ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 Справа № 904/11339/16

За позовом : Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол», м. Горлівка

До: Державного підприємства «Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу», м. Камянське

За участю : прокуратури Дніпропетровської області, м. Дніпро

Про : стягнення 934 646, 45 грн.

Головуючий суддя Васильєв О.Ю.

Суддя Суховаров А.В.

Суддя Ніколенко М.О.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : ОСОБА_1 ( дов.№94/12-16 від 03.01.17р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 ( в.о. директора , наказ №81-К від 30.06.16р.); ОСОБА_3 ( заст. директор., наказ №38-р від 21.11.14р.);

Від прокуратури: ОСОБА_4 (сл.посв.№036681)

СУТЬ СПОРУ :

ПАТ «Концерн Стирол» (позивач) у грудні 2016 року звернувся з позовом до ДП «Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу» (відповідач) про стягнення 934 646, 45 грн. безпідставно набутих коштів . Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не виконання відповідачем своїх обовязків з розробки проектної документації у відповідності з умовами календарного плану робіт за договором №65-15 від 24.07.13р. (укладеним між сторонами) на загальну суму 934 646,45грн. ( які позивач перерахував на користь відповідача в якості передплати в складі 1 101 574,34 грн. ) . Внаслідок невиконання відповідачем робіт, передбачених умовами цього договору , позивач вважає , що закінчення цих робіт у строк ( погоджений сторонами ) стало явно неможливим ; у зв`язку з чим позивач відповідно до приписів ч.2 ст.849 ЦК України відмовився від договору та просить суд стягнути з відповідача 934 646,45грн. частину авансового платежу ( на вартість якої відповідачем не було виконані роботи ) , посилаючись на приписи ст.1212 ЦК України .

ДП «УКРДІАП» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи що ним своєчасно та у повному обсязі були виконані всі , передбачені умовами договору проектні роботи; майже вся документація відправлена замовнику і отримана їм, що підтверджується оформленими накладними; частина розробленої документації не відправлена через відсутність поштового звязку з м. Горлівка по причині проведення там АТО . Листом №311 від 02.06.2015р. позивачу було запропоновано вказати прийнятний спосіб доставки і місце прийомки-передачі документації, але відповідних пропозицій від позивача відповідачу не надходило. Також відповідач зазначає, що роботи по етапам 2.5. і 2.9. ( з нульовою вартістю) , які повинні були проводитися у взаємоузгодженні строки, виконані частково і зупинені по обставинам, що не залежать від відповідача. Підчас судових засідань по справі відповідач повідомив суд, що ним повторно вже після порушення провадження у справі надіслано на адресу позивача (зазначену у позовній заяві ) проектну документації з актами здачі-приймання робіт по всім етапам.

31.03.17р. прокуратура Дніпропетровської області вступила у справу на підставі відповідної заяви (т.2., а.с.214-215).

07.04.17р. до канцелярії суду ( засобами електронної пошти ) надійшли письмові пояснення позивача (т.2., а.с.224-231) , в яких останній та його представник під час судового засідання 11.04.17р. заперечував проти викладених відповідачем у відзиві на позов обставин, зазначаючи, що роботи , передбачені умовами договору №65-15 від 24.07.13р. , виконанні відповідачем з помилками, неякісно та з порушенням строків та порядку їх виконання.

Також позивач зазначає, що єдиним належним та достатнім доказом , що підтверджує настання обставин не переборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення АТО , як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання ) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палити України. Окрім того позивач в поясненнях зазначає, що твердження відповідача, що акти здачі приймання робіт №5 ( п.п.2.2. календарного плату); №2 ( п.п.2.4, 2.5 календарного плану); №7 (п.п.2.8., 2.9 календарного плану ) залишені не підписаними позивачем та що мотивованої відмови від приймання робіт не отримано до теперішнього часу; не відповідають дійсності та позивач надав для залучення до матеріалів справі відповідні листи (т.2., а.с.232-239).

По справі було оголошено перерву з 15.03.17р. по 03.04.17р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

24.07.13р. між Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом азотної промисловості та продуктів органічного синтезу ( правонаступник - ДП «УКРДІАП», виконавець) та ПАТ «Концерн Стирол» (замовник) був укладений договір №65-15, відповідно до умов якого виконавець прийняв на себе зобовязання виконати роботи з модернізації складу рідкого аміаку (дільниці приймання, зберігання та відвантаження аміаку), з установкою двох нових гвинтових аміачних компресорів та нової станції конденсації рідкого аміаку.

Конкретний вид, обсяг робіт та їх вартість уточнюються сторонами у процесі реалізації договору, визначаються та оформлюються сторонами по мірі надходження заявок від замовника, додатковими угодами до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Замовник у свою чергу зобов'язався оплатити та прийняти роботи на умовах вказаного договору (т.1., а.с.10-12)

З метою виконання умов основного договору (№ 65-15 від 24.07.13 р.) 24.07.2013 р. сторонами було укладено додаткову угоду № 1 , в якій сторони дійшли згоди щодо конкретних видів, обсягів та вартості робіт. Відповідно до пункту 2.1. вартість робіт виконавця за додатковою угодою № 1 на підставі протоколу погодження договірної ціни (додаток 2 до додаткової угоди № 1) та зведеного кошторису (додаток 4 до додаткової угоди № 1) складає 1 101 574,37 грн..

Порядок оплати вартості робіт здійснюється на підставі розділу 2 додаткової угоди № 1. У відповідності до п. 2.2.1 додаткової угоди № 1 договору № 65-15 від 24.07.13 р. авансовий платіж у розмірі 90 % від вартості робіт за додатковою угодою робиться замовником частинами протягом 10 (десяти) банківських днів від дати надання виконавцем відповідного рахунку. Сума перерахованого замовником авансу погашається у кожному акті здачі приймання виконаних робіт на відповідному етапі календарного плану (додаток № 3 до додаткової угоди № 1)

Згідно п.п. 2.2.2. оплата по кожному виду виконаних робіт по відповідному етапу відбувається у розмірі 10 % його вартості, вказаної у Календарному плані, а 90 % його вартості погашається за рахунок раніше перерахованого авансового платежу згідно п. 2.2.1 додаткової угоди. (т.1, а.с.13-15).

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. Договору, а також платіжних доручень № 99992319 від 19.11.13 р., № 99992944 від 29.11.13 р., та № 3 від 19.12.13 р. замовником було здійснено перерахування платежів на користь виконавця у розмірі 110 157,44 грн..

Одночасно позивач зазначає, що раніше на виконання умов іншого договору № 65-14 від 18.06.12 р. , а саме додаткової угоди № 3 до цього договору і згідно п. 2 додаткової угоди № 3-1 від 25.07.13 р. до угоди № 3 від 25.06.13 р. до договору № 65-14 ним на користь відповідача були перераховані грошові кошти на загальну суму 991 416, 93 грн. ( що підтверджується відповідними платіжними дорученнями №5996 від 27.07.13р. на суму 550 000, 00 грн. та №6362 від 04.07.13р. на суму 441 416, 93 грн. , т.1, а.с. 51, 53).

Позивач вказує , що сторони дійшли згоди зарахувати суму авансового платежу у розмірі 991 416,93 грн. ( перерахованого раніше на підставі вищевказаних угод ) в рахунок оплати за виконання відповідачем робіт за Додатковою угодою № 1 від 24.07.13 р. до договору № 65-15 від 24.07.13р.

За твердженням позивача , він свої зобовязання за договором №65-15 від 24.07.13р. виконав належним чином, здійснив перерахування платежів на р/р відповідача у загальному розмірі 1 101 574,34 грн. Однак відповідач, в порушення прийнятих на себе зобовязань виконало роботи за договором лише частково, а саме виконало наступні роботи : за пунктом 1.3 Календарного плану «Виконання інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань» на суму 59 917,92, що підтверджується підписаним сторонами Актом виконаних робіт № 51 від 02.09.13 р.; за пунктом 1.4 Календарного плану «Аналіз отриманих від Замовника вихідних даних, Компоновка основного технологічного обладнання в умовах працюючого складу, Розробка схем генерального плану та меж проектування з підключення до існуючих мереж у межах складу згідно отриманих технічних умов. Збір відсутніх вихідних даних. Погодження с Замовником компоновок обладнання та схеми меж проектування. Затвердження Замовником схеми генплану, що підтверджується підписаним сторонами Актом виконаних робіт № 58 від 22.10.13 р. на суму П 010,00 грн.; та за пунктом 2.1 Календарного плану «Розробка та видача робочих креслень «нульового циклу будівництва» станції конденсації газоподібного аміаку» на суму 84 000, 00 грн., що підтверджується підписаним сторонами Актом виконаних робіт № 1 від 03.02.14р.

