ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 918/222/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс"

до Відділу культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації

про стягнення заборгованості в сумі 58 485 грн. 54 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, контракт б/н від 17.05.2016 р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 01-12/144 від 18.04.2017р..

У судовому засіданні 20 квітня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31 березня 2017 року Комунальне підприємство "Радивилівтеплосервіс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Відділу культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 58 485 грн. 54 коп.

Ухвалою суду від 31 березня 2017 року позовну заяву №109 від 13.02.2017 р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/222/17, розгляд якої призначено на 20 квітня 2017 року.

12 квітня 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 30).

20 квітня 2017 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив (а.с. 31), в якому відповідач вказує, що кредиторська заборгованість станом на 01.01.20017 рік не була зареєстрована, тому відділ освіти Радивилівської районної державної адміністрації не може оплатити борг за спожиту теплову енергію за грудень місяць 2016 року.

У судовому засіданні 20 квітня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні 20 квітня 2017 представник відповідача позовні вимоги заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2016 року між Комунальним підприємством "Радивилівтеплосервіс" (далі - Підприємство) та Відділом культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації (далі - Споживач) був укладений договір про надання послуг з постачання водяної пари та гарячої води №6 (далі договір; а.с. 10-11), відповідно до п. 1.1. якого, підприємство зобовязується надавати споживачеві послуги код класифікатора 35.30.1 з постачання водяної пари та гарячої води, (надалі теплова енергія), а споживач, в свою чергу, зобовязується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

У відповідності до п. 2.1. договору теплова енергія подається споживачу за адресою: м. Радивилів, вул. Кременецька, 1, вул. Паркова, 3.

Згідно з п. 2.3. договору сторони встановили, що умови даного договору застосовуються з 01 лютого по 31 грудня 2016 року, які виникли до його укладення.

Відповідно до п. 4.5.1. договору споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Споживач теплової енергії зобовязується письмово повідомляти підприємство про ліквідацію, реорганізацію, зміну власної назви, місця знаходження, банківських реквізитів тощо, про зміну користувачів приміщень та теплових мереж споживача не пізніше п'яти днів з моменту настання зазначених подій (п. 4.5.3. Договору).

Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності розрахунковим способом.

Відповідно до п. 7.2. договору оплата за теплову енергію проводиться авансовими платежами до 13 числа на підставі рахунків, які оформляються до 10 числа розрахункового місяця. Кінцева оплата споживачем після підписання сторонами акта на виконання роботи: але не пізніше 25 числа поточного місяця.

Тариф на момент заключення договору складає: за 1 м2 52 гривні 37 копійок з ПДВ, за 1 Гкал 1929 гривень 01 копійка з ПДВ. Зміна тарифів не являється підставою для перезаключення договору, при зміні тарифів заклечається додаткова угода. (п. 7.5. Договору).

Згідно з п. 11.1 даний договір укладається до 31 грудня 2016 року.

Вказана угода підписана уповноваженими представниками та скріплена відтисками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивач в грудні 2016 року відпускав відповідачу теплову енергію, що підтверджується актом приймання-здавання наданих послуг від 21 грудня 2016 р. № 15/12 та рахунком виставленими позивачем відповідачу (а.с. 24). З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що Відділом культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації сплачено Комунальному підприємству "Радивилівтеплосервіс" відповідно до рахунку № 15-12 від 21.12.2016р. за теплову енергію грошові кошти на загальну суму 59 604 грн. 70 коп. При цьому, згідно приладів обліку теплової енергії на момент сплати згідно рахунку № 15-12 від 21.12.2016 р. кінцеві покази лічильника по Комунальному закладі "Радивилівська дитяча школа мистецтв становили" 505,3832 ГДж., а по Радивилівському міському будинку культури становили 3240,8 Мвт.

Судом встановлено, що Комунальний заклад "Радивилівська дитяча школа мистецтв" направив на адресу Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс" лист №01-20/4 від 10.01.2017р., яким повідомив, що згідно рішень Радивилівської районної ради Рівненської області від 29 вересня 2016 року № 157 "Про передачу із спільної власності територіальних громад Радивилівської районної ради Рівненської області" та від 04 січня 2017 року № 206 "Про затвердження актів приймання-передачі бюджетних установ, закладів і майна" Радивилівська дитяча школа мистецтв передала Радивилівській міській раді лічильник теплової енергії станом на 05.01.2017 року з показником 542,3 ГДж (а.с.12, 15-19, 22-23).

Судом також встановлено, що Радивилівський міський будинок культури направив на адресу Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс" лист №7 від 20.01.2017р., яким повідомив, що згідно рішень Радивилівської районної ради Рівненської області від 29 вересня 2016 року № 157 "Про передачу із спільної власності територіальних громад Радивилівської районної ради Рівненської області" та від 04 січня 2017 року № 206 "Про затвердження актів приймання-передачі бюджетних установ, закладів і майна" Радивилівський міський будинок культури передав Радивилівській міській раді лічильник теплової енергії станом на 05.01.2017 року з показником 3264,99 Мвт (а.с.13, 15-19, 20-21).

Таким чином, різниця між показами приладів обліку теплової енергії на момент оплати наданих послуг згідно рахунку №15-12 від 20.12.2016 року та на момент передачі приладу обліку по Комунальному закладі "Радивилівська дитяча школа мистецтв становили" 36,9178 ГДж., а по Радивилівському міському будинку культури становили 24,19 Мвт.

Про належне виконання Комунальним підприємством "Радивилівтеплосервіс" своїх зобовязань за договором щодо відпуску теплової енергії, також свідчить відсутність у матеріалах справи з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Комунальне підприємство "Радивилівтеплосервіс" листом №31 27.01.2017 року звернувся до Відділу культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації з проханням оплатити рахунок за спожиту теплову енергію в період з 20.12.16 по 31.12.16 року згідно договору № 6 "Про надання послуг з постачання водяної пари та гарячої води" на загальну суму 58 485 грн. 54 коп..

Однак всупереч умовам договору відповідач взятий на себе обовязок по оплаті вартості теплової енергії, наданої йому в спірний період, у встановлений вищезазначеним правочином строк не виконав.

Таким чином, у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в сумі 58 485 грн. 54 коп.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У силу вимог ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За п. 23 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Згідно з п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п. 30 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення в сумі 58 485 грн. 54 коп. підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу культури і туризму Радивилівської районної державної адміністрації (35500, Рівненська обл., Радивилівський р-н, м. Радивилів, вул. Івана Франка, 11, ) на користь Комунального підприємства "Радивилівтеплосервіс" (35500, Рівненська обл., Радивилівський р-н, м. Радивилів, вул. Івана Франка, 2, ) заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 58 485 (пятдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят пять) грн. 54 коп. та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24 квітня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. І. Франка, 2);

3 - відповідачу рекомендованим (35500, Рівненська обл., м. Радивилів, вул. І. Франка, 11).