ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.04.2017 Справа № 904/11086/16

За позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ", м. Дніпро

Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕГІОІНВЕСТГРУП", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

Третя особа-2: Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 27 200,00 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: Слюсар Я.В., довіреність № 001420 від 27.08.12р.

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

Суть спору:

Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпропетровської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ" (далі - відповідач) про витребування від відповідача на користь позивача нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01) вартістю 27 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокурор вважає, що оскільки при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження, останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2016 р. порушено провадження у справі № 904/11086/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 13.12.2016 р.

07.12.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом, в якому просить суд: - відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" сплату судового збору за подання даного зустрічного позову до ухвалення судового рішення по даній справі; - прийняти дану зустрічну позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі; - усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщення № 70, загальною площею 30,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 р. повернуто зустрічну позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 р. зупинено провадження у справі № 904/11086/16 до розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду у справі № 904/11086/16.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 року у справі № 904/11086/16 повернуто заявникові без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 р. поновлено провадження у справі № 904/11086/16 з 17.01.2017 р. та розгляд призначено в судовому засіданні на 17.01.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2016 р. зупинено провадження у справі № 904/11086/16 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренессанс-Клуб" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. у справі № 904/11086/16.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2017 р. ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 р. у справі № 904/11086/16 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2017 р. поновлено провадження у справі № 904/11086/16 з 11.04.2017 р. та розгляд призначено в судовому засіданні на 11.04.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2017 р. розгляд справи відкладено на 20.04.2017 р.

Прокурор у судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив суд їх завольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 126).

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, до суду надав відзив на позов та доповнення до відзиву на позов, в якому в задоволенні позовних вимог, просить суд відмовити. Також, представником відповідача до суду подано заяву про залишення позову без розгляду та заяву про застосування строку позовної давності.

Представники третіх осіб-1,-2 в судові засідання не з'явилися, письмові пояснення на позов суду не надали. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 125, 127).

За таких обставин, господарський суд вважає, що позивач та треті особи-1,-2 не скористалися своїм правом на участь представників у судовому засіданні.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.04.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, вартістю 27 200,00 грн.

Зазначене нежитлове приміщення перебувало на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська (далі - ВРЖЕП АНД району), яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 13.09.1991.

З'ясовано, що рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 "Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів", яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 р. затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

Факт належності об'єктів, зазначених у переліках (розділи І - XIII), що додаються до рішення Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 р. територіальній громаді м. Дніпропетровська встановлено рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/5829/13-ц від 14.05.2013 за заявою Дніпропетровської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 46 від 27.11.1991 та рішення Дніпропетровської міської ради № 26/23 від 26.09.2001 відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 03.07.2013 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна-01).

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України).

Відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

У подальшому, рішенням Дніпропетровської міської ради № 16/9 від 02.03.2011 р., об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕП АНД району передано на баланс КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю".

Разом з тим, 06.08.2012 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району.

Однак, на час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011 р. ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012 р. у справі № 38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого Барановського О.В., яким, всупереч нормам чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" торгів з продажу нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, загальною площею 30,6 кв. м., оформлених протоколом № 9 від 27.12.2012 р., та переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕГІОІНВЕСТГРУП".

На підставі протоколу № 9 проведення біржових торгів з купівлі-продажу нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, 31.07.2013 р. між ВРЖЕП АНД району та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕГІОІНВЕСТГРУП" укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, загальною площею 30,6 кв. м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстровано в реєстрі за № 5922, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу укладені на їх підставі.

Зокрема, рішенням суду визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого Барановського О.В. щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених 27.12.2012 Товарною біржею "Регіональна універсальна біржа" з продажу нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, загальною площею 30,6 кв. м., оформлених протоколом № 9 від 27.12.2012 та визнано недійсним договір купівлі-продажу № 5922 від 31.07.2013, зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., укладеного між ліквідатором-арбітражним керуючим Саричевою Н.В. та ТОВ "РЕГІОІНВЕСТГРУП" з відчуження нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро, загальною площею 30,6 кв. м.

З урахуванням, положень ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 є такою, що набрала законної сили.

Вказане нерухоме майно ТОВ "РЕГІОІНВЕСТГРУП" відчужено на користь ТОВ "РЕНЕССАНС-КЛУБ" за договором купівлі-продажу № 1712 від 26.07.2016, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О.

Відповідно до положень ст. 321, ч. 1 ст. 319 та ст. 658 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього (ч. 1 ст. 330 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 388 Цивільного кодексу України передбачає випадки та обставини, при яких власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в усиновленому порядку визнані правомірними.

Враховуючи вищевказане, а також те, що при реалізації спірного майна не було дотримано процедуру його відчуження , останнє вибуло від власника поза волею останнього, а тому підлягає поверненню у власність територіальної громади м. Дніпро.

