ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.2017 Справа № 905/1517/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Колтак Т.М.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком, м.Маріуполь Донецької області,

про зобовязання повернути вантажний автомобіль,

за участі представників:

від позивача ОСОБА_3 представник по довіреності № 19-12/16-36 від 19.12.2016р.

від відповідача не зявився

В провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/1517/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком, м.Маріуполь Донецької області про зобовязання повернути вантажний автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору фінансового лізингу (оренди) №L634-04/07 від 26 квітня 2007 року. Зазначиє, що відповідач за актом приймання - передачі фінансового лізингу від 22.06.2007 за договором фінансового лізингу прийняв вантажний автомобіль марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ, в тимчасове володіння та користування за плату, зазначену у графіку платежів. Відповідач не виконав свої зобовязання щодо сплати лізингових платежів у строк обумовлений договором та угодами, строк лізингу звязку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути предмет лізингу.

У звязку із звільненням судді Подколзіної Л.Д. з посади, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2017р. для розгляду даної справи призначено суддю Сковородіну О.М.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не зявився, відзив на позов не надав. За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наявних в матеріалах справи повідомлень про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи зупинявся та поновлювався на підставі ст.79 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив наступне.

26.04.2007 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (покупець, лізингодавець) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (продавець, лізингоодержувач) було укладено договір купівлі-продажу №Р634-04/07, відповідно до п.1.3 якого придбання обладнання на умовах цього договору здійснюється покупцем для подальшої передачі в лізинг лізингоодержувачу відповідно до договору лізингу від 26.04.2007 №L634-04/07.

26.04.2007 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (лізингодавець) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу (оренди) №L634-04/07 (далі договір фінансового лізингу).

Відповідно до п.1.1. договору фінансового лізингу, лізингодавець на підставі договору купівлі продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у володіння та користування протягом усього строку лізингу за плату (лізингові платежі) майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток №2 до цього Договору) (надалі-предмет лізингу), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Згідно специфікації (Додаток №2 до цього договору), предметом лізингу є вантажний автомобіль марки MAN 26413, вартістю 344637,25грн. з ПДВ (а.с. 13).

Згідно з п.1.2. договору фінансового лізингу, строк лізингу складається з періодів лізингу, зазначених в Графіку платежів (Додаток №1 до цього Договору) та не може бути менше одного року.

Після сплати лізингових платежів за договором у повному обсязі лізингодавець зобовязаний укласти з лізингоодержувачем договір купівлі-продажу (викупу) предмету лізингу (п.2.5 договору фінансового лізингу).

Лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу та поточних лізингових платежів, що включають: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу та комісію лізингодавця (п.4.1 договору фінансового лізингу).

Розмір лізингових платежів за кожний період лізингу, їх загальна сума та порядок сплати зазначаються в Графіку (п.4.2 договору фінансового лізингу).

Поточні лізингові платежі розраховуються на перше число місяця лізингового періоду (п.4.4 договору фінансового лізингу).

Оплата всіх лізингових платежів (авансового та поточних), зазначених в цьому розділі договору, здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця (4.7. договору фінансового лізингу).

Відповідно до умов п.5.4 загальних умов фінансового лізингу (додаток №4) до договору оренди (фінансового лізингу), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. При цьому, першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем, в якому предмет лізингу був переданий лізингоодержувачу за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.8.1.14 загальних умов фінансового лізингу, лізингоодержувач зобовязаний викупити предмет лізингу на умовах договору.

У відповідності до загальних умов лізингоодержувач має право використовувати предмет лізингу протягом строку лізингу (п.8.2.1 умов).

Лізингоодержувач має право по закінченню строку лізингу та за умови належного виконання своїх зобовязань за договором викупити предмет лізингу на умовах договору купівлі-продажу (викупу) (п.8.2.3 умов).

На виконання умов договору, відповідачеві був переданий вантажний автомобіль марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі від 22.06.2007 (а.с. 22).

Угодами від 02.03.2009р., 01.09.2009р., 02.08.2010р., 01.12.2010р., 04.05.2011р. про внесення змін до договору фінансового лізингу, сторони дійшли згоди внести зміни до додатку №1 Графік платежів до договору фінансового лізингу. Згідно графіку платежів в редакції угоди від 04.05.2011р. сторони визначили строк лізингу з липня 2007р. по червень 2012р.

Додатковою угодою від 28.02.2014р. сторони досягли згоди щодо внесення змін до договору фінансового лізингу та домовились про наступне.

Згідно до п.1.1. цієї угоди, лізингоодержувач визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобовязується сплатити в розмірі та строк, визначений сторонами.

Номера, дати рахунків, сума заборгованості за рахунками та дати сплати заборгованості вказані в додатковій угоді.

Відповідно до п.1.2. угоди, лізингоодержувач засвідчує та визнає, що на дату укладання цієї угоди, зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем за договором не виконані в повному обсязі та відповідно до умов, визначених договором.

Виконання зобовязань/боргових зобовязань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим. Встановити кінцеву дату виконання лізингоодержувачем зобовязань за договором до 30.09.2014 (зобовязання повинні бути виконані не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобовязань) (п.1.3 угоди).

Відповідно до п.8.1. договору фінансового лізингу, договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та сплати лізингоодержувачем авансового платежу згідно графіку платежів і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

Оскільки відповідач, у зв'язку із закінченням строку лізингу, предмет лізингу не повернув та продовжує ним користуватися, позивач звернувся до суду з позовом про витребування з незаконного володіння відповідача майна.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України Про фінансовий лізинг.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обовязків (ст.11 Цивільного кодексу України).

Статтею 292 Господарського кодексу України передбачено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно із частиною 1 статті 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України Про фінансовий лізинг.

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. В свою чергу, лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу (ст. 10 зазначеного Закону).

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Пунктом 8.2.1. Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору фінансового лізингу від 26.04.2007 № L634-04/07) сторонами погоджено, що лізингоодержувач має право використовувати предмет лізингу протягом строку лізингу.

При цьому, слід зазначити, що строк лізингу - це строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу.

Договором фінансового лізингу (оренди) № L634-04/07 від 26.04.2007 сторони визначили, що строк лізингу вантажного автомобілю марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ, з періодів лізингу з липня 2007р. по червень 2012р. (п. 1.2. договору, враховуючи угоду від 01.12.2010р. до договору).

З матеріалів справи вбачається, що станом на час розгляду справи, відповідач своє зобов'язання щодо повернення предмету лізингу, у зв'язку із закінченням строку лізингу, не виконав, предмет лізингу - вантажний автомобіль марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ, позивачу не повернув, та продовжує використовуватись без належної правової підстави. Доказів сплати лізингових платежів в повному обсязі суду не надав. Станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідачем за договором не погашена, що, зокрема, підтверджується бухгалтерською довідкою позивача, згідно якої станом на 20.04.2016р. несплачена вартість предмета лізингу, який знаходиться у користуванні ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" за договором фінансового лізингу №L634-04/07 від 26.04.2007р., складає 211359,73 грн., а також самою додатковою угодою від 28.02.2014р.

Отже, предмет лізингу перебуває у володінні відповідача без правових підстав, оскільки строк лізингу закінчився, зобов'язання не виконане в строк - визнана відповідачем заборгованість не сплачена, предмет лізингу не викуплений.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави володіла ним.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведена правомірність та обґрунтованість позовних вимог, а тому позовні вимоги про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" повернути вантажний автомобіль марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ, позивачу є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", про зобовязання повернути вантажний автомобіль, - задовольнити.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2, п/р 6000 в Донецькій ОД АТ ОСОБА_1 ОСОБА_2, МФО 335076, ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 ОСОБА_2 (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, п/р 3 в АТ ОСОБА_1 ОСОБА_2, МФО 380805, ) вантажний автомобіль марки MAN 26413, № кузова WMAН23ZZ24G167685, номерний знак AA 0369 СТ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3170,40 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 11.04.2017р.

Рішення набирає законної сили 24.04.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна