ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.Справа № 922/221/17

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Кухар Н.М.

судді: Лаврова Л.С. , Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків,
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків,
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача -

07.02.2017р. - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16юр/3214 від 25.04.2016р.);

ОСОБА_2 (довіреність № 01-16юр/3216 від 25.04.2016р.);

27.02.2017р. - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16юр/3214 від 25.04.2016р.);

ОСОБА_3 (довіреність № 01-16юр/3600 від 10.05.2016р.);

20.03.2017р. - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16юр/3214 від 25.04.2016р.);

ОСОБА_2 (довіреність № 01-16юр/3216 від 25.04.2016р.);

11.04.2017р. - ОСОБА_3 (довіреність № 01-16юр/3600 від 10.05.2016р.);

ОСОБА_2 (довіреність № 01-16юр/3216 від 25.04.2016р.);

відповідача -

07.02.2017р., 27.02.2017р., 20.03.2017р., 11.04.2017р. - ОСОБА_4 (довіреність № 38-4055/391 від 27.10.2010р.);

НКРЕКП -

07.02.2017р. - ОСОБА_5 (довіреність № 30 від 30.12.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду з позовною заявою про зобов'язання Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" самостійно припинити повністю власне електроспоживання. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем було порушено зобов'язання за Договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р. в частині оплати за спожиту електричну енергію, що є підставою для повного припинення власного електроспоживання згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та пп. 3 п. 10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2017р., справу № 922/221/17 за вищевказаним позовом було призначено для розгляду судді Кухар Н.М.

У відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 24.01.2017р., відповідач не погоджуючись з позовними вимогами, зазначив, що і позивач, і відповідач підпадають під дію Закону України "Про природні монополії", згідно якого одним з принципів регулювання діяльності суб'єктів природних монополій є, зокрема, забезпечення захисту прав споживачів. Право припинення постачання електроенергії, яке надано електропостачальній організації діючим законодавством при наявності певних обставин, може бути реалізовано виключно за умов забезпечення гарантованого захисту прав та інтересів споживачів теплової енергії та послуг з теплопостачання, що у випадку задоволення вимог позивача стане неможливим і порушить права та інтереси мешканців Харкова та Харківської області.

Ухвалою госполдарського суду Харківської області від 24.01.2017р. за клопотанням позивача у судове засідання для дачі пояснень було викликано представників Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Присутній у судовому засіданні, яке відбулося 07.02.2017р., представник НКРЕКП зазначив, що споживачі електричної енергії зобовязані оплачувати обсяг спожитої електричної енергії та інші рахунки відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена ПКЕЕ. Безоплатний відпуск електричної енергії становить загрозу для стабільного функціонування енергетичної системи та енергетичної безпеки держави. Згідно з абз. 1 п. 6.5. ПКЕЕ, представник НКРЕКП рекомендував сторонам укласти договір реструктуризації заборгованості, та зазначив, що позивач самостійно може обмежити подачу електроенергії, але тільки тих приміщень, які не вплинуть на подачу тепла для населення; а також за винятком технологічних приміщень.

У запереченнях на відзив відповідача, що надійшли до суду 07.02.2017р., позивач зазначив, що посилання відповідача на наявність обєктів та обладнання, повне припинення електропостачання яких може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру є необгрунтованим через відсутність у відповідача екологічної броні електропостачання з його вини. Також позивач вважає необгрунтованим посилання відповідача на рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/605/16, оскільки дана справа відрізняється від справи № 922/221/17 предметом позовних вимог та підставою для подання позовної заяви.

24.02.2017р. відповідачем було надано до суду письмове доповнення до відзиву щодо причин неможливості здійснення 100% розрахунків КП "Харківські теплові мережі" за спожиту електричну енергію та наслідків припинення постачання електричної енергії на обєкти КП "Харківські теплові мережі".

20.03.2017р. відповідачем було заявлено клопотання про призначення по справі судової економічної експертизи для підтвердження обставин, викладених у доповненні до відзиву, на вирішення якої поставити наступні запитання: 1. Чи підтверджується документально відсутність у Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" джерел погашення в повному обсязі заборгованості за електричну енергію, спожиту з 01.01.2015р. по час проведення експертизи? 2. Чи має Комунальне підприємство 'Харківські теплові мережі" фінансову можливість в повному обсязі розрахуватися за електричну енергію, спожиту з 01.01.2015р. по час проведення експертизи, за рахунок грошових коштів, які залишились у його розпорядженні згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. № 217 (зі змінами), у зв'язку з відсутністю у складі граничного нормативу витрат на електричну енергію? 3. Визначити основні причини відсутності у Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" обігових коштів для оплати електричної енергії, спожитої з 01.01.2015р. по час проведення судової експертизи. 4. Чи вплинуло 1) вилучення обігових коштів на користь НАК "Нафтогаз України" понад питому вагу, встановлену у структурі затверджених тарифів на теплову енергію, 2) невіповідність фактичної ціни на електричну енергію, та ціни, передбаченої у затверджених тарифах на теплову енергію, діючих з 2015 року, 3) наявність заборгованості з державного бюджету по компенсації різниці в тарифах на послуги з теплопостачання для населення станом на 01.01.2016р., 4) рівень розрахунків споживачів за спожиту теплову енергію на фінансову можливість Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" розрахуватися в повному обсязі за електричну енергію, спожиту з 01.01.2015р. по час проведення судової експертизи. 5. Чи відповідають фактичні відрахуання грошових коштів з рахунків Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь акціонерної компанії "Харківобленерго" за спожиту електричну енергію питомій вазі витрат по статті "Електроенергія" у структурі діючих тарифів на теплову енергію, починаючи з 01.01.2015р. по час проведення експертизи. Протедення судової експертизи відповідач просив доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_6.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 07.02.2017р. по 27.02.2017р. до 11:50 год., з 27.02.2017р. по 20.03.2017р. до 11:30 год. та з 20.03.2017р. до 11.04.2017р. до 11:30 год.

Після перерви представники сторін своїх позицій у справі не змінили.

Представник відповідача надала письмові обгрунтування до клопотання про призначення судової економічної експертизи, яке було подано до суду 20.03.2017р.

Представники позивача на вимогу суду надали довідку про розмір заборгованості КП "Харківські теплові мережі" станом на 01.12.2016р., а також письмові заперечення на клопотання відповідача про призначення судової екпертизи, в яких позивач, зокрема, зазначив, що питання, які відповідач пропонує поставити на розгляд експерту, не спрямовані на встановлення даних, які входять до предмету доказування, що є зловживанням з боку позивача своїм процесуальним правом та є затягуванням процесу.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи, суд дійшов висновку про відсутність підстав у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пунктом 9 вищевказаної Постанови визначено, що недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Так, предметом позову у справі, що розглядається, є зобов'язання КП "Харківські теплові мережі" самостійно припинити повністю власне електроспоживання, в зв'язку з порушенням умов договору та норм чинного законодавства в частині своєчасної оплати за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування свого клопотання про призначення судової економічної експертизи відповідач зазначає, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. № 217, всі кошти, які надходять на рахунки із спеціальним режимом використання КП "Харківські теплові мережі", підлягають розподілу між постачальниками природного газу, теплової енергії та підприємством відповідно до нормативу перерахування коштів НКРЕКП. Встановлений алгоритм розподілу коштів передбачає обов'язкові 100% розрахунки за спожитий природний газ. Як наслідок, підприємство не в змозі здійснювати 100% розрахунки за спожиту електричну енергію.

Проте, відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів (п. 1.10. Постанови Пленуму ВГСУ 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Як зазначено в ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Отже, ведення господарської діяльності здійснюється керівництвом підприємства на власний ризик.

Суд вважає, що у результі проведення експертизи не будуть встановлені дані, що входять до предмета доказування у справі та не будуть підтверджені або спростувані позовні вимоги. Висновок судового експерта (у разі призначення судової експертизи) не вплине на обов'язок відповідача припинити власне електроспоживання, оскульки законодавець не ставить обов'язок споживача припинити власне споживання електричної енергії у залежність з наявністю механізму отримання та перерахування коштів з рахунку споживача. Висновком судової економічної експертизи відповідач лише підтвердить власні ризики господарської діяльності.

До того ж, невиправдане призначення та проведення судової експертизи матиме наслідком затягування судового процесу і призведе до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Оскільки питання, які пропонує відповідач поставити на розгляд експерту не спрямовані на встановлення даних, які входять до предмету доказування, суд розцінює заявлене ним клопотання як зловживання своїм процесуальним правом та затягування процесу.