Позивач наголошує на тому, що роботи в цілому за договором станом на дату подачі позовної заяви не виконані. У звязку з чим , залишок грошових коштів, раніше перерахованих позивачем відповідачу у якості передоплати складає 934 646,45 грн. Оскільки відповідачем не було виконано вказаних робіт ( вартість яких складає саме 934 646,45 грн. ) у строк , встановлений для їх виконання, на адресу відповідача позивачем було направлено листа № 151 від 11.08.2016 р. , в якому позивач повідомив відповідача про відмову від договору-підряду №65-15 та додаткової угоди №1 від 24.07.13р. ( на підставі ч. 2 ст. 849 ГК України) та вимагав повернення раніше перерахованої суми у розмірі 934 646,45 грн. протягом 7 днів з моменту отримання даного листа-вимоги, що передбачено ч. 2 ст. 530 ЦК України (т1.,а.с. 57).

У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків з повернення сум авансового внеску за договором, позивач посилаючись на розірвання договору №65-15 від 24.07.13р. внаслідок односторонньої відмови позивача від договору, враховуючи, що передбачені договором роботи відповідачем в повному обсязі не виконані, просить, посилаючись на приписи ст.1212 ЦК України стягнути з відповідача суми авансового внеску в розмірі 991 416, 93 грн. ( на які за твердженням позивача відповідачем не виконані роботи ).

За своєю правовою природою договір №65-15 від 24.07.13р. відноситься до договорів підряду . За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст.837 ЦК України). Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами гл. 83 ЦК України. Згідно зі статтею 849 ЦК України, яка визначає загальні положення договору підряду, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому в силу частини другої цієї статті зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для зясування чи набула особа відповідного зобовязання, визначеного ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобовязання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є повернення авансових внесків за договором № 65-15 від 24.07.13р. Вимоги замовника мотивовані невиконанням підрядником робіт , передбачених договором , та як наслідок - направленням замовником листа-вимоги щодо відмови від договору та повернення попередньої оплати на підставі статті 849 ЦК України. Зі змісту листа-вимоги №151 від 11.08.16р. , на який посилається замовник як на доказ односторонньої відмови від договору в порядку статті 849 ЦК України, вбачається, що замовник у зв'язку з порушенням виконавцем (підрядником) умов договору відмовляється від додаткової угоди №1 від 24.07.13р. до договору №65-15 від 24.07.13р. та просить повернути раніше перераховані кошти в розмірі 934 646, 45 грн.

Однак такі твердження позивача суд оцінює критично, оскільки відповідачем були надані суду належні докази виконання ним всіх проектних робіт, передбачених умовами договору, направлення на адресу замовника ( позивача ) технічної ( проектної ) документації , отримана ним цієї документації ( що підтверджується відповідними накладними на передачу робочої документації за договором та листуванням відповідача з позивачем, т.1., а.с.173-193, 194-209 ) . Несвоєчасність направлення виконавцем ( відповідачем ) на адресу замовника ( позивача ) частини проектної документації викликана неможливістю доставити кореспонденцію за юридичною адресою ПАТ «Концерн Стирол» ( Донецька обл., м. Горлівка ) внаслідок проведення на території окремих районів Донецької області АТО та тієї обставини , що м. Горлівка є тимчасово не контрольованою Україною територією ( що є загальновідомою обставиною , яка не потребує доказування ) .Окрім того , позивач до часу звернення з цим позовом до суду не повідомляв відповідачу про зміну свого місцезнаходження та про адресу , на яку можливо було направити проектну документацію. Більше того, відповідачем надано докази повторного надсилання після порушення провадження у справі проектної документації з актами здачі-приймання робіт по всім етапам (т.2., а.с.26-159).

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Отже, якщо замовник на порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду (див. постанову Вищого господарського суду України від 11.05.2012 № 21/5005/14068/2011).

Таким чином, посилання позивача на не виконання відповідачем умов договору №65-15 від 24.07.13р. в частині виготовлення проектної документації є хибними, які спростовуються наданими відповідачем доказами. А твердження позивача стосовно того, що роботи виконані відповідачем з помилками, неякісно та з порушенням строків та порядку їх виконання суд не бере до уваги, оскільки ці вимоги не є предметом розгляду та доказування у цій справі. А відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та в задоволенні яких слід відмовити.

Також суд з вважає за необхідне зазначати, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин, неналежне виконання відповідачем умов договорів може слугувати підставою для відповідальності, а не підставою для повернення коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України. ( Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2013 року у справі № 5006/18/13/2012 за позовом Державного підприємства «Донецька залізниця» до Спільного підприємства «Агроспецмонтажник» про стягнення безпідставно сплачених коштів).

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Головуючий суддя Васильєв О.Ю.

Суддя Суховаров А.В.

Суддя Ніколенко М.О.

Повне рішення складено та підписано 14.04.2017 року.