РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017Справа №910/22596/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз"
доПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
простягнення 343717,80 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГанченко М.О., Новіков С.Ю. - представники
від відповідачаКравчик С.М. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київенерго" пені у розмірі 311360,52 грн. та 3% річних у розмірі 32357,28 грн., нарахованих у зв'язку з несвоєчасним здійсненням розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу за договором № від 01.11.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.11.2012 в частині своєчасної та повної оплати за надані позивачем послуги з транспортування природного газу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/22596/16 та призначено справу до розгляду на 17.01.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 розгляд справи відкладено на 31.01.2017, а 31.01.2017 на 13.02.2017.

Крім цього, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2017 за клопотанням представників сторін судом продовжено строк розгляду справи №910/22596/16 на 15 днів.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/493 від 13.02.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/22596/16.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/22596/16 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 справу прийнято до свого провадження суддею Смирновою Ю.М. та призначено її розгляд на 14.03.2017.

В судовому засіданні 14.03.2017 оголошено перерву до 29.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 за клопотанням представників сторін судом продовжено строк розгляду справи №910/22596/16 на 15 днів.

В судовому засіданні 29.03.2017 оголошено перерву до 20.04.2017.

Представники позивача в судовому засіданні 20.04.2017 підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 20.04.2017 з'явився. Відповідач у відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що розрахунок позивача не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та проведений з метою штучного збільшення нарахувань. При цьому відповідач зазначив, що із згаданого розрахунку неможливо встановити ані розмір вартості послуг з транспортування природного газу за кожний окремий період, ані розмір проведених відповідачем оплат, у зв'язку з чим на думку відповідача, неможливо встановити і розмір боргу за кожний окремий період. Крім цього, як стверджує відповідач, позивачем документально не підтверджено розмір початкового сальдо станом на 21.10.2016 - дату початку нарахувань пені та 3% річних.

У судовому засіданні 20.04.2017 судом розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/22596/16 до набрання рішенням у справі №910/19845/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення грошових коштів, а зокрема пені та 3% річних за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.11.2012 за період з 11.03.2016 по 17.10.2016 законної сили, яке обґрунтоване тим, що у вказаному рішенні судом встановлено факт здійснення позивачем невірних розрахунків сум пені та 3% річних, які заявлені до стягнення з відповідача, судом було здійснено власний перерахунок вказаних сум, що на думку відповідача вплине на розмір та період розрахунку пені та 3% річних у розглядуваній справі.

В задоволенні зазначеного клопотання судом відмовлено, оскільки набрання законної сили рішенням у справі №910/19845/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення грошових коштів, а зокрема пені та 3% річних за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 01.11.2012 за інший період, а саме: з 11.03.2016 по 17.10.2016 законної сили не вплине на розгляд справи №910/19292/16 по суті, і підстави для зупинення провадження у справі №910/22596/16 відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

В судовому засіданні 20.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2012 між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі філії УМГ "Київтрансгаз" (далі - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", газотранспортне підприємство, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - замовник, відповідач) було укладено договір № на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - договір), відповідно до умов якого газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору (п.1.1), замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства (п.2.2), послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг) (п.3.1), газотранспортне підприємство до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства (п.3.2), замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг (п.3.3), акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством (п. 3.4), вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг (п.5.4), оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. У платіжних дорученнях замовник повинен обов'язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний місяць (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях замовника не зазначений номер договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік) за який здійснюється оплата, газотранспортне підприємство зараховує кошти, що надійшли від замовника, у перше чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах (п. 5.5), замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих послуг згідно з умовами договору (п. 6.3.2), у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.7.3).

Пунктом 11.1 договору, в редакції додаткової угоди №8 від 17.11.2015 визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та укладається на строк до 31 грудня 2016 року.

Додатковою угодою № 9 від 16.06.2016 сторони дійшли згоди викласти п.п. 1.1., 3.1 договору в наступній редакції: газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу, що використовується замовником для власних потреб та для виробництва теплової енергії для усіх категорій споживачів, від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору, послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу, що використовується замовником для власних потреб та для виробництва теплової енергії для усіх категорій споживачів, магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг). Ця додаткова угода набирає чинності з дати її укладання та розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.05.2016.

Відповідно до актів № 09-16- від 30.09.2016 наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, позивач у вересні 2016 року надав відповідачу послуги з транспортування природного газу для власних потреб на суму 8595931,27 грн., для виробництва теплової енергії на суму 26679500,06 грн. та для виробництва теплової енергії на суму 16032,47 грн.

У зв'язку із тим, що відповідач несвоєчасно здійснював оплату за надані позивачем послуги, позивач за період з 21.10.2016 по 17.11.2016 нарахував 3% річних у розмірі 32357,28 грн. та пеню у розмірі 311360,52 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що у вересні 2016 року позивачем надано відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 3529146,38 грн., що підтверджується актами № 09-16- від 30.09.2016 наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для власних потреб та для виробництва теплової енергії, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом п. 5.5. договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. У платіжних дорученнях замовник повинен обов'язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний місяць (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях замовника не зазначений номер договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік) за який здійснюється оплата, газотранспортне підприємство зараховує кошти, що надійшли від замовника, у перше чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду відповідач здійснив оплату наданих у вересні 2016 року послуг у повному обсязі.

Проте, у зв'язку із тим, що оплата наданих позивачем послуг була здійснена відповідачем несвоєчасно, позивачем здійснено нарахування 3% річних та пені.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України ).

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами у п.7.3 договору, відповідно до якого, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно із розрахунками позивача та наданими позивачем поясненнями до нього, станом на 21.10.2016 у відповідача існувала заборгованість перед позивачем у розмірі 8595931,27 грн. за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для власних потреб та у розмірі 19378587,05 грн. за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для виробництва теплової енергії, надані у вересні місяці 2016 року.

Відповідно до платіжних доручень відповідача, довідки ПАТ "Державний ощадний банк України" за період з 01.01.2016 по 01.11.2016, виписок банку з рахунку позивача, остаточно за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для власних потреб у вересні місяці 2016 року відповідач розрахувався 16.11.2016, а за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для виробництва теплової енергії 17.11.2016. При цьому, відповідач, в порушення умов п.5.5 договору, у призначенні платежу вищеназваних платіжних доручень вказував номер та дату договору без зазначення звітного місяця (місяць, рік), за який здійснюється оплата, внаслідок чого позивач зараховував кошти, що надійшли від відповідача, в першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом (як і передбачено п. 5.5 договору).

Отже, оскільки, остаточна оплата за послуги, надані у вересні місяці 2016 року, була здійснена відповідачем 16.11.2016 (за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для власних потреб) та 17.11.2016 (за послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами для виробництва теплової енергії), то позивачем здійснено нарахування 3% річних та пені за період з 21.10.2016 по 16.11.2016 та з 21.10.2016 по 17.11.2016 відповідно.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та пені, який долучено позивачем до позовної заяви та здійснений останнім з урахуванням належного періоду заборгованості та часткових оплат відповідача, внаслідок чого суд прийшов до висновку про те, що він є арифметично вірним.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 311360,52 грн. пені та 3% річних у розмірі 32357,28 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Вищого господарського суду України у справі №910/13163/16 від 15.02.2017.

При цьому, твердження відповідача у відзиві на позов про те, що розрахунок позивача не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та проведений з метою штучного збільшення нарахувань, оскільки умовами укладеного між сторонами договору не передбачено диференціацію послуг з транспортування газу на: для власних потреб та для виробництва теплової енергії, спростовуються умовами додаткової угоди №9 від 16.05.2016, яка підписана представниками сторін та скріплена печатками останніх та була залишена поза увагою відповідача.

Також, суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх міркувань та заперечень, не надано контррозрахунку заявлених до стягнення сум пені та 3% річних, а лише зазначено про неможливість, на думку відповідача, встановлення розміру вартості послуг з транспортування природного газу за кожний окремий період, розміру проведених відповідачем оплат і як наслідок неможливість встановлення і розміру боргу за кожний окремий період.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, сума наданих позивачем у вересні місяці 2016 року послуг належним чином підтверджується підписаними між сторонами актами №09-16-2 від 30.09.2016, а враховуючи той факт, що відповідачем в порушення умов договору у платіжних дорученнях не зазначено звітний місяць (місяць, рік), за який здійснюється оплата, позивач зараховував отримані від відповідача кошти в першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заперечення відповідача є безпідставними.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код 00131305) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1, ідентифікаційний код 30019801) в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" (03065, м. Київ, проспект Космонавта Комарова, буд. 44, ідентифікаційний код 23517243) 32357 (тридцять дві тисячі триста п'ятдесят сім) грн. 28 коп. 3% річних, 311360 (триста одинадцять тисяч триста шістдесят) грн. 52 коп. пені та 5155 (п'ять тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 77 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.04.2017

Суддя Ю.М.Смирнова