Аналогічну правову позицію виклав Харківський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 01.03.2017р. по справі № 922/3890/16, де, зокрема, зазначив, що винесені на вирішення судового експерта питання можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами. Тобто, поставлені судом перед експертом питання не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду, та підлягає дослідженню судом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджатиме подальшому розгляду справи, чим будуть порушені права позивача. Дана позиція підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016р. по справі № 910/14968/14.

За таких обставин, суд визнав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі № 922/221/17 судової економічної експертизи.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

31.03.2010р. між Aкціонерною компанією "Харківобленерго" (позивач) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (відповідач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 702, зміст якого було визначено на підставі типового договору, який є додатком 3 до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28 (зі змінами та доповненнями).

Вищевказаний Договір на даний час є чинним, не змінювався сторонами, не визнавався недійсним у судовому порядку та повністю відповідає Закону України "Про електроенергетику" та діючим Правилам користування електричною енергією.

Згідно п. 2.2.2. Договору, позивач, як постачальник електричної енергії, зобов'язався постачати електричну енергію відповідно до умов договору.

Відповідач, як споживач, у свою чергу, відповідно до пп. 2.3.3., 2.3.4. Договору, зобов'язався своєчасно проводити оплату за спожиту електричну енергію та виконувати інші умови, визначені договором.

Пунктом 3.1.1. Договору передбачено право постачальника отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Як свідчать матеріали справи, позивач, як постачальник, виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі та здійснив відпуск електричної енергії відповідачу у повному обсязі.

Проте, відповідач, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства, за отриману електричну енергію своєчасно не розрахувався, внаслідок чого станом на 01.12.2016р. у нього утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію, розмір якою разом з ПДВ становить 170004486,42 грн.

Відповідно до п. 2.1. Договору та п. 10.2. пп. 3 Правил користування електричною енергією, споживач зобов'язаний:

- під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією, Правилами улаштування електроустановок та іншими нормативними документами (п. 2.1. Договору);

- за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі відсутності такої (пп. 3 п. 10.2. Правил користування електричною енергією).

Згідно ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов'язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої.

Посилаючись на приписи ч. 3 ст. 6 ЦК України, згідно якої у тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору, сторони не мають права відступити від їх положень, позивач вважає, що КП "Харківські теплові мережі" не має права відступити від положень ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", пп. 3 п. 10.2. Правил користування електричною енергією, які зобов'язують саме споживача (відповідача) за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію повністю припинити власне електроспоживання.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями щодо невиконання зобов'язання за договором, а саме несплати за спожиту електричну енергію, порушує законні права АК "Харківобленерго" на отримання плати за поставлену електричну енергію, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", пп. 3 п. 10.2. Правил користування електричною енергією, зобов'язаний повністю припинити власне електроспоживання.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зясувавши усі фактичні обставини справи та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість позовних вимог Акціонерної компанії "Харківобленерго", виходячи з наступного.

Як зазначалося вище, відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п. 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28, за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач зобов'язаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої.

Згідно п. 1.2. Правил користування електричною енергією, екологічна броня електропостачання споживача - це мінімальний рівень споживання електричної енергії споживачем (крім населення), який забезпечує передумови для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Інструкцією про порядок складання акта екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики від 19.01.2004р. № 26, встановлено настпуне:

1.1.3. Визначення величин екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача необхідне для запобігання виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, зменшення можливих збитків споживача внаслідок обмеження електроспоживання споживача до рівня екологічної броні, або за відсутності такої - повного припинення електропостачання за порушення вимог чинних ПКЕЕ, а також у разі необхідності застосування заходів з регулювання споживання електричної енергії та потужності, що вводяться для запобігання порушенням режиму роботи об'єднаної енергетичної системи України.

1.1.4. Визначені величини екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання оформлюються ОСОБА_1 екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача (далі - ОСОБА_1), який є невід'ємною частиною договору між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) та споживачем (додаток 1).

1.1.5. Акт складається постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) зі споживачами:

- що мають об'єкти та обладнання, обмеження чи повне припинення електропостачання якого може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

- що мають струмоприймачі 1 категорії щодо надійності електропостачання;

- у разі включення їх у встановленому порядку до графіків обмеження споживання електричної енергії або потужності та графіків аварійних відключень.

Акти можуть складатися з іншими споживачами електричної енергії як з ініціативи споживача, так і з ініціативи постачальника електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальної організації).

1.1.8. Екологічна броня електропостачання встановлюється для споживачів, об'єкти яких згідно з установленим порядком включені до Переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання в адміністративно-територіальній одиниці (далі - Перелік). Переліки затверджуються та погоджуються відповідно до Порядку складання переліку споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання.

