ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.2017 Справа № 920/1216/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали справи № 920/1216/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дебют», м. Донецьк,

до відповідачів 1) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рестрас»,

м. Буринь, Сумський район, Сумська область,

2) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Київмонолітбуд -2005», м. Київ,

про стягнення 19 501 грн. 46 коп.,

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не зявився.

При секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

Суть спору: позивач у позовній заяві № 1643/03-16 від 16.11.2016 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рестранс» на користь позивача 19 501 грн. 41 коп., в тому числі 13 551 грн. 68 коп. заборгованості за договором поставки № 4533 від 01.08.2014, 3 810 грн. 80 коп. пені відповідно до п. 6.3. договору, 620 грн. 00 коп. 3 % річних, 1 518 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань, а також 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

17.02.2017 позивачем подані письмові пояснення та додаткові документи по справі. Зазначені документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Також, 17.02.2017 представником позивача подано суду заяву, в якій зазначено, що оскільки ТОВ «Дебют» 01.08.2014 укладало договір поставки № 4533 з ТОВ «Київмонолітбуд - 2005», , юридична адреса якого зазначена у договорі: 01001, м. Київ, вул. М. Житомирська, 10, а позов подано до ТОВ «Рестрас», , адреса: 41700, Сумська область, м. Буринь, буд. 5, до Господарського суду Сумської області, вважає, що належним відповідачем є ТОВ «Київмонолітбуд -2005». В зв'язку з зазначеним, позивач просить суд залучити до розгляду справи належного відповідача ТОВ «Київмонолітбуд - 2005», , що знаходиться за адресою: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, офіс 44 (згідно витягу з ЄДР), та передати матеріали справи для розгляду за встановленою підсудністю до іншого господарського суду.

21.02.2017 ухвалою господарського суду Сумської області залучено до участі у справу другого відповідача - ТОВ «Київмонолітбуд -2005».

Щодо клопотання позивача про передачу матеріалів справи за підсудністю, враховуючи місцезнаходження другого відповідача м. Київ, суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено, що зобовязана сторона за договором належний відповідач, знаходиться в м. Київ, натомість з матеріалів справи вбачається, що позивачем надано документи в підтвердження того, що контрагент позивача за договором змінив своє найменування та місцезнаходження з м. Київ на м. Буринь Сумської області, окрім цього позивач при зверненні з позовом до суду сам визначив підсудність і звернувся до Господарського суду Сумської області, враховуючи місцезнаходження відповідача - ТОВ «Рестрас» м. Буринь, Сумська область.

24 лютого 2017 року від Головного територіального управління юстиції у Сумській області до суду надано листа № 1206/03.2-01 від 21.02.2017, в якому зазначено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Київмонолітбуд-2005» було здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи 05.04.2012, керівник ОСОБА_2. 10.12.2015 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування, зміни місцезнаходження юридичної особи та зміни керівника. Так, ТОВ «Київмонолітбуд- 2005» змінило своє найменування на ТОВ «Рестрас», керівником обрано ОСОБА_3.

9 березня 2017 року від позивача надійшло клопотання (вх. № 2473 від 09.03.2017 року), в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи належним чином завірений договір поставки № 4533 від 01.08.2017, належним чином завірені накладні № 47247 від 24.04.2015 та № 41195 від 24.04.2015, копію рахунку фактури № 41195 від 24.04.2015 та докази направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками.

Подані документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

10.04.2017 представником позивача подано до суду клопотання від 07.04.2017 № 535/03-17/1 про залучення до матеріалів до справи документів, а саме відповіді Буринської РДА Сумської області від 30.03.2017 № 01-13/658, в якій зазначено, що документи реєстраційних дій, повязаних зі зміною найменування ТОВ «Київмонолітбуд-2005» на ТОВ «Рестрас» та місцезнаходження: вулиця Першотравнева, будинок 5, м. Буринь, Сумська область, проведених державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Київ (вул. Т. Шевченка, 26/4, м. Київ, 01030), які подавалися для «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах» та «Державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи» від 10.12.2015 до цього часу на адресу Відділу з питань з питань надання адміністративних послуг апарату Буринської районної державної адміністрації не надійшли.

В судове засідання 12 квітня 2017 року представник позивача не прибув, проте надав заяву від 07.04.2017 № 535, в якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання 12 квітян 2017 року не прибули, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подали.

Ухвали господарського суду Сумської області у справі № 920/1216/16 від 17.01.2017, від 02.02.2017, від 21.02.2017 та 09.03.2017 надіслані рекомендованою поштою на адресу відповідача 1 - ТОВ «Рестрас», зазначену в позовній заяві (41700, Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, буд. 5), повернута до суду з відміткою пошти: «не існує».

