ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 922/2973/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.,

при секретарі Кохан Ю.В.,

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків, (вх. №3279 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. у справі № 922/2973/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон-Транс-Авто", м. Харків,

про розірвання договору та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон-Транс-Авто" (відповідач), в якій просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) визнати правовідносини доручення (представництва) між ТОВ "Інститут Харківпроект" та ТОВ "Юніон-Транс-Авто" припиненими, починаючи з 11.08.2016 р. та зобов'язати відповідача повернути оригінал Статуту ТОВ "Інститут Харківпроект" в редакції від 21.05.2010 р., оригінал довіреності б/н від 25.07.2016 р., Протокол загальних зборів учасників ТОВ "Інститут Харківпроект" від 11.08.2014 р. та оригінал Заяви про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. (суддя Макаренко О.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016р. у справі № 922/2973/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм чинного законодавства. В обґрунтування своїх апеляційних вимог позивач посилається на те, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи, висновки наведені у мотивувальній частині рішення не відповідають дійсним обставинам справи, не врахував обставин не визнання позивачем підпису директора на листі від 12.08.2016 р., що є порушенням ст.ст. 4-3. 43 ГПК України. Позивач зазначає, що відповідач не повернув йому оригінал статуту, оригінал заяви про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту; оригінал протоколу загальних зборів та оригінал довіреності від 25.07.2016 р. на ім'я ОСОБА_1, чим порушив п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.07.2016 року між позивачем (довіритель) та відповідачем (повірений) був укладений договір доручення б/н, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався вчиняти від імені і за рахунок позивача перед державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій (надалі - ЄДР), в тому числі нотаріусами, іншим акредитованими суб'єктами, посадовими особами, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в ЄДР з метою здійснення державної реєстрації відомостей про позивача в ЄДР.

Згідно з п. 2 договору доручення для виконання цього договору позивач уповноважив відповідача здійснювати юридичні дії, обумовлені у п. 2 договору доручення.

Відповідно до п. 3 договору доручення за здійснення дій, визначених у п. 2 цього договору, позивач зобов'язався виплатити відповідачу винагороду.

За умовами п. 5 договору доручення передача документів для виконання даного договору від позивача відповідачеві фіксується в Акті приймання-передачі документів. Повернення документів відповідачем позивачу здійснюється в аналогічному порядку.

Даний договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2016 р. (п. 9 договору доручення).

На виконання договору доручення позивач передав відповідачеві оригінали наступних документів: статут ТОВ "Інститут Харківпроект" в редакції від 21.05.2010 р., Протокол загальних зборів ТОВ 11.08.2014 р., Заяву про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту за підписом директора ТОВ "Інститут Харківпроект", довіреність ТОВ "Інститут Харківпроект" на ім'я ОСОБА_1, що підтверджується Актом приймання-передачі документів від 25.07.2016 р. (а.с. 39).

Позивач у позові зазначив, що відповідач в порушення умов договору протягом двох тижнів не приступив до його виконання у зв'язку з чим позивач надіслав відповідачеві повідомлення від 11.08.2016 р. (а.с. 44) про припинення договору доручення б/н від 25.07.2016 р. починаючи з 11.08.2016 р. на підставі ч. 1 ст. 1008 ЦК України та про повернення вищезазначених оригіналів документів. Однак відповідач оригінали документів позивачеві не повернув, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 11, 237, 244, 246, 248, 626, 628, 629, 1000, 1006, 1008 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що встановленими є факт припинення договору доручення б/н від 25.07.2016 р. з 11.08.2016 р. та факт повернення відповідачем позивачеві 12.08.2016 р. оригіналів вищезазначених документів, тому, станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом право позивача відповідачем не порушено.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Згідно зі ст. 1006 Цивільного кодексу України повірений зобов'язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Статтею 1007 Цивільного кодексу України визначено, що довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення. Довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням доручення. Довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Згідно з ч. 1 ст. 1008 Цивільного кодексу України договір доручення припиняється у разі відмови довірителя або повіреного від договору.

За умовами п. 3 (пп. д) договору доручення відповідач зобовязаний після виконання доручення або в разі припинення цього договору до його виконання негайно (протягом 1-го робочого дня) повернути позивачеві другий примірник цього договору в оригіналі, довіреності, що видані на виконання даного договору, оригінали інших документів наданих відповідачеві позивачем для виконання даного договору.

Як вбачаться з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач надіслав відповідачеві повідомлення від 11.08.2016 р. (а.с. 44) про припинення договору доручення б/н від 25.07.2016 р. починаючи з 11.08.2016 р. на підставі ч. 1 ст. 1008 ЦК України та про вимогу повернути вищезазначені оригінали документів.

Зі змісту наданого відповідачем оригіналу листа від 12.08.2016 р. (а.с. 105) вбачається, що директор ТОВ "Інститут Харківпроект" ОСОБА_2 особисто отримав від відповідача оригінал Статуту ТОВ "Інститут Харківпроект" в редакції від 21.05.2010 р., оригінал Довіреності б/н від 25.07.2016 р., оригінал Протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Інститут Харківпроект" від 11.08.2014 р. та оригінал Заяви про державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту.

Позивач заперечує факт отримання вищезазначених оригіналів документів директором ТОВ "Інститут Харківпроект" ОСОБА_2

Під час апеляційного провадження, 23.12.2016р. позивач надав клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з поставленням експертам наступного питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у листі ТОВ "Юніон-Транс-Авто" від 12.08.2016 р. ОСОБА_2, чи іншою особою? Проведення експертизи просив доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3. Позивач зазначив, що оплату судової експертизи гарантує. Також, позивач просив розгляд справи зупинити на час проведення судової почеркознавчої експертизи. До клопотання позивач надав вільні підписи директора ТОВ "Інститут Харківпроект".