Як встановлено судом, КП "Харківські теплові мережі" має об'єкти та обладнання, повне припинення електропостачання яких може призвести до надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; що мають струмоприймачі І категорії щодо надійності електропостачання, але в акті екологічної, аварійної та технологічної броні електроспоживання споживача від 28.04.2006р., затвердженому АК "Харківобленерго", КП "Харківські теплові мережі" та інспекцією Держенергонагляду, величина навантаження екологічної броні відсутня, оскільки на момент складання акту був відсутній Перелік споживачів та їх обладнання, для якого має бути встановлена екологічна броня електропостачання. У звязку з цим, на теперішній час для КП "Харківські теплові мережі" не встановлений рівень екологічної броні споживання електричної енергії.

З урахуванням викладеного, виходячи з вимог статті 26 Закону України "Про електроенергетику" та пункту 10.2. Правил користування електричною енергією, відповідач зобов'язаний повністю припинити електроспоживання, оскільки не має екологічної броні.

Відповідно до пункту 7.5 Правил користування електричною енергією, затверджених Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31 07 1996 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1440, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж) у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Позивач має технічну можливість самостійно, не звертаючись до суду, припинити електропостачання на всі об'єкти КП "Харківські теплові мережі", здійснивши відключення кожного об'єкту від електропостачання на своїх підстанціях, без доступу до електроустановок, розташованих на об'єктах відповідача, що фактично призведе до припинення споживання останнім електричної енергії.

Проте, суд вбачає, що такі дії призведуть до порушення вимог інших законодавчих актів.

Так, згідно зі Зведеним переліком суб'єктів природних монополій, що розміщений па офіційному сайті Антимоиопольного комітету України, АК "Харківобленерго" та КП "Харківські теплові мережі" відносяться до суб'єктів природних монополій. Тобто, обидві сторони у справі підпадають під дію Закону України "Про природні монополії", відповідно до якого одним із принципів регулювання діяльності суб'єктів природних монополій є, зокрема, забезпечення захисту прав споживачів.

Відповідач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", є єдиним підприємством, яке засноване на власності територіальної громади м.Харкова та надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам м.Харкова та частини населених пунктів Харківської області.

Згідно статуту відповідача, метою його діяльності є задоволення суспільних потреб населення міста Харкова, селища ГІісочин Харківського району, селища Солоницівка Дергачівського району Харківської області, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Відтак, припинення електроспоживання КП "Харківські теплові мережі" призведе до припинення постачання теплової енергії та надання послуг з теплопостачання споживачам м.Харкова та частини населених пунктів Харківської області.

Відповідно до ст. 92 Конституції України, правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно законами України.

Закон має вищу юридичну силу і загальнообов'язковий характер.

В системі законодавства Закони України "Про електроенергетику", "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" мають однакову юридичну силу, а тому положення цих Законів підлягають обов'язковому виконанню в однаковій мірі.

Згідно ст. 11 Закону України "Про електроенергетику", правові, економічні та організаційні засади державного регулювання діяльності суб'єктів природних монополій у сфері електроенергетики визначаються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України "Про теплопостачання" є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

У відповідності до преамбули Закону України "Про теплопостачання", метою цього закону є гарантоване забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Статтею 6 Закону України "Про теплопостачання" визначено серед інших такі суттєві принци державної політики у сфері теплопостачання, як:

- забезпечення енергетичної безпеки держави;

- забезпечення захисту прав та інтересів споживачів;

- взаємної відповідальності суб'єктів відносин у сфері теплопостачання за якісне постачання теплової енергії та своєчасну її оплату;

- додержання стандартів, правил і норм усіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання;

- встановлення відповідальності суб'єктів теплопостачання за порушення законодавства у сфері теплопостачання.

Згідно ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Поряд з нормами Закону України "Про теплопостачання" мають застосовуватися й норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги", які передбачають забезпечення соціальних гарантій мінімального рівня житлово-комунальних послуг для споживачів з метою недопущення їх порушення.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов, згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків, пов'язаних з дією непереборної сили.

У разі застосування перерви в наданні послуг виконавець/виробник зобов'язаний повідомити через засоби масової інформації про таку перерву споживача не пізніше ніж за 10 днів (за винятком перерви, що виникла внаслідок аварії або дії непереборної сили).

