ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________УХВАЛА
про повернення заяви без розгляду
24 квітня 2017 року Справа № 923/347/17
Суддя господарського суду Херсонської області Закурін М. К., розглянувши матеріали
за заявою: Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд"
до: Щасливцевської сільської ради
про скасування свідоцтва про право власності,
21.04.2017 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства «Трест «Генічеськагробуд», спрямована до Щасливцевської сільської ради, про скасування свідоцтва про право власності від 28.08.2002, виданого Щасливцевською сільською радою Кобеляцькому споживчому товариству «Будівельник» на будівлю котеджу по вулиці Набережна, 32 в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області.
Вивчивши подану заяву, виконання заявником процесуальних вимог щодо змісту позовної заяви, з наданням доказів в обґрунтування позовних вимог, сплати судового збору, суд констатує про невиконання ним названих вище правових положень, а саме не надання до позову доказів сплати судового збору та зазначення обставин, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги.
Так, за правовими приписами пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити (серед іншого) виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують позов, а у відповідності до статті 57 того ж Кодексу до позовної заяви додаються серед іншого документи, які підтверджують сплату судового збору.
Невиконання цих вимог є наслідком повернення позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 3 та 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, за якими суддя повертає позовну заяву без розгляду, якщо у ній не вказаного обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а також не надано доказів сплати судового збору.
Зокрема, з тексту позовної заяви слідує, що позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності, спрямовані безпосередньо до органу, який його видав. Проте, на даний час власником котеджу є громадянка ОСОБА_1, яка придбала його за результатами наявного правочину купівлі-продажу, а тому заявником, фактично, не зазначено яким чином застосування обраного ним способу захисту порушених прав скасування свідоцтва про право власності, забезпечує відновлення його порушених прав.
Відсутність в тексті позовної заяви посилань на належні обставини з відображенням відповідних доказів, є підставою для повернення позовної заяви за пунктом 3 статті 63 ГПК України.
Поряд цим, заявником подане клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке ґрунтується на відсутності достатніх грошових коштів для сплати через перебування у процедурі банкрутства (в стадії ліквідації).
Вирішуючи клопотання, суд зазначає, що у відповідності до статті 2 Закону України «Про судовий збір» юридичні особи, які звертаються до суду, є платниками судового збору. Виключення щодо такого правила містяться в статті 8 того ж Закону, за якою суд, враховуючи майновий стан заявника, може звільнити від його сплати.
Як зазначено в пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VІІІ)» питання звільнення заявника від сплати судового збору повинне вирішуватися судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підставі того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею збору у встановленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
В даному випадку, аналізуючи питання обґрунтованості та мотивованості поданого клопотання, суд констатує, що заявником не наведено переконливих підстав для тверджень про відсутність у нього фінансової неспроможності сплатити незначну суму судового збору (1600 грн), а також не додано відповідних доказів в обґрунтування такого клопотання.
При цьому посилання заявника на судову практику Європейського суду з прав людини до уваги судом не приймається з огляду на факт недоведеності яким чином застосування обраного ним способу захисту порушених прав та необхідності при цьому звільнення від сплати судового збору, забезпечує відновлення його порушених прав.
Відносно посилань заявника на юридичну публікацію «Судовий збір як барєр доступу до правосуддя: європейські стандарти та судова практика» суд зазначає, що наведені в ній аргументи не є обовязковими для судового застосування, являються окремою точкою зору її автора (хоча і судді, голови суду) та можуть не поділятися іншими особами у правозастосуванні.
За таких обставин, клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а тому несплата заявником належної суми судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду за пунктом 4 статті 63 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 44-49, 63, 86 ГПК України,
у х в а л и в :
1. В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.
2. Позовну заяву повернути без розгляду.
Суддя М.К. Закурін