КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. Справа№ 910/2341/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Пономаренка Є.Ю.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Єна С.О., дов. № б/н від 06.02.2017 р.;

від відповідача-1 -Лавриненко К.Л., дов. № 43 від 03.01.2017 р.;

від відповідача-2 - не з'явилися;

від відповідача-3 - не з'явилися;

від третьої особи на стороні відповідача-1 - не з'явилися;

від третьої особи на стороні відповідача-2 - Бондаренко О.Ю., дов. № 7 від 01.11.2016 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Торжок»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.02.2017 року

у справі № 910/2341/17 (суддя Марченко О.В.)

за заявою Дочірнього підприємства «Торжок»

про вжиття заходів до забезпечення позову

за позовом Дочірнього підприємства «Торжок»

до 1. Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський

Акціонерний Банк»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ

Моніторинг»,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Фінмарк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Нексджен фінанси»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-

кондитер»

про визнання недійсними результатів аукціону та визнання

недійсним протоколу від 28.11.2016 №14/11-01.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року по справі № 910/2341/17 у задоволенні заяви Дочірнього підприємства «Торжок» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Дочірнє підприємство «Торжок» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року по справі № 910/2341/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Мартюк А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.03.2017 року.

29.03.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповіда-1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2017 року, у зв'язку з перебуванням суддів Зубець Л.П., Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/2341/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленін В.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року справу № 910/2341/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року відкладено розгляд справи на 12.04.2017 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Дочірнього підприємства «Торжок» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року по справі № 910/2341/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-кондитер» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник інших сторін у судове засідання не з'явилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 29.03.2017 року про відкладення розгляду справи надсилалась сторонам за адресами вказаними у апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відсутніх сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Дочірнє підприємство «Торжок» (далі - позивач, ДП «Торжок») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - відповіда-1, Банк, ПАТ «ВіЕйБі»), Товариства з обмеженою відповідальністю «УКГ Моніторинг» (далі - відповіда-2, ТОВ «УКГ Моніторинг») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» (далі - відповіда-3, ТОВ «ФК «Фінмарк») про:

- визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам, які відбулись 14.11.2016 року, щодо лоту № 7262, організатор аукціону - ТОВ «УКГ Моніторинг»;

- визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 року № 14/11-01 (зі змінами і доповненнями) про проведення аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка шляхом відступлення прав вимоги з кредитами іншим фінансовим установам щодо лоту № 7262.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що торги проведені з порушенням норм законодавства та порушують публічний порядок їх проведення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 20.03.2017 року.

Крім того, даною ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ПАТ «ВіЕйБі» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нексджен фінанси» (далі - третя особа-1, ТОВ «ФК «Нексджен фінанси»), та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ТОВ «УКГ Моніторинг» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-кондитер» (далі - третя особа-2, ТОВ «Первомайськ-кондитер»).

14.02.2017 року позивачем було додано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій останній вмагає:

- заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державною реєстрацією обтяжень речових прав на таке нерухоме майно, яке згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна належить Підприємству, а саме: нежитлова будівля загальною площею 21 347,4 кв.м., адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108/5, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01 (далі - нежитлова будівля № 1); нежитлова будівля загальною площею 5 023,7 кв.м., адреса: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Мала Морська, буд. 108, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01 (далі - нежитлова будівля № 2);

- заборонити ТОВ «Первомайськ-кондитер» та третім особам вчиняти дії (у тому числі, але не виключно: надавати документи до державного реєстратора, отримувати документи від державного реєстратора, надавати документи чи звертатися до державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяв про вчинення реєстраційних дій т.д.), які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна, а саме нежитлових будівель № 1 і № 2;

- накласти арешт на майно, що належить ДП «Торжок», а саме на нежитлові будівлі № 1 і № 2.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Предметом даного спору є визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі та визнання недійсним протоколу про проведення аукціону в електронній формі.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що йому стало відомо про звернення ТОВ «Первомайськ-кондитер» до державного реєстратора з заявою про реєстрацію права власності на предмети іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У випадку, якщо ТОВ «Первомайськ-кондитер» зверне стягнення на предмет іпотеки та здійснить відчуження зазначеного майна, то це фактично унеможливить виконання рішення про визнання недійсними вказаних договорів та повернення правовідносин у попередній стан. Зазначені ж заходи забезпечать запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача та не призведуть до можливого порушення прав чи охоронюваних законом інтересів відповідача в разі відмови у задоволенні позовних вимог.

