РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017Справа №910/3604/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Західна Нафтова Група - Карпати"

про стягнення 508 918,70 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Савчук П.К. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ Трейдинг" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" (відповідач) 508 918,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про переведення боргу № 347 від 19.10.2016 в частині сплати на користь кредитора грошових коштів в розмірі 508918,70 грн., що виникли на підставі Договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 03/11/14 від 03.11.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3604/17 та призначено її до розгляду на 30.03.2017.

24.03.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

В судове засідання 30.03.2017 з'явився представник позивача. Представник відповідача не з'явився, відзиву на позовну заяву і витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2017 залучено до участі у справі № 910/3604/17 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Західна Нафтова Група Карпати", розгляд справи відкладено на 20.04.2017.

13.04.2017 від позивача надійшли пояснення по справі.

14.04.2017 від відповідача надійшли письмові пояснення, у яких останній визнав повністю заборгованість перед позивачем у розмірі 508918,70 грн. та повідомив, що не здійснив розрахунки по договору у зв'язку з скрутним економічним становищем. Також відповідач просив розглядати справу без участі представника.

14.04.2017 від третьої особи надійшли пояснення по справі та клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 20.04.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 20.04.2017 не з'явились, про час та місце розгляду справу повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 20.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Західна Нафтова Група - Карпати" (третя особа, позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Трейдинг" (позивач, позикодавець) укладено договір безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 03/11/14 (далі - договір № 03/11/14), відповідно до п. 1.1 якого позикодавець надає позичальнику позику в сумі 1000000,00 грн., з метою створення та реалізації останнім програм по проведенню економічно доцільних господарських операцій.

Відповідно до п. 2.1 договору № 03/11/14, позикодавець надає позику позичальнику частками у взаємоузгоджені сторонами строки.

Згідно з п. 2.2 договору № 03/11/14, позика надається в українській національній валюті, у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позичальника.

Строк повернення позики позикодавцю становить до 31.12.2015 (п. 3.1 договору № 03/11/14).

Згідно з п. 4.1 договору № 03/11/14 позичальник зобов'язується повернути суму позики в останній день строку, встановленого п. 3.1 договору.

Даний договір набуває чинності з моменту переказу позикодавцем грошових коштів на рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 5.1 договору № 03/11/14).

На виконання умов договору № 03/11/14 позивач, згідно із платіжним дорученням № 4230 від 04.11.2014 перерахував третій особі суму у розмірі 508 918,70 грн.

В подальшому, 19.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОГ Трейдинг" (позивач, кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Західна Нафтова Група - Карпати" (третя особа, первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" (відповідач, новий боржник) укладено правочин про перевід боргу № 347 (далі - договір № 347), відповідно до п. 1.1 якого первісний боржник передає, а новий боржник приймає на себе зобов'язання первісного боржника по проведенню розрахунків на загальну суму 508918,70 грн., згідно умов договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 03/11/14 від 03.11.2014, укладеного між первісним боржником та кредитором.

Кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником по проведенню розрахунків згідно з умовами договору безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 03/11/14 від 03.11.2014 - а сумі, передбаченій п. 1.1 даного правочину, і, підписуючи зі своєї сторони договір, дає свою згоду на переведення зазначеного кредиту в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору № 347, новий боржник зобов'язується виконати наступне зобов'язання первісного боржника: провести розрахунки на загальну суму 508918,70 грн.

Положеннями п. 2.2 договору № 347 встановлено, що первісний боржник зобов'язується передати новому боржнику всю необхідну інформацію, копії документів, що підтверджують зобов'язання первісного боржника перед кредитором.

19.10.2016 на виконання умов договору про переведення боргу між відповідачем та третьою особою підписано акт прийому-передачі документів.

16.01.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 25 про сплату заборгованості у сумі 508 918,70 грн., однак вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Оскільки, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань суму фінансової допомоги у розмірі 508 918,70 грн. не повернув, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом між третьою особою та позивачем укладено договір безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі № 03/11/14, згідно із яким позивач надав третій особі грошові кошти в сумі 508 918,70 грн.

Укладений між третьою особою та позивачем договір за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Надання позики у сумі 508 918,70 грн. підтверджується платіжним дорученням № 4230 від 07.11.2014.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що фінансова допомога надається в строк до 31.12.2015.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як підтверджено матеріалами справи, між позивачем, відповідачем та третьою особою укладено договір про перевід боргу № 347.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача, як до нового боржника з вимогою про повернення боргу у розмірі 508 918,70 грн.

Доказів повернення боргу у розмірі 508 918,70 грн. відповідачем не надано.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму фінансової допомоги у розмірі 508 918,70 грн. в строк, передбачений договором, не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 508 918,70 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у поданих до суду поясненнях від 12.04.2017 відповідач визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 508 918,70 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені вище обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІМУС ОІЛ ТРЕЙД" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 18-Б, офіс 3, код 39675577) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ Трейдинг" (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 22/8, кім. 201, код 38390515) 508 918,70 грн. заборгованості та 7633,78 грн. витрат зі сплати судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2017.

Суддя С.О. Турчин