Згідно вимог ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" та п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" норма ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України не може застосуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання індикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу № 5922 від 31.07.2013, за яким ТОВ "РЕГІОНІНВЕСТГРУП" набуло право власності на спірний об'єкт нерухомого майна визнано недійсним, вказане свідчить про вибуття майна поза волею власника.

Оскільки, спірне нерухоме майно було відчужене ТОВ "РЕГІОНІНВЕСТГРУП", Дніпропетровська міська рада як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 318 Цивільного кодексу України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду(ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з ч. 7 ст. 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпропетровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Враховуючи положення ст. 136 Господарського кодексу України, п. 30 ч. 1 ст. 26, ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна у ТОВ "РЕНЕССАНС-КЛУБ" як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України.

Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання набуття у власність об'єктів нерухомості комунальної власності та дотримані конституційного принципу рівності усіх перед законом.

В силу положень ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб передбачений ст. 16 Цивільного кодексу України, яким зокрема, є визнання права, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права, за власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

Таким чином, враховуючи, що спірне нежитлове приміщення вибуло з власності територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради поза волею власника, наявні підстави для повернення вказаного майна шляхом його витребування від добросовісних набувачів.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача відносно вибуття спірного майна з володіння позивача за його волею, суд вважає безпідставними, й такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, які свідчать про відсутність волевиявлення позивач на відчуження спірного майна в рамках процедури банкрутства ВРЖЕП АНД району .

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з посиланням на те, що спірне майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, оскільки його продаж відбувся в порядку, встановленому для виконання судового рішення (ч. 2 ст. 388), оскільки судовим рішенням у справі № 38/5005/6637/2012 включення спірного майна до ліквідаційної маси боржника та його продаж з відкритих торгів визнано неправомірним, а безпосередньо договір купівлі-продажу майна визнано недійсним. (постанова Верховного Суду України від 3 жовтня 2011, справа № 3-98гс11).

Заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Суд враховує, що про недійсність правочину на підставі якого відбулося вибуття спірного нерухомого майна з володіння територіальної громади міста поза її волею, як позивачеві, так і прокуророві стало відомо лише 29.08.2016, після винесення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали по справі № 38/5005/6637/2012 щодо задоволення скарги прокурора на дії ліквідатора по включенню вказаного майна до ліквідаційної маси та визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Крім того, Дніпропетровська міська рада була залучена до участі у справі №38/5005/6637/2012 ухвалою суду від 12.04.2016, що також свідчить про те, що позивач раніше не міг дізнатися про порушення його прав у вигляді включення належного йому нерухомого майна до ліквідаційної маси третьої особи-3 та подальшого продажу такого майна.

Наведене виключає можливість для висновку про сплив позовної давності на час звернення прокурора з даним позовом.

Заява відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Прокурор у позовній заяві зазначив, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою Дніпропетровської області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Дніпро об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств, в тому числі нежитлового приміщення № 70, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8.

Отже, прокурор звернувся із даним позовом до суду, здійснюючи надані законом функції, реалізуючи покладені на нього повноваження, визначені статтею 29 Господарського процесуального кодексу України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушень чинного законодавства при використанні майна територіальної громади міста Дніпро.

Дана позовна заява, як захід прокурорського реагування, вжита на захист порушених економічних інтересів держави в особі Дніпровської міської ради, яка виступає уповноваженим органом щодо даного спору, однак заходів щодо усунення порушень при використанні комунального майна належним чином не здійснює.

Враховуючи те, що Дніпровською міською радою після винесення господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 29.08.2016 по справі № 38/5005/6637/2012 не вжито належних заходів цивільно-правового характеру, направлених на повернення до комунальної власності міста спірного нерухомого майна, що свідчить про неналежне здійснення останньою своїх повноважень, прокурор обґрунтовано звернувся з даним позовом відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурором 20.12.2016 року подано до суду заяву про вжиття запобіжних заходів до забезпечення позову (в порядку ст.ст. 22, 66, 67 ГПК України) у вигляді - накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: нежитлове приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8, м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна- 01) та заборони відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ" та будь-яким іншим особам, у тому числі суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов'язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно, нежитлове приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8, м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01).

Заява прокурора задоволенню не підлягає, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що спірне майно, яке є предметом позову, на момент подання позову може зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення - будь-яких обґрунтувань та доказів, які б їх підтверджували, суду прокурором надано не було.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ" (49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд.3-Б, кімн.35; ) на користь територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького,75; ) нежитлове приміщення № 70, що розташоване за адресою: вул. Саранська, 8 в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01) вартістю 27 200,00 грн. (двадцять сім тисяч двісті грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНЕССАНС-КЛУБ" (49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд.3-Б, кімн.35; ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького,38; МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

В заяві про забезпечення позову - відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 25" квітня 2017 р.

Повне рішення складено 21.04.2017