ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017р. Справа № 914/337/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб творчих інвестицій», м.Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про стягнення 82 373, 31 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Цитульський В.І. - представник

від відповідача: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Стрийтеплиця» про стягнення 232 171,67 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2017 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 13.03.2017 р.

В судовому засіданні 13.03.2017 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Судовий розгляд справи відкладався з підстав зазначених в попередніх ухвалах суду.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2017 р. позовні вимоги обгрунтував не належним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань в частинні своєчасної і повної оплати за орендоване приміщення та підтримав їх з урахуванням часткової проплати відповідачем заборгованості в ході розгляду справи, факт проплати підтвердив долученими до матеріалів справи виписками по рахунку.

Відповідач явку повноважного представника в судові засідання повторно не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи повторну неявку відповідача та невиконання ним вимог ухвал суду, справа розглядається у порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 24.04.2017 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЛУБ ТВОРЧИХ ІНВЕСТИЦІЙ» (надалі Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі Орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № 3-2-16-о.

Відповідно до умов договору (п. 1.1) орендодавець передає орендарю, а орендар приймає у орендодавця в строкове платне користування нежитлове приміщення чи його частину (надалі приміщення), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, номер, поверх розташування, загальна площа і відновна вартість якого, вказані в п.п. E, F, G Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно до п. 2.1 договору, приміщення передається в оренду на строк до дати, визначеної Сторонами в Додатку № 1 п. К., який є невід'ємною частиною до цього договору. Відповідно до даного додатку орендна плата за 1 місяць становить 30 001,80 грн. без ПДВ, з 1 вересня 2016 року орендна плата становить 81 564,80 грн. без ПДВ.

Термін дії оренди 31 грудня 2016 року включно.

Однак, орендарем свої договірні зобов'язання в частинні належної сплати орендної плати виконувались не належно, чим спричинив виникнення заборгованості в сумі 66 103,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховані три відсотки річних в розмірі 3 107,77 грн. та інфляційні втрати в розмірі 5 731,18 грн. Крім цього, відповідно до п. 13.4 Договору, позивачем нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка складає 7 430,76 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору № 3-2-16-о від 01 квітня 2016 року, позивач надав в оренду відповідачу приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом передачі-приймання від 01 квітня 2016 року.

Згідно умов договору відповідач мав своєчасно у визначені договором терміни сплачувати орендну плату за надане в оренду приміщення.

Однак, як вбачається із позовних вимог та матеріалів справи, свої договірні зобов'язання відповідач не виконав, заборгувавши позивачу станом на момент подання позовної заяви 66 103,60 грн. за орендоване нежитлове приміщення. Станом на день прийняття рішення дана заборгованість відповідачем частково погашена, що підтверджується долученими виписками по рахунку на суму 24280,00 грн.

Відповідно до вище викладеного та матеріалів справи в частині позовних вимог, а саме стягнення основної заборгованості в сумі 24 280,00 грн. провадження у справі слід припинити, а в частинні стягнення основної заборгованості в сумі 41 823,60 грн. підлягає до стягнення.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 13.4 Договору, у випадку порушення Орендарем строків виконання зобов'язань по сплаті Орендодавцеві орендної плати чи інших платежів, передбачених цим Договором, Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ чинної на час нарахування від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань, позивачем нарахована пеня за період з 11.09.2016 року по 31.01.2017 року в розмірі 7 430,76 грн. Згідно проведеного судом перерахунку за спірний період розмір пені становить 7 411,06 грн. та підлягає до стягнення.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

За несвоєчасне виконання договірних зобов'язань позивачем за період вересня 2016 року по січень 2017 року нараховані інфляційні втрати в розмірі 5 731,18 грн. та три відсотки річник за період з 11.09.2016 року по 31.01.2017 року в розмірі 3 107,77 грн. Згідно проведеного судом перерахунку, за спірний період розмір трьох відсотків річних складає 775,28 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 5734,71 грн., відповідно, до стягнення з відповідача підлягає 775,28 грн. трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань в межах заявлених позовних вимог.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, позов не заперечив, позивач подав суду докази часткової сплати основної заборгованості станом на день розгляду справи, а відтак суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення частково.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб творчих інвестицій» (79041, м. Львів, вул. Героїв УПА, 80, ) - 41 823,60 грн. - основної суми заборгованості, 7 411,06 грн. - пені, 5 731,18 грн. - інфляційних втрат, 775,28 грн. - трьох відсотків річних та 1 600,00 грн. - судового збору.

3. В частині стягнення основної заборгованості в сумі 24 280,00 грн. провадження - припинити.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.04.2017 року.

Суддя Березяк Н.Є.