РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017Справа №910/23088/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв"
До Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
Проспонукання до підписання додаткових угод та стягнення заборгованості
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаГлушко Г.М. (представник за довіреністю)
від відповідачаСидоренко Д.О. (представник за довіреністю)
від прокуратуриЛучків Ю.В. (на підставі посвідчення)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про спонукання до підписання додаткових угод № 5, № 6, № 7 та стягнення заборгованості в розмірі 3 390 060,40 грн, штрафні санкції у розмірі 187 795,45 грн та збитки у розмірі 200 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/23088/16 та призначено розгляд справи на 07.02.2017.

01.02.2017 від позивача надійшли уточнення до позовної заяви.

Судом прийнято до розгляду вказані уточнення в порядку ст. 22 ГПК України.

Ухвалою від 07.02.2017 судом продовжено строк розгляду спору, відкладено розгляд справи на 21.02.2017.

21.02.2017 суд відклав розгляд справи на 02.03.2017.

02.03.2017 до суду надійшла заява про вступ у справу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України.

В судових засіданнях 02.03.2017, 07.03.2017, 21.03.2017, 28.03.2017, 06.04.2017 судом оголошувалися перерви.

07.03.2017 в судовому засіданні відповідачем подано відзив на позов.

21.03.2017 від позивача надійшли заперечення на відзив з додатками.

21.03.2017 від Генеральної прокуратури України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у задоволенні якого судом відмовлено.

06.04.2017 Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України подано клопотання про зупинення провадження у справі.

18.04.2017 позивачем подано до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 18.04.2017 розглядалося клопотання Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи, мотивоване поданням Національним антикорупційним бюро до Господарського суду міста Києва позовної заяви до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" про визнання договору № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 недійсним.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В межах даної справи суд вбачає за можливе самостійно встановити всі обставини правовідносин сторін та вирішити спір по суті на підставі поданих ними доказів, тому підстав зупиняти провадження у справі в порядку ст. 79 ГПК України до вирішення справи, наявність якої не перешкоджає дослідженню доказів у даному спорі, немає, тому у задоволенні клопотання Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України суд відмовляє.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, за якими просив суд спонукати відповідача здійснити підписання додаткових угод №№ 5, 6, 7, 10, 11 відповідно до вимог п. 4.6 Договору, та стягнути з нього 46 771 175,80 грн боргу, 1 767 232,10 грн штрафних санкцій та 200 000,00 грн збитків.

Представники відповідача та прокуратури проти задоволення позовних вимог заперечували.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2016 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (виконавець) укладено договір № 14-В-АМПУ-16 про надання послуг (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов'язується надати замовнику послуги, зазначені в п. 2.2 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з п. 2.2 Договору, найменування послуг: будування берегових і портових споруд, дамб, шлюзів і супутніх гідротехнічних споруд за кодом ДК 016-2010 42.91.2 (Технічне обслуговування акваторій та підхідних каналів Бердянського, Маріупольського та інших морських портів України для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення) (послуги).

Відповідно до п. 2.3 Договору, кількість (обсяг) послуг: визначається згідно виданому замовником технічному завданню в орієнтовному обсязі 3968400 м3 (обсяг може бути уточнений в ході надання послуг за Договором з урахуванням виробничих потреб щодо досягнення глибин/габаритів об'єктів днопоглиблення, фактично виконаних обсягів робіт по ділянках днопоглиблення, корегування вартості складових розрахунків Послуг, що формують ціну договору, інших положень Договору та інших випадків, які передбачені договором. Послуги надаються в два етапи:

1 етап надання Послуг - орієнтовний обсяг Послуг 1 етапу - 2 212 300 м3;

2 етап надання Послуг - орієнтовний обсяг Послуг 2 етапу - 1 756 100 м3.

За приписами п. 4.1 Договору, ціна цього договору становить 593 486 383,04 грн без ПДВ, сума ПДВ 118 697 276,61 грн., загальна ціна договору складає 712 183 659,65 грн з ПДВ, в тому числі:

за першим етапом надання послуг ціна послуг становить 336 981 746,04 без ПДВ, сума ПДВ 67 396 349,21 грн, загальна ціна за першим етапом складає 404 378 095,25 грн з ПДВ;

за другим етапом надання послуг ціна послуг становить 256 504 637,00 грн без ПДВ, сума ПДВ 51 300 927,40 грн, загальна ціна за другим етапом складає 307 805 564,40 грн.

Пунктом 4.5 Договору сторони передбачили, що даний пункт буде застосовуватися для виконавців-нерезидентів та виконавців-резидентів, у випадку, якщо вартість наданих послуг буде включати в себе імпортну складову, що підтверджується документально, та погоджується, згідно п. 7 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Сторони домовились, що імпортна складова, яка складає 79,869% ціни Договору (без ПДВ), становить 19 239 619,01 доларів США (Додаток № 2 до Договору), що за офіційним курсом Національного банку України (НБУ) долара США до гривні на дату складання конкурсної пропозиції дорівнює у еквіваленті 474 008 763,87 грн (без ПДВ).

Відповідно до пункту 4.6 Договору, у випадку зміни протягом дії Договору офіційного курсу НБУ долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції більш ніж на 1 %, імпортна складова вартості послуг може змінюватися пропорційно зміні офіційного курсу НБУ долара США до гривні на вимогу кожної із Сторін та розраховується за наступною формулою:

С = В х (К2/К1), де:

С- імпортна складова в вартості послуг, що підлягає сплаті за відповідним Актом

наданих послуг, в національній валюті України, після її зміни по вищевказаній формулі;

В - імпортна складова в вартості послуг, що підлягає сплаті за відповідним Актом наданих послуг, в національній валюті України, яка змінюється у зв'язку зі зміною офіційного курсу долара США до гривні;

К2 - офіційний курс НБУ долара США до гривні на дату здійснення перерахунку

вартості (на дату складання Акту наданих Послуг) за формулою;

К1 - офіційний курс НБУ долара США до гривні на дату складання конкурсної пропозиції, що становить 24,637118 гривень за 1 долар США.

Зміна офіційного курсу продажу іноземної валюти підтверджується за даними

офіційного веб-сайту НБУ.

Врахування зміни офіційного курсу НБУ долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції (далі - компенсація курсу) шляхом зміни імпортної складової здійснюється у Актах наданих Послуг шляхом збільшення або зменшення ціни за Договором, при цьому складається Додаткова угода, яка укладається у строк 5 (п'ять) робочих днів з дати її отримання Замовником від Виконавця.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що оплата наданих Послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку, за умови наявності підписаних Сторонами Актів наданих Послуг та Довідок про вартість наданих Послуг. У разі здійснення компенсації курсу у Актах наданих Послуг, сума компенсації сплачується протягом 2-х банківських днів після підписання Додаткової угоди у відповідності до п. 4.6 цього Договору.

Як встановлено судом з аналізу поданих позивачем матеріалів, позовні вимоги позивача включають в себе такі:

- спонукання відповідача до підписання додаткових угод №№ 5, 6, 7, 10, 11, мотивоване невиконанням ним п.п. 4.6 та 5.3 Договору;

- стягнення суми імпортної складової за додатковими угодами №№ 5, 6, 7, 10, 11, а також інфляційного збільшення та пені у зв'язку з простроченням відповідачем сплати боргу;

- стягнення інфляційного збільшення та пені у зв'язку з невчасним здійсненням оплати наданих послуг за додатковими угодами № 3 та № 4;

- стягнення заборгованості за підписаними актами наданих послуг № 4-Б, № 5-Б, № 6-Б;

- стягнення 200 000,00 грн збитків, що являють собою пеню за порушення строків виконання зобов'язання по сплаті податку на додану вартість, сплачену позивачем у зв'язку з простроченням оплати відповідачем наданих послуг за Договором по рахунках № 21 від 24.10.2016 та № 23 від 24.10.2016.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підтвердження надання послуг по технічному обслуговуванню акваторії та підхідного каналу Бердянського морського порту для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення у вересні, жовтні та грудні 2016 року позивачем подано до суду акти наданих послуг, а саме:

- акт № 4-Б на суму 19 904 094,29 грн, підписаний замовником в особі в.о. начальника Бердянської філії ДП «АПМУ» 16.11.2016;

- акт № 5-Б на суму 14 577 323,40 грн, підписаний замовником в особі в.о. начальника Бердянської філії ДП «АПМУ» 22.12.2016;

- акт № 6-Б на суму 6 276 237,00 грн, підписаний замовником в особі в.о. начальника Бердянської філії ДП «АПМУ» 18.01.2017.

Факт надання виконавцем послуг за вказаними актами та отримання від нього відповідних рахунків-фактур для їх оплати відповідачем спростовано не було, так само як і не було подано доказів оплати вказаних сум.