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.01.2017, відповідач 1 зареєстрований за адресою: 41700, Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, буд. 5.

Ухвала суду від 09.03.2017 надіслана на адресу відповідача 2 - ТОВ «Київмонолівтбуд - 2005», зазначену позивачем: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, офіс 44, повернута на адресу суду з зазначенням причин повернення: «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, беручи до уваги, що відповідачі про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини незявлення суду не повідомлено, враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачам для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд, встановив:

01 серпня 2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дебют» в особі філії «ДебютЦентр» ТОВ «Дебют» (постачальник, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Київмонолітбуд-2005» (покупець) укладено договір поставки № 5433.

На день подання позову, згідно спеціального витягу з ЄДРПОУ за кодом 38124758, який зазначений в договорі поставки № 4533 від 01.08.2014 як код ЄДРПОУ товариства з обмеженою відповідальністю «Київмонолітбуд-2005» значиться товариство з обмеженою відповідальністю «Рестрас» з місцезнаходженням 41700, Сумська область, Буринський район, місто Буринь, вул. Першртравнева, буд. 5.

З матеріалів справи, а саме листа Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 1206/03.2-01 від 21.02.2017, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Київмонолітбуд-2005» було здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи 05.04.2012, керівник ОСОБА_2. 10.12.2015 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування, зміни місцезнаходження юридичної особи та зміни керівника. Так, ТОВ «Київмонолітбуд - 2005» змінило своє найменування на ТОВ «Рестрас», керівником обрано ОСОБА_3.

Відповідно до розяснень наведених у Постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 зазначено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулося перейменування ТОВ «Коївмонолітбуд - 2005» на ТОВ «Рестрас» та змінено місцезнаходження з 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 62, офіс 44 на 41700, Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, буд. 5, тому суд не розглядає питання процесуального правонаступництва, а отже належним відповідачем у справі є ТОВ «Рестрас» 41700, Сумська область, Буринський район, м. Буринь, вул. Першотравнева, буд. 5.

Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник (позивач) зобовязався передати у власність покупця (відповідач) товар будівельні матеріали, а покупець зобовязується прийняти товар і своєчасно оплачувати його вартість.

Згідно до п. 2.4. Договору перехід права власності та товар від постачальника до покупця відбувається у момент підписання покупцем видаткових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткових накладних позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 13551 грн. 68 коп., зокрема відповідно до:

- видаткової накладної від 24.04.2015 № 47247 поставлено товару на суму 6382 грн. 15 коп.

- видаткової накладної від 24.04.2015 № 41195 поставлено товар на суму 7169 грн. 52 коп.

Вищезазначені видаткові накладні підписані повноважними представниками та скріплені печатками обох сторін.

Підпис уповноваженого представника покупця (відповідача) в накладних засвідчує, що товар прийнятий покупцем від постачальника за кількістю та за якістю.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 5.2. Договору розрахунки здійснюються покупцем на умові відстрочення платежу на 7 (сім) календарних днів з моменту відвантаження товару за безготівковим розрахунком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним договірні зобовязання виконані в повному обсязі, проте відповідачем зобовязання щодо оплати поставленого товару не виконані, через що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар на загальну суму 13 551 грн. 68 коп.

З матеріалів справи вбачається, що з метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 23.08.2016 № 1143/03-16, в якій зазначено, що строк відстрочки платежу пройшов 02.05.2015, тому відповідачу необхідно сплатити заборгованість.

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не сплатив.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, як встановлено матеріалами справи відповідач, в установленому порядку, обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 13551 грн. 68 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим позивачем розрахунком розмір 3 % річних складає 620 грн. 00 коп., інфляційних нарахувань 1518 грн. 98 коп.

Враховуючи, що право позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних нарахувань передбачене чинним законодавством України, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 620 грн. 00 коп. 3% річних та 1518 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені, позивач зазначає, що відповідно до п. 6.3. договору, сторони погодили, що в разі прострочення оплати товару по накладній понад вказаного в пункті 5.2. договору терміну відстрочення платежу покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла в період сплати пені від суми простроченого платежу.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002. визначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно з поданим позивачем розрахунком, відповідачеві нарахована пеня в сумі 3810 грн. 80 коп.

Відповідач контррозрахунку чи обґрунтованих заперечень щодо розрахунку пені суду не подав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковим.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договору, господарський суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення пені в сумі 3810 грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Рестрас» (41700, Сумська область, Буринський район, місто Буринь, вул. Першотравнева, будинок 5, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Дебют» (83059, м. Донецьк, вул. Складська, 5, ) 13551 грн. 67 коп. основного боргу, 3810 грн. 80 коп. пені, 1518 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань, 620 грн. 00 коп. 3% річних, 1378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя ОСОБА_4