У разі перевищення нормативно встановлених термінів, за винятком настання форс-мажорних обставин, виконавець/виробник несе відповідальність згідно із законом.

Максимальний термін відключення постачання гарячої води та теплопостачання в опалювальний період, враховуючи погодні умови та можливі негативні наслідки у вигляді аварій, пошкодження комунікацій житлових будинків, нежитлових будівель та споруд, теплових трас та опалювальних систем, а також загрози життю та здоров'ю мешканців житлових будинків, обмежений діючим законодавством.

Зазначені положення узгоджуються з приписами часини 4 статті 13 Конституції України, відповідно до якої держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Зокрема, таких висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 05.07.2006р. по справі № 3/261.

Статтями 1 та 3 Конституції України визначено, що Україна є соціальною державою, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За змістом Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", сприятливими умовами життєдіяльності людини вважається такий стан середовища життєдіяльності, при якому відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров'я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму.

Система централізованого теплопостачання (СЦТ) є однієї з найважливіших систем життєзабезпечення міста. СЦТ складається з наступних складових частин і систем: теплоджерела - котельні й теплоелектроцентралі, система транспортування та розподілу теплової енергії - теплові мережі, насосні станції, центральні теплові пункти (ЦТП), групові та індивідуальні теплові пункти (ГТП та ІТП). Всі ці об'єкти та системи оснащені певним енергоспоживаючим технологічним устаткуванням.

Технологічне устаткування забезпечує:

на теплоджерелах - вироблення теплової енергії шляхом приготування теплоносія, його підігрів, забезпечення циркуляції теплоносія, підживлення теплових мереж теплоносієм;

на насосних станціях - встановлення необхідних гідравлічних режимів, заданих напорів у всіх точках теплової мережі і систем теплоспоживання;

у центральних теплопунктах - регулювання і розподіл теплової енергії на потреби опалення і гарячого водопостачання, підкачку та відкачку теплоносія для забезпечення необхідних гідравлічних режимів у розподільній і внутрішньоквартальній тепломережі, підкачки холодної води на потреби холодного водопостачання споживачів;

у групових і індивідуальних теплопунктах - регулювання і розподіл теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання, контроль, регулювання і розподіл теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання споживачів для окремих або групи будинків.

Припинення енергопостачання в різному ступені вплине на працездатність СЦТ в цілому.

Так, припинення енергопостачання ГТП та ІТП спричинить повне припинення централізованого гарячого водопостачання і часткове обмеження опалення приєднаних споживачів, внаслідок чого знизиться навантаження на теплоджерело з погіршенням його техніко-економічних показників роботи.

Припинення енергопостачання ЦТП спричинить повне припинення централізованого гарячого водопостачання і припинення опалення приєднаних споживачів; повне порушення гідравлічних режимів теплопостачання і виникнення критичних тисків з пошкодженням трубопроводів тепломережі та приєднаних систем теплоспоживання з припиненням циркуляції теплоносія; відбудеться різке скидання навантаження на теплоджерелі. Зниження істотної частки теплового навантаження призведе до повної зупинки ТЕЦ-3 та ТЕЦ-5. ТЕЦ-5, маючи системи охолодження - градирні, може перейти в конденсаційний режим роботи, однак питома витрата палива на вироблення електроенергії збільшиться з 175 г/кВт*год до 290-300 г/кВт*год. ТЕЦ-3 взагалі не зможе виробляти електроенергію без теплового навантаження.

Припинення енергопостачання насосних станцій призведе до різких змін значень тисків у мережі та системах теплоспоживання з неминучим пошкодженням трубопроводів теплової мережі та елементів систем теплоспоживання, що буде супроводжуватися різким зростанням витоку теплоносія та спрацьовуванням захисних систем на теплоджерелах з їх повною зупинкою, в результаті чого неможливо буде відновити роботу системи СЦТ.

Припинення енергопостачання теплоджерела спричинить повну зупинку роботи системи теплопостачання та виникнення аварій техногенного характеру. Без теплопостачання залишаться всі житлові будинки, лікарні, пологові будинки, дошкільні установи, навчальні заклади, центри соціальної допомоги, будинки-інтернати, будинки престарілих та інші суспільно-важливі об'єкти в місті.

Відповідно до п. 1-1 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. № 368, порушенням нормальних умов життєдіяльності визнається відсутність питного водопостачання, водовідведення, електро-, газо- і теплопостачання (в осінньо-зимовий період) та/або така зміна технічного стану житлового будинку (приміщення), внаслідок якої він став аварійним або не придатним до експлуатації, та/або зміна стану території (об'єкта), внаслідок якої проживання населення і провадження господарської діяльності на території (об'єкті) є неможливим.

Відключення від джерел енергопостачання КП "Харківські теплові мережі", яке забезпечує тепловою енергією населення міста Харкова та частини районних селищ Харківської області, а також підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності призведе до надзвичайної ситуації техногенного характеру, яка за своїми наслідками може бути визнана надзвичайною ситуацією регіонального або державного рівня (в залежності від обсягу збитків) згідно пунктів 4-9 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями.

З урахуванням викладеного, слід зробити висновок, що у правовідносинах електропостачальних компаній з теплопостачальними організаціями необхідно дотримуватись вимог не тільки нормативних актів, що регулюють відносини з постачання електричної енергії, а також і інших законодавчих актів, норми яких є обов'язковими до виконання.

Оскільки відповідач у справі, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", є підприємством життєзабезпечення і стратегічного призначення, відключення його об'єктів від електропостачання не тільки порушить права та інтереси усіх споживачів теплової енергії міста Харкова, але й призведе до загрози життю та здоров'ю споживачів відповідних послуг, пошкодженню майна, відсутності тепла на особливо важливих об'єктах (таких як лікарні, школи та дошкільні заклади, тощо).

Право припинення постачання електроенергії, яке надано електропостачальній організації діючим законодавством при наявності певних обставин, може бути реалізовано виключно за умов забезпечення гарантованого захисту прав та інтересів споживачів теплової енергії та послуг з теплопостачання, що у випадку задоволення вимог позивача стає неможливим та порушить ці права і інтереси мешканців Харкова та Харківської області.

При цьому суд враховує, що КП "Харківські теплові мережі" протягом багатьох років своєчасно розраховувалось з позивачем за спожиту електричну енергію. Однак, з листопада 2014 року підприємство працює в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014р. № 217, якою затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Згідно цього Порядку, всі кошти, які надходять на рахунки із спеціальним режимом використання КП "Харківські теплові мережі", підлягають розподілу між постачальникам природного газу, теплової енергії та підприємством відповідно до нормативу перерахування коштів, затвердженого НКРЕКП. Встановлений алгоритм розподілу коштів передбачає обов'язкові 100% розрахунки за спожитий природний газ.

Але для забезпечення 100% розрахунків за спожитий природний газ та можливості фінансування витрат на оплату праці, електроенергію, податків, проведення ремонтів, модернізації та реконструкції об'єктів теплопостачання, рівень розрахунків споживачів теплової енергії повинен бути не менше 100%, а тарифи повинні відповідати економічно обґрунтованим витратам підприємства.

Враховуючи невідповідність діючих у 2015 року тарифів на послуги з теплопостачання фактичним витратам підприємства, відсутність своєчасного фінансування з Держбюджету заборгованості з різниці в тарифах та несвоєчасні розрахунки споживачів теплової енергії, серед яких 86,4% становить категорія "населення", у підприємства були відсутні можливості для своєчасних розрахунків за природний газ та покупну теплову енергію. Як наслідок, з 01 по 22 січня 2015 року на рахунок КП "Харківські теплові мережі" взагалі не розподілялись грошові кошти (постанова НКРЕКП від 30.12.2014р., № 1054), а з 01 до 25 березня 2015 року розподілялись лише 14,47% від платежів за категорією "населення" (постанова НКРЕКП від 26.02.2015р., № 222). За рахунок зазначеного у підприємства було вилучено понад 90 млн. грн. обігових коштів, внаслідок чого підприємство не мало можливості здійснити 100% розрахунки за спожиту електроенергію. Борг КП "Харківські теплові мережі" за спожиту електроенергію станом на 01.01.2016р. становив 76,1 млн. грн.

З лютого 2016 року до постанови КМУ від 18.06.2014р. № 217 були внесені зміни постановою КМУ від 18.12.2015, № 1086, згідно яких розрахунок нормативу розподілу грошових коштів здійснюється відповідно до структури діючого тарифу з врахуванням рівня розрахунків за спожитий природний газ. Також було визначено граничний норматив перерахування коштів на поточний рахунок теплопостачальної/ теплогенеруючої організації, до якого були включені витрати на оплату праці, витрати на внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та витрати на сплату податків та зборів у структурі діючого у розрахунковому місяці тарифу (без урахування податку на додану вартість). З цього часу, норматив перерахування коштів на рахунок підприємства, визначений НКРЕКП (з урахуванням рівня розрахунків за газ) постійно зменшувався і майже весь наступний період дорівнював граничному нормативу.

На протязі 2016 року рівень розрахунків населення зменшувався у зв'язку з різким подорожченням палива та, як наслідок, зростанням тарифів на теплову енергію та зниженням платоспроможності споживачів, у звязку з чим отриманих на рахунок КП "Харківські теплові мережі" коштів не вистачало навіть для виплати заробітної плати та сплати податків.

Так, у 2016 році споживачами було сплачено за послуги з теплопостачання 3697,4 млн грн., з яких 84,7% перераховано на рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу та теплової енергії, а 15,3% на рахунок КП "Харківські теплові мережі". Проте, згідно структури діючих тарифів, це співвідношення становить 79,6% та 20,4% відповідно. Внаслідок цього у підприємства відповідача було зайво вилучено 188,6 млн грн. обігових коштів. На свій рахунок відповідач у 2016 році отримав 566,6 млн грн. Цих коштів не вистачило (близько 40%) для фінансування фактичних витрат, тому витрати по статтям "електроенергія", "заробітна плата", "вода і водовідведення" та "інвестиційна програма" були профінансовані лише частково.

КП "Харківські теплові мережі" здійснює оплату за спожиту електроенергію, виходячи з питомої ваги електроенергії у затвердженому тарифі за рахунок тих коштів, які залишаються в розпорядженні підприємства для ведення поточної діяльності.

В структурі тарифу на 2016 рік питома вага витрат на електричну енергію складала 4%. За спожиту електричну енергію в 2016 році АК "Харківобленерго" було сплачено 151,6 млн грн., що становить 4,1% від загальних надходжень (3697,4 млн грн.) на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання КП "Харківські теплові мережі", тобто на 0,1% більше передбаченого структурою діючих тарифів, але недостатньо для здійснення 100% розрахунків.

Згідно довідки АК "Харківобленерго", заборгованість відповідача за Договором про постачання електричної енергії № 702 від 31.03.2010р. станом на 01.12.2016р. становила 186993351,66 грн.

На цей час норматив відрахувань на поточний рахунок КП "Харківські теплові мережі" взагалі встановлений на рівні граничного мінімального нормативу, який передбачає покриття лише витрат на оплату праці, витрат на внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працівників та на сплату податків, за умови 100-відсотковоі оплати споживачами спожитої теплової енергії. Незважаючи на це, в січні 2017 року відповідачем сплачено позивачу 12,9 млн грн., станом на 06.02.2017 - 9,0 млн грн.

Відповідач зазначає, що КП "Харківські теплові мережі" неодноразово зверталося до НКРЕКП, Мінрегіону з приводу необхідності внесення змін до Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов"язки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217. Проте, звернення відповідача були залишені без розгляду.

Положеннями статті 13 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - пятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи правосуддя, суд керується верховенством права. У вузькому, буквальному розумінні верховенство права означає визнання наивищої юридичної сили Конституції як втілення права.

Застосування вказаного принципу вимагає при прийнятті рішення керуватися положеннями Конституції України, яка визначає, що людина, її життя, здоров'я, безпека є наивищою соціальною цінністю (ст.ст.1, 3, 8 Конституції України), права і свободи людини є непорушними і кожному гарантується право на безпечне для життя і здоров'я довкілля (ст.ст. 21, 50 Конституції України), а обов'язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки (ст.ст. 13,16 Конституції України).

Рішенням господарського суду Харківської області, постановами Харківського апеляційного господарського суду, Вищого господарського суду України по справі № 922/605/16 в задоволенні позову АК "Харківобленерго" до КП "Харківські теплові мережі" про зобов'язання КП "Харківські теплові мережі" виконувати умови договору про постачання електричної енергії від 31.03.2010 № 702 належним чином, а саме шляхом обмеження власного споживання електричної енергії, повністю відмовлено, у тому числі з вищенаведених обставин.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі, особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Акціонерної компанії "Харківобленерго", у звязку з чим вважає за необхідне у позові відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, у звязку з відмовою у позові, суд покладає на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 92, 124, 129 Конституції України, ст. 13 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 26 Законцу України "Про електроенергетику", ст.ст. 6, 25 Закону України "Про теплопостачання", ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.04.2017 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9