Як передбачено абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - постанова Пленуму ВГСУ № 16) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови Пленуму ВГСУ № 16 при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16 визначена позиція про доцільність вирішення питання про вжиття забезпечувальних заходів саме на стадії підготовки справи до розгляду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Стосовно посилання на те, що у випадку, якщо ТОВ «Первомайськ-кондитер» зверне стягнення на предмет іпотеки та здійснить відчуження належного позивачу майна, що фактично унеможливить виконання рішення про визнання недійсними договорів та повернення правовідносин у попередній стан, судова колегія відмічає наступне.

Предметом даного спору є визнання недійсними результатів аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка та визнання недійсним протоколу від 28.11.2016 року № 14/11-01 (зі змінами і доповненнями) про проведення аукціону в електронній формі з реалізації активів Банка.

Договори, укладені Банком і ТОВ «ФК «Фінмарк» про відступлення прав вимоги, наразі є чинними, у встановленому чинним законодавством України недійсними не визнані, як і договори, укладені ТОВ «ФК «Фінмарк» і ТОВ «Первомайськ-кондитер».

Тобто, питання щодо визнання недійсними договорів та повернення правовідносин у попередній стан у межах даної справи не розглядається.

Щодо заборони ТОВ «Первомайськ-кондитер» та третім особам вчиняти дії (у тому числі, але не виключно: надавати документи до державного реєстратора, отримувати документи від державного реєстратора, надавати документи чи звертатися до державного реєстратора щодо відновлення розгляду заяв про вчинення реєстраційних дій т.д.), які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна, а саме нежитлових будівель № 1 і № 2, судова колегія зазначає наступне.

Заборона ТОВ «Первомайськ-кондитер» здійснювати дії, які призводять або можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, чи направлені на відчуження нерухомого майна є втручанням у господарську діяльність останнього і порушенням його права, отриманого за договорами, укладеними з ТОВ «ФК «Фінмарк».

В матеріалах справи наявні копії рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно Риженка О.С. Центра надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 26.01.2017 року № 33571693 і № 33571030, якими зупинено державну реєстрацію прав власності на нежитлові приміщення № 1 і № 2.

Таким чином, станом на 22.02.2016 року нежитлові приміщення № 1 і № 2 фактично є власністю ДП «Торжок».

Частиною 12 ст. 67 ГПК України встановлено, що не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Суд першої інстанції слушно зазначив, що накладення арешту на майно позивача не входить до переліку заходів забезпечення позову, визначеного ст. 67 ГПК України.

Слід зазначити, що позивачем не мотивовано належним чином, як саме невжиття таких заходів до забезпечення позову може вплинути на виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Більш того, судом першої інстанції звернуто увагу, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.12.2016 року у справи № 915/473/15 за позовом ТОВ «КИТ» до ДП «Торжок» про стягнення основного боргу та відсотків, уже було вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони всім реєстраторам здійснювати будь-яку державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно ДП «Торжок» та їх обтяжень на нежитлові приміщення № 1 і № 2.

Судова колегія звертає увагу, що заборонити, відповідно до положень ст. 67 ГПК України, можна вчинення лише дії, які стосуються предмету спору та які є співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У справі з даним предметом позову невжиття заходів до забезпечення позову, які просить вжити позивач, не тягне за собою утруднення чи унеможливлення виконання рішення господарського суду в разі задоволення позовних вимог, а отже, такі заходи не є співвідносними заявленим позовним вимогам.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Дочірнім підприємством «Торжок» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року по справі № 910/2341/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Торжок» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Дочірнє підприємство «Торжок» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 66, 67, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Торжок» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року по справі № 910/2341/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/2341/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

Є.Ю. Пономаренко

Повний текст рішення складено 12.04.2017 року.