РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017Справа №910/4390/17
За позовом Державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології"

про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги 35 734,53 грн. Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Панамаренко Д.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (далі - відповідач) заборгованості за надані телекомунікаційні послуги 35 734,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання № 14/Е від 01.01.2013, внаслідок чого за останнім утворилася заборгованість за період з липня 2016 року по листопад 2016 року в розмірі 35 734,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 порушено провадження по справі №910/4390/17, розгляд справи призначено на 24.04.2017.

У судове засідання 24.04.2017 представник позивача з'явився, подав заяву про відсутність аналогічного спору, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 24.04.2017 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою відповідача про отримання 13.04.2017.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (далі - замовник, відповідач) було укладено Договір про надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання № 14/Е від 01.01.2013 (далі - Договір).

Предметом Договору є надання виконавцем телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання замовника (п. 1.1 Договору).

Згідно з п. 2.1.1 Договору виконавець зобов'язаний надати телекомунікаційні послуги експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання замовника.

У відповідності до п. 2.2.1 Договору замовник зобов'язаний своєчасно проводити розрахунки по Договору в порядку, визначеному статтею 3 цього Договору.

Сума договору визначається згідно за цінами відповідних додатків до даного Договору. Протягом дії Договору плата за послуги, що визначені цим Договором, може коригуватись за згодою сторін, про що укладається відповідна додаткова угода (пункти 3.1, 3.2 Договору).

Пунктами 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 та 3.7 Договору визначено, що помісячна оплата послуг здійснюється на підставі актів виконаних робіт та рахунку. Виконавець оформлює Акт виконаних робіт у двох примірниках і до 7-гочисла після повного розрахункового періоду подає замовнику разом з рахунком на оплату. У випадку відсутності зауважень замовник підписує акт. Засвідчує печаткою і один примірник повертає виконавцю. При наявності зауважень або заперечень замовник надсилає виконавцю у 3-х денний термін відповідні зауваження для урегулювання розбіжностей, що виникли. При неповерненні Акту виконаних робіт в 5-денний термін, акт вважається узгодженим, а рахунок підлягає до оплати. Зміна суми, вказаної в Акті до оплати за надані послуги, в односторонньому порядку не допускається.

Згідно з п. 3.8 Договору розрахунок за минулись місяць замовник проводить до 20 числа наступного місяця.

Договір вступає в дію з 01.01.2013 і діє до 31.12.2013 (п. 7.7 Договору).

У Додатку № 1 до Договору сторони погодили розрахунок вартості надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць на 2013 рік.

01.02.2013 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої. Сторони дійшли згоди доповнити Договір Додатком № 2 «Розрахунок вартості надання послуг експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць з 01.02.2013». Сторонами також погоджено, що Додаткова угода набуває чинності з 01.02.2013, а Додаток № 1 до Договору втрачає чинність з 01.02.2013.

У Додатку № 2 до Договору, сторонами погоджено розрахунок вартості надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць з 01.02.2013.

В подальшому, 16.12.2013 сторонами укладено Додаткову угоду №2 до Договору, відповідно до умов якої, сторонами викладено з 01.01.2014 пункти 3.1 та 7.7 Договору у новій редакції.

Відповідно до п. 3.1 Договору сума Договору на 2014 рік визначається за цінами відповідних додатків до даного Договору.

Договір вступає в дію з 01.01.2013 і діє до 31.12.2014 (п. 7.7 Договору).

Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 2 до Договору сторони вирішили доповнити договір Додатком № 3.

У зазначені Додатковій угоді № 2 до Договору, сторонами також погоджено, що Додаток № 2 до Договору втрачає чинність з 01.01.2014

Додатком № 3 до Договору сторонами погоджено розрахунок вартості надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць на 2014 рік.

Додатковою угодою № 3 від 16.12.2014 до Договору сторони погодили викласти з 01.01.2015 пункти 3.1 та 7.7 Договору у новій редакції.

За умовами пункту 3.1 Договору сума Договору на 2015 рік визначається за цінами відповідних додатків до даного Договору.

Договір ступає в дію з 01.01.2013 і діє до 31.12.2015 (п. 7.7 Договору)

Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 3 до Договору сторони вирішили доповнити договір Додатком № 4.

У зазначені Додатковій угоді № 3 до Договору, сторонами також погоджено, що Додаток № 3 до Договору втрачає чинність з 01.01.2015

Додатком № 4 до Договору сторонами погоджено розрахунок вартості надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць на 2015 рік.

