РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 Справа № 910/2299/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс"

про стягнення 181 997, 97 грн.

за участю представників:

від позивача:Лелюх Л.П.- представник за довіреністю б/н від 04.08.2016 р.
від відповідача:Мотрончук Д.П.- представник за довіреністю б/н від 12.12.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (далі - ТОВ "Майстерліфт") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс" (далі - ТОВ "Будакс") про стягнення 181 997, 97 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 0607/37-15 від 06.07.2015 р. щодо своєчасної оплати вартості наданих послуг з чергування електромеханіка біля обладнання замовника, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Майстерліфт" просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у сумі 164 025,00 грн., штраф у сумі 4 920,75 грн., інфляційну складову боргу у сумі 10 816,00 грн. та 3 % річних у сумі 2 236,22 грн., а всього - 181 997, 97 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, також зазначив про сплату відповідачем основної заборгованості у сумі 164 025,00 грн., просив задовольнити позов в частині стягнення штрафних санкцій.

Представник відповідача надав усні пояснення по справі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.07.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будакс" (замовник) був укладений договір № 0607/37-15 (далі - договір). Відповідно до вказаного договору виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, які полягають у чергуванні електромеханіка біля обладнання з понеділка по п'ятницю, та забезпеченні безперебійної роботи обладнання згідно з графіком, що надається замовником, не включаючи вихідні та святкові дні на об'єкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кондратюка, 1, третя черга будівництва, а замовник зобов'язується приймати ці послуги та оплачувати їх на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Вартість послуг по чергуванню електромеханіка за 1 робочий день з 8-00 до 17-00 грн. складає 720,00 грн. з ПДВ. Чергування електромеханіка в вихідні та святкові дні проводиться згідно з окремим графіком, що погоджується окремо на кожен день, вартість таких послуг розраховується окремо (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору виконавець в останній день поточного місяця надає повноважному представнику замовника акти наданих послуг. Після підписання вищевказаних актів послуги вважаються наданими.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник щомісячно проводить оплату наданих послуг на підставі актів наданих послуг, які підписуються в останній день поточного місяця. Після підписання замовником акту наданих послуг, останній зобов'язується протягом 5 банківських днів перерахувати виконавцю вартість наданих послуг (п. 4.3 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.03.2016 р. (п. 8.1 договору).

У судовому засіданні встановлено, що на виконання своїх зобов'язань за період з січня 2016 р. по жовтень 2016 р. позивач надав відповідачу послуги, передбачені договором № 0607/37-15 від 06.07.2015 р. на загальну суму 474 025,00 грн., що підтверджується актами надання послуг № 1 від 18.01.2016 р., № 2 від 18.01.2016 р., № 3 від 18.01.2016 р., № 4 від 18.01.2016 р., № 84 від 18.01.2016 р., № 196 від 18.02.2016 р., № 246 від 10.03.2016 р., № 384 від 15.04.2016 р., № 536 від 23.05.2016 р., № 597 від 29.06.2016 р., № 706 від 13.07.2016 р., № 822 від 15.08.2016 р., № 822 від 15.08.2016 р., № 931 від 20.09.2016 р., № 958 від 03.10.2016 р.

Проте, відповідач зі свого боку, взяті на себе зобов'язання виконав частково, оплатив вартість послуг на суму 310 000,00 грн., у зв'язку з чим у ТОВ "Будакс" утворилась заборгованість з неоплачених послуг на суму 164 025,00 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

У судовому засіданні встановлено, що під час розгляду справи по суті відповідач сплатив залишок основної заборгованості у сумі 164 025,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача та поясненнями представників сторін.

Таким чином, сплативши заборгованість у вказаній сумі відповідач припинив у такий спосіб відповідне грошове зобов'язання зі сплати основної заборгованості на суму 164 025,00 грн., а тому провадження в цій частині позовних вимог підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача штраф, нарахований за прострочення зобов'язання, у сумі 4 920,75 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, відповідно до п. 5.3 договору у разі несвоєчасної оплати замовником послуг за договором, замовник зобов'язується сплатити виконавцю штраф у розмірі 3 % від вартості неоплачених послуг за кожен день прострочення оплати.

Провівши перерахунок суми штрафу відповідно до умов договору, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 3 % штрафу у сумі 4 920,75 грн., тобто у сумі, заявленій позивачем.

Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 10 816,00 грн. та 3 % річних у сумі 2 236,22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 10 816,00 грн. та 3 % річних у сумі 2 227,51 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки нарахування матеріальних втрат за актом наданих послуг № 958 від 03.10.2016 р. розпочинається з 11.10.2016 р. (п. 4.3 договору), а не з 10.10.2016 р., як вважає позивач.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позовних вимог судові витрати за позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс" про стягнення 181 997, 97 грн. в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в сумі 164 025,00 грн. припинити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс" про стягнення 17 972,97 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс" (04021, м. Київ, вул. Кондратюка, 1, ідентифікаційний код 38511196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, літ. Ш, ідентифікаційний код 33308688) штраф у сумі 4 920 (чотири тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 75 коп., інфляційну складову боргу у сумі 10 816 (десять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 2 227 (дві тисячі двісті двадцять сім) грн. 51 коп. та 2 728 (дві тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 65 коп. судового збору.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 квітня 2017 року.

Повний текст рішення підписаний 18 квітня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.