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Статтею 42 ГПК України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання.

За змістом статті 101 ГПК України апеляційний господарський суд, яким приймаються додаткові докази і перевіряється законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, вправі призначити судову експертизу на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку (п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012р.).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2016р. клопотання позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків, про призначення судової почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі № 922/2973/16 судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у листі ТОВ "Юніон-Транс-Авто" від 12.08.2016 р. ОСОБА_2, чи іншою особою? Проведення експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3, м. Харків. Матеріали справи № 922/2973/16 надіслано до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8 а). Зобов'язано Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 надіслати копію висновку експерта сторонам відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України. Покладено витрати по оплаті вартості проведення судової почеркознавчої експертизи на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків, протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку оплатити рахунок та докази оплати надати Харківському апеляційному господарському суду. Провадження у справі № 922/2973/16 зупинено до закінчення проведення призначеної судової почеркознавчої експертизи.

24.01.2017р. від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи № 337, разом з матеріалами справи № 922/2973/16.

Експерт надав перелік додаткових документів, які він просить для необхідності проведення даної експертизи, а саме, вільні зразки (оригінали) підпису (10-15 під.) та почерку (10-15 арк.) ОСОБА_2 в різнохарактерних за змістом та цільовим призначенням документах, виконані до 12.08.2016 року, а саме в: копіях паспортів (громадянина України та закордонному) належної якості, заяві на видачу паспорта (форма № 1), посвідченнях, довіреностях, трудовій книжці, особовій справі, заявах, квитанціях, довіреностях, особовій справі, заявах, договорах, додаткових угодах, актах, документах з органів РАЦС, особистих записах, листах, квитанціях, відомостях, щотижневиках, чеках, гарантійних талонах, тощо; умовно-вільні зразки (оригінали) підпису (10-15 під.) та почерку (10-15 арк.) ОСОБА_2 в різнохарактерних за змістом та цільовим призначенням документах, виконані після 12.08.2016 року; експериментальні зразки підпису та почерку (10-15 арк.) ОСОБА_2, виконані на не лінованих аркушах паперу наступним чином: ліворуч - запис "Спасов Юрій Анатолійович", праворуч від запису - "підпис"; експериментальні зразки почерку (10-15 арк.) ОСОБА_2 у вигляді записів "Получил", "ОСОБА_2А.", "Юрий", "Анатольевич", "ОСОБА_2А.", "Полочка", "Положительный", "Прачечная", "Спас", "Спасатель", "Юрмала", "Юрист", "Анатомия", "Астрал", "12.08.2016", виконані на лінованих аркушах паперу.

Також, в наданому клопотанні зазначено, що всі зразки мають бути надані в оригіналах та оформлені відповідно до п. 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 (зі змінами та доповненнями).

На виконання вимог п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012р. ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 р. провадження у справі було поновлено та зобов'язано позивача надати суду витребувані експертом документи. Також, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект" протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку оплатити рахунок та докази оплати надати Харківському апеляційному господарському суду.

08.02.2017р. на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи вільних зразків (оригіналів) підпису та почерку ОСОБА_2, виконаних до 12.08.2016 р., на 10-ти арк. та експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_2, виконаних на нелінованих аркушах паперу, на 19-ти арк.

Також, позивач зазначив, що відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. №53/5, вартість експертизи має бути сплачена протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством. Лист ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3 про оплату вартості проведення почеркознавчої експертизи датовано 17 січня 2017 року. Таким чином, позивач вказав, що граничний термін сплати вартості експертизи - 03 березня 2017 року, докази оплати вартості експертизи будуть надані до суду та експертної установи.

Для продовження проведення почеркознавчої експертизи Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_3, враховуючи положення п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р., справа разом з наданими позивачем додатковими документами були направлені до зазначеної експертної установи. Провадження у справі № 922/2973/16 зупинено.

20.03.2017р. на адресу суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. ОСОБА_3 разом із супровідним листом надійшло повідомлення про неможливість надання висновку № 337 від 07.03.2017р. по господарській справі № 922/2973/16, оскільки повністю не виконано клопотання судового експерта щодо надання оригіналів досліджуваних документів, а також, судовий експерт зазначив про несплату рахунку вартості робіт по проведенню експертизи. При цьому, супровідним листом повернуто до суду матеріали даної справи. У звязку з чим, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2017р. було поновлено провадження у справі.

Враховуючи, що позивачем не виконано у повному обсязі клопотання експерта щодо надання необхідних для експертизи документів та не сплачено рахунок вартості про проведенню експертизи, судова колегія розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.

Приймаючи до уваги всі викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що господарський суд Харківської області правомірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що договір доручення б/н від 25.07.2016 р. припинений сторонами у встановленому законом порядку з 11.08.2016 р. та відповідачем повернуто 12.08.2016 р. позивачеві оригінали вищезазначених документів листом від 12.08.2016 р. (а.с. 105), який є належним доказом у справі.

Враховуючи, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав відповідачем щодо невизнання відповідачем факту припинення договору доручення б/н від 25.07.2016 р. з 11.08.2015 р., факту неповернення відповідачем позивачеві вищезазначених оригіналів документів та невизнання позивачем підпису директора на листі від 12.08.2016 р., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом право позивача відповідачем не порушено, тому, позовні вимоги про визнання правовідносин доручення (представництва) між ТОВ "Інститут Харківпроект" та ТОВ "Юніон-Транс-Авто" припиненими, починаючи з 11.08.2016 р. та зобов'язання відповідача повернути оригінали вищевказаних документів є необґрунтованими, неправомірними і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи. Інших обставин, що могли б бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, в ході апеляційного провадження не наведено.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. у справі № 922/2973/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Харківпроект", м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. у справі № 922/2973/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. у справі № 922/2973/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.