Надалі, 15.15.2015 сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, відповідно до умов якої, сторони дійшли згоди викласти з 01.01.2016 пункти 3.1 та 7.7 в новій редакції.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що сума Договору на 2016 рік визначається за цінами відповідних додатків до даного Договору.

Договір вступає в дію з 01.01.2013 і діє до 31.12.2016 (п. 7.7 Договору)

Пунктом 4 Додаткової угоди № 4 до Договору сторони вирішили доповнити договір Додатком № 5.

У зазначені Додатковій угоді № 4 до Договору, сторонами також погоджено, що Додаток № 4 до Договору втрачає чинність з 01.01.2016

Додатком № 5 до Договору сторонами погоджено розрахунок вартості надання телекомунікаційних послуг по експлуатаційно-технічному обслуговуванню обладнання за місяць на 2016 рік.

На виконання умов даного договору позивач у період з липня 2016 року по 17 листопада 2016 року надав відповідачу послуги на загальну суму 35 734,53 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 616 від 31.07.2016 на суму 7 878,99 грн., № 715 від 31.08.2016 на суму 7 935,65 грн., № 814 від 30.09.2016 на суму 8 015,47 грн., № 906 від 31.10.2016 на суму 7 718,15 грн., № 1003 від 30.11.2016 на суму 4 216,26 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень.

Також, на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг № 633 від 31.07.2016 на суму 7 848,99 грн., № 725 від 31.08.2016 на суму 7 935,65 грн., № 815 від 30.09.2016 на суму 8 015,47 грн., № 908 від 31.10.2016 на суму 7 718,15 грн., № 1003 від 30.11.2016 на суму 4 216,26 грн.

Однак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг своєчасно не здійснив, в зв'язку з чим за ним, утворилася заборгованість в розмірі 35 734,53 грн.

01.11.2016 ТОВ «Українські новітні технології» звернулось до позивача із листом, в якому просило вибачення за затримки по оплаті, що склались у зв'язку з дуже складною фінансовою ситуацією в компанії та просили погодити графік погашення заборгованості.

Розпорядженням № 1115 від 17.11.2016 ДП «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» припинив з 10:00 години 17 листопада 2016 року надання телекомунікаційних послуг ТОВ «Українські новітні технології» з технічного обслуговування обладнання шляхом припинення подачі електроенергії.

27.01.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію № 05-71 від 26.01.2017 про сплату заборгованості за надані телекомунікаційні послуги по експлуатаційно-технічному обслуговуванню ТОВ «Українські новітні технології» на суму 35 734,53 грн.

Направлення зазначеної претензії відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом фіскального чеку від 27.01.2017.

З цих підстав ДП «Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр» звернулося до суду з позовною заявою до ТОВ «Українські новітні технології».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як встановлено судом, на виконання умов даного договору позивач у період з липня 2016 року по 17 листопада 2016 року надав відповідачу послуги на загальну суму 35 734,53 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 616 від 31.07.2016 на суму 7 878,99 грн., № 715 від 31.08.2016 на суму 7 935,65 грн., № 814 від 30.09.2016 на суму 8 015,47 грн., № 906 від 31.10.2016 на суму 7 718,15 грн., № 1003 від 30.11.2016 на суму 4 216,26 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень.

Також, судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату наданих послуг № 633 від 31.07.2016 на суму 7 848,99 грн., № 725 від 31.08.2016 на суму 7 935,65 грн., № 815 від 30.09.2016 на суму 8 015,47 грн., № 908 від 31.10.2016 на суму 7 718,15 грн., № 1003 від 30.11.2016 на суму 4 216,26 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначених товарів.

Проте, відповідачем не було оплачено отримані послуги.

Таким чином, на момент звернення позивача з позовом до суду, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату отриманих послуг не здійснив, у зв'язку з чим, за відповідачем, обліковується заборгованість по Договору у розмірі 35 734,53 грн.

В матеріалах справи також наявний підписаний сторонами Акт звірки взаємних розрахунків за період - 4 квартал 2016 року, відповідно до якого, заборгованість ТОВ «Українські новітні технології» складає 35 734,53 грн.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські новітні технології" (01001, м. Київ, вулиця Трьохсвятительська, будинок 5/1,ЛІТ.А; ідентифікаційний код: 30753866) на користь Державного підприємства "Харківський обласний радіотелевізійний передавальний центр" (61103, Харківська обл., місто Харків, вулиця Дерев'янка, будинок 1 А; ідентифікаційний код: 01188827) заборгованість в розмірі 35 734 (тридцять п'ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 53 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова