так п.а) ч.2 ст.129 Статуту залізниць України встановлено, що комерційний акт засвідчує лише невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Так, пунктом 7 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах.

У відповідності до п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства.

Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України. затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за №1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до роздруківки з програмного комплексу ПО-У.01, встановленого на вагах, складеного ваговим оператором ОСОБА_3, при зважуванні на вагових вагах 23105ВВ-1003/2СД вагону №53170270 з вантажем, було встановлено, що маса вантажу складає 68,70 т.

Тим самим, Відповідач у залізничній накладній №40653420 вказав саме ту масу вантажу, яка зазначена в роздруківці: 68,70 тон. на вагон №5317027.

Відповідно до роздруківки з програмного комплексу ПО-У.01, встановленого на вагах 23105ВВ-100Е/2СД від 20.09.2016 року, складеного ваговим оператором ОСОБА_4, при зважуванні на вагових вагах 23105ВВ-1003/2СД вагонів №56863970 та №56331820 з вантажем, було встановлено, що маса вантажу складає 67,60т. та 68,10т. відповідно.

Тим самим, Відповідач у залізничній накладній №40972515 вказав саме ту масу вантажу, яка зазначена в роздруківці: 67,60т. тон. на вагон №56863970, та 68,10т. на вагон №56331820.

Отже, відповідач не міг та не мав можливості зазначити в залізничній накладній невірну масу вантажу, оскільки він не має можливості змінювати значення маси вантажу, отриманні ним при зважуванні вагонів на повірених вагах 23105ВВ-1003/2СД.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність зазначених відомостей у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Так, у відповідності до роздруківок з програмного комплексу ПО-У.01, встановленого на вагах 23105ВВ-100Е/2СД від 08.09.2016 року, складеного ваговим оператором ОСОБА_3 та від 20.09.2016 року, складеного ваговим оператором ОСОБА_4 представник станції Черноморська (експ. для ТІС), а саме: агент комерційний ОСОБА_5 була присутня під час зважування, чим засвідчила своїм підписом зазначенні роздруківки та данні зазначенні в них.

Таким чином, залізниця скористалася своїм правом перевірки маси вантажу, зазначеного в залізничній накладній шляхом присутності при зважуванні вантажів та проставлянням підпису свого представника - агенту комерційного ОСОБА_5.

З врахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі в сумі 127 425,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський