ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Справа № 911/797/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі

1.Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

2.Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств

до Фермерського господарства «Скартон»

про стягнення 46 244,10 грн.

за участю представників учасників процесу:

прокуратура ОСОБА_1, службове посвідчення № 031869 видане 02.02.2015;

позивач-1 ОСОБА_2, предст. за дов. від 21.04.2017 № 13;

позивач-2 не зявився;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернувся Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області (прокурор) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач-1), Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач-2) до Фермерського господарства «Скартон» про стягнення 46 244,10 грн. заборгованості, яка складається з 21 999,00 грн. фінансової допомоги, наданої за Договором №17-08, а також 22 155,19 грн. інфляційних втрат та 2 089, 91 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі №911/797/17 було порушено провадження та призначено до розгляду на 24.04.2017 року.

В судове засідання 24.04.2017 року відповідач не направив свого повноважного представника, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 08 4, про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позов не подав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена у п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 24.04.2017 року представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві прокурора.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

24.04.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника прокурора, позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

15.10.2008 між Київським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та фермерським господарством «Скартон» було укладено договір №17-08 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, відповідно до умов якого Київське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству «Скартон» у сумі 30 000 грн. для провадження виробничої діяльності.

Київське відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств взяті на себе зобовязання, відповідно до п. 3.2.1. договору, виконало в повному обсязі, перерахувавши зазначену в договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поточний рахунок фермерського господарства «Скартон».

Факт отримання коштів відповідачем підтверджується платіжними дорученнями № 217 від 16.10.2008 та випискою з рахунку від 16.10.2008, які залучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 3.4.2 Договору, відповідач зобовязувався повернути кошти фінансової підтримки згідно встановленого графіку, а саме: до 20.11.2010 -7 000 гривень; до 20.11.2011 - 7 000 гривень; до 20.11.2012 - 8 000 гривень; до 10.10.2013- 8000 гривень.

Однак, зважаючи на те, що відповідач у встановлені договором строки суму допомоги не повернув, позивачем на адресу останнього з метою досудового врегулювання спору неодноразово направлялись вимоги про повернення наданої суми. Проте, претензії від 10.06.2013, 31.08.2015, 31.08.2015, 03.03.2016, 30.08.2016, 15.12.2016 залишені відповідачем без відповіді та належного реагування.

Зважаючи на викладене, як зазначив прокурор та підтвердив позивач-1, за ФГ «Скартон» наявна заборгованість у розмірі 21999,00 гривень.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

За своєю цивільно-правовою природою поворотна фінансова допомога є позикою.

Згідно приписів ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач доказів повернення фінансової допомоги в повному обсязі не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №17-08 у розмірі 21 999,00 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також прокурор та позивач-1 просять стягнути з відповідача 22 155,19 грн. інфляційних втрат (за період з 11.10.2013 по 01.12.2016) та 2 089, 91 грн. 3% річних (за період з 11.10.2013 по 01.12.2016).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, п. 3.4.2 Договору визначена кінцева дата повернення останнього платежу згідно графіком 10.10.2013, таким чином нарахування фінансових санкцій починаючи з 11.10.2013 є правомірним, відповідає матеріалам справи та нормам законодавства.

Суд, перевіривши правильність зазначених позивачем-2 періодів та розрахунків за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», встановив, що заявлена до стягнення сума 3% річних в розмірі 2 089,91 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 2 019,99 грн., заявлені до стягнення інфляційні втрати в сумі 22 155,19 грн. також підлягають задоволенню частково в розмірі 21 541,26 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача-2 підлягає стягненню 21 999,00 грн. боргу, 2 019,99 грн. 3% річних, 21 541,26 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Скартон» (08674, Київська обл., Васильківський р-н, с. Тростинська Новоселиця, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі його структурного підрозділу Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13/1, кімн. 206, ) -21999 (двадцять одну тисячу девятсот девяносто девять) грн. 00 грн. поворотної фінансової допомоги, 21 541 (двадцять одну тисячу пятсот сорок одну) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 2 019 (дві тисячі девятнадцять) грн. 99 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Скартон» (08674, Київська обл., Васильківський р-н, с. Тростинська Новоселиця, ) на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бул. ОСОБА_3, 27/2) - 1 576 (одну тисячу пятсот сімдесят шість) грн. 34 коп. судового збору за наступними реквізитами: отримувач: прокуратура Київської області; ; банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - 5641.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 27.04.2017.

Суддя О.В. Щоткін