Оскільки строк оплати згідно з п. 5.3 Договору за актами наданих послуг № 4-Б, № 5-Б, № 6-Б настав, правомірним є стягнення з відповідача 40 757 654,69 грн. заборгованості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Як вказано вище, пунктом 4.6 Договору сторони погодили обов'язкове укладення Додаткової угоди у строк 5 робочих днів з дати її отримання замовником від виконавця у випадку зміни імпортної складової вартості послуг у зв'язку із врахуванням зміни офіційного курсу долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції на вимогу будь-якої із сторін, а пунктом 5.3 Договору - сплату суми компенсації курсу протягом 2-х банківських днів після підписання Додаткової угоди у відповідності до п. 4.6 цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із зміною імпортної складової вартості послуг більш ніж на 1% позивачем було направлено відповідачу в порядку ст. 4.6 Договору для підписання додаткові угоди №№ 5, 6, 7, 10, 11, разом з додатками (розрахунки імпортної складової, загальна ціна договору), які отримані відповідачем 26.09.2016, 24.10.2016, 14.11.2016, 30.12.2016 та 17.01.2017 відповідно.

Так, за Розрахунками №№ 12-М, 2-Б, 3-Б, які є невід'ємними частинами Додаткової угоди № 5, величина зміни імпортної складової становить загалом 1 900 552,05 грн. без ПДВ.

За Розрахунками №№ 13-М, 4-Б, які є невід'ємними частинами Додаткової угоди № 6, величина зміни імпортної складової становить загалом 779 100,34 грн. без ПДВ.

За Розрахунками №№ 14-М, 15-М, 5-Б, 6-Б, 7-Б які є невід'ємними частинами Додаткової угоди № 7, величина зміни імпортної складової становить загалом 5 430 038,05 грн. без ПДВ.

За Розрахунками №№ 16-М, 8-Б, які є невід'ємними частинами Додаткової угоди № 10, величина зміни імпортної складової становить загалом 1 102 186,42 грн. без ПДВ.

За Розрахунком № 9-Б, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди № 11, величина зміни імпортної складової становить 518 990,73 грн. без ПДВ.

Факт отримання вказаних пакетів документів підтверджується відмітками відповідача про отримання вхідних документів та ним самим не заперечується.

Перераховані вище додаткові угоди відповідачем до цього часу не підписані, письмових відповідей з обґрунтуванням причин відмови від їх підписання відповідачем не подано, а ні позивачу, а ні до суду, контррозрахунку імпортної складової також подано не було.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки відповідач не підписав подані позивачем додаткові угоди у встановлений п. 4.6. Договору строк, мотивованих пояснень щодо відмови від їх підписання не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов'язання відповідача підписати додаткові угоди №№ 5, 6, 7, 10, 11, отримані від позивача.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення вказані у перерахованих додаткових угодах суми зміни імпортної складової в вартості послуг, і як визначено судом самостійно з аналізу викладених позивачем пояснень, з урахуванням 20% ПДВ, а саме: за Додатковою угодою № 5 - 2 280 662,46 грн, за Додатковою угодою № 6 - 934 920,40 грн, за Додатковою угодою № 7 - 852 525,67 грн, за Додатковою угодою № 10 - 1 322 623,70 грн, за Додатковою угодою № 11 - 622 788,88 грн.

У п. 5.3 Договору сторонами погоджено, у разі здійснення компенсації курсу у Актах наданих послуг, сума компенсації сплачується протягом 2-х банківських днів після підписання Додаткової угоди у відповідності до п. 4.6 цього Договору.

Оскільки додаткові угоди №№ 5, 6, 7, 10, 11 до Договору у вказаний строк підписані відповідачем не були, проте, спростувань розрахованих позивачем сум зміни імпортної складової в вартості послуг не наведено, доказів їх оплати не надано, суд вважає, що вказані в додаткових угодах суми зміни імпортної складової в вартості послуг як суми компенсації розраховані вірно та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі в загальному розмірі 6 013 521,11 грн.

Поряд з викладеним, позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції у вигляді інфляційного збільшення та пені за невчасну оплату зміни імпортної складової в вартості послуг за додатковими угодами № 3 та № 4, а також за несплату зміни імпортної складової в вартості послуг за додатковими угодами №№ 5, 6, 7, 10, 11.

Пунктом 4.6 Договору з-поміж іншого визначено, врахування зміни офіційного курсу НБУ долара США до гривні у порівнянні з курсом на дату складання конкурсної пропозиції (далі - компенсація курсу) шляхом зміни імпортної складової здійснюється у Актах наданих Послуг шляхом збільшення або зменшення ціни за Договором, при цьому складається Додаткова угода, яка укладається у строк 5 (п'ять) робочих днів з дати її отримання Замовником від Виконавця.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що оплата наданих Послуг здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку, за умови наявності підписаних Сторонами Актів наданих Послуг та Довідок про вартість наданих Послуг. У разі здійснення компенсації курсу у Актах наданих Послуг, сума компенсації сплачується протягом 2-х банківських днів після підписання Додаткової угоди у відповідності до п. 4.6 цього Договору.

Пунктом 8.4.3 Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати, визначених п. 5.3 цього Договору, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення.

Факт отримання Додаткових угод №№ 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11 з додатками відповідно 25.08.2016, 29.08.2016, 26.09.2016, 24.10.2016, 14.11.2016, 30.12.2016 та 17.01.2017 підтверджується відмітками відповідача про отримання вхідних документів та ним самим не заперечується так само, як і підписання відповідачем Додаткових угод № 3 та № 4 03.10.2016.

Платіжними документами підтверджується, що протягом 2-х банківських днів з моменту підписання Додаткових угод № 3 та № 4 відповідачем було сплачено визначені в них суми, тобто, оплата здійснена у строк, визначений пунктом 5.3 Договору, відлік якого почався з моменту підписання додаткових угод № 3 та № 4.

Як встановлено вище, додаткові угоди №№, 5, 6, 7, 10, 11 підписані не були, вимоги про їх підписання заявлені позивачем та задоволені судом, тому початок періоду прострочення відповідача визначений бути не може.

Натомість, що стосується недотримання відповідачем встановленого п. 4.6 Договору 5-денного строку на укладення додаткової угоди, то відповідальність за його порушення Договором не передбачена.

Відтак, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача відповідальності в порядку п. 8.4.3 Договору у вигляді стягнення пені, а також стягнення інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України, тому ці вимоги залишаються судом без задоволення.

Поряд з наведеними позовними вимогами в порядку п. 8.5 Договору позивачем заявлено до стягнення 200 000,00 грн збитків, що являють собою пеню за порушення строків виконання зобов'язання по сплаті податку на додану вартість, сплачену позивачем у зв'язку з простроченням оплати відповідачем наданих послуг за Договором по рахунках № 21 від 24.10.2016 та № 23 від 24.10.2016.

Так, відповідно до п. 8.5 Договору передбачено, що крім сплати штрафних санкцій, сторони компенсують один одному збитки, зумовлені невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов'язань за цим Договором, та винними діями та бездіяльністю сторін.

Частиною 2 статті 217 ГК України визначено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків, штрафні та оперативно-господарські санкції.

Відповідно до частин першої - третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України, передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Обов'язок відшкодування збитків може бути покладено на особу лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 ЦК України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Натомість, протиправність дій чи допущення бездіяльності відповідача у вигляді порушення строків оплати рахунків, внаслідок чого виникли збитки, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та розміром збитків, обґрунтування понесення збитків позивачем в розмірі 200 000,00 грн., останнім не наведено та не доведено належними та достатніми доказами, а також судом не встановлено наявності вини відповідача у завданні збитків позивачу.

Оскільки позивачем не доведено документально наявності описаних вище елементів складу господарського правопорушення, з якими закон пов'язує можливість відшкодування збитків, підстав для стягнення збитків у порядку п. 8.5 Договору у суду немає, а відтак і немає підстав для задоволення відповідних вимог.

Твердження відповідача щодо недотримання позивачем технічного завдання № 2, надання послуг в період відсутності дозволу та завищення обсягів днопоглиблення не приймаються судом до уваги, оскільки сторони договору встановили, що кількість (обсяг) послуг визначається згідно виданого замовником технічного завдання в орієнтовному обсязі 3 968 400 м3 (п. 2.3 Договору), отже, кількість послуг, визначена у технічному завданні, є орієнтовною. Крім того, роботи відповідачем прийняті, акти виконаних робіт підписані без зауважень.

Отже, заперечення відповідача щодо порушення позивачем умов Договору при наданні ним послуг, яке могло б вплинути на оцінку обставин даної справи, не доведено відповідачем належними доказами.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позову за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Зобов'язати Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ідентифікаційний код 38727770) здійснити підписання Додаткової угоди № 5, Додаткової угоди 6, Додаткової угоди 7, Додаткової угоди 10, Додаткової угоди 11, відповідно до п. 4.6 договору № 14-В-АМПУ-16 про надання послуг від 11.03.2016.

3. Стягнути з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ідентифікаційний код 38727770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техморгідрострой Миколаїв" (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19/1, ідентифікаційний код 36383806) 46 771 175 (сорок шість мільйонів сімсот сімдесят одну тисячу сто сімдесят п'ять) грн. 80 коп. боргу та 199 261 (сто дев'яносто дев'ять тисяч двісті шістдесят одну) грн 38 коп. судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.04.2017

Суддя О.М. Ярмак