ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р.Справа № 922/1013/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом ПП "Суми-Руно", м. Суми
до ТОВ "Пандеон", м. Харків
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «СУМИ-РУНО» (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНДЕОН» (відповідач) грошових коштів в сумі 10 198 749,12 гривень в якості пені за несвоєчасне виконання обовязку з поставки товару.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10 жовтня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір поставки № 15. Умовами договору було обумовлено обовязок відповідача поставити товар на користь позивача, проте відповідач поставив товар із порушенням встановлених строків і тільки частково, в звязку з чим позивачем було нараховано обумовлені договором штрафні санкції за порушення виконання зобовязання в розмірі 10 198 749,12 гривень.

10 квітня 2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких позивач повідомив, що строки поставки кожної окремої партії товару було узгоджено сторонами у відповідних додаткових угодах до договору поставки № 15 від 10.10.2016р., товар відповідачем було поставлено із порушенням строків тільки згідно додаткових угод № 1 від 10.10.2016р., № 2 від 12.10.2016р. та № 3 від 12.10.2016р., а товар, узгоджений сторонами відповідно до додаткових угод № 4 від 12.10.2016р. та № 5 від 12.10.2016р. до цього часу не поставлений взагалі. Також позивач надав суду докази часткової оплати отриманого ним товару на суму 5 442 000,00 гривень.

10 квітня 2017 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач підтверджує, що ним було допущено прострочення в поставці товару позивачу, проте вважає поважними причини такого прострочення. Так, відповідач наполягає на тому, що товар, який підлягав поставці позивачу, було арештовано ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 21.10.2016р. та від 31.10.2016р., що унеможливило своєчасне виконання обовязку перед позивачем. На сьогоднішній день, незважаючи на скасування арештів, товар відповідачу у фактичне володіння повернутий лише частково, в звязку з чим відповідач не здійснив поставку всього товару на користь позивача.

18 квітня 2017 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить здійснювати розгляд справи без уповноваженого представника відповідача, в задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву повністю та просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 10 198 749,12 гривень з підстав, викладених у позовній заяві. Заперечення відповідача вважає безпідставними в звязку з тим, що позивач довгий час йшов на зустріч відповідачу та неодноразово погоджувався на продовження строків поставки товару, про що сторони підписували відповідні угоди. Невиконання відповідачем інших зобовязань та наявність арешту на товарі не звільняє останнього перед відповідальністю за несвоєчасне виконання зобовязань перед позивачем. Також звертає увагу суду на те, що згідно наданих відповідачем доказів, арешт на товар, якій підлягав поставці, був скасований відповідними ухвалами ще 17.11.2016р. та 10.02.2017р., проте відповідач допустив прострочення в поставці товару, а частково товар не поставлений позивачу до цього часу.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

За приписами статей 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Положеннями ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року між позивачем (покупець за договором) та відповідачем (постачальник за договором) було укладено договір поставки № 15.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до умов договору, а саме п.1.1., 1.2. відповідач взяв на себе зобовязання поставити, а позивач прийняти та оплатити тканини та фурнітуру (товар), при цьому конкретний перелік товару, його кількість та ціна підлягали додатковому узгодженню у відповідних додаткових угодах. Згідно п.2.2. строки поставки товару також підлягали узгодженню шляхом підписання додаткових угод.

На виконання вищевказаних умов між позивачем та відповідачем було підписано наступні додаткові угоди до договору поставки № 15 від 10.10.2016р.:

1. Додаткова угода № 1 від 10.10.2016р. на поставку тканини загальною вагою 18 003 кг та застібок-блискавок вагою 6269,8 кг; контейнер ACCU5001466; вартістю 3 526 061,41 гривень; строк поставки до 01.11.2016р.

Угодою № 1 від 31.10.2106р. було змінено додаткову угоду № 1 від 10.10.2016р., конкретизовано товар: тканини із синтетичних (поліамідних) комплексних нетекстурованих ниток (100%) не дубльована, без просочення та покриття 227кг, тканини з поліефірних комплексних нетекстурованих ниток 100% вибивна, не дубльована, без просочення та покриття 13337 кг; тканини з поліефірних комплексних нетекстурованих ниток 100% пофарбована, не дубльована, без просочення та покриття 4439 кг; застібки-блискавки, із зубчиками з пластику вагою 6269,8кг; строк поставки змінено до 22.11.2016р.

2. Додаткова угода № 2 від 12.10.2016р. на поставку тканини загальною вагою 26692 кг; контейнер MSKU1147347; вартістю 4 645 048,61 гривень; строк поставки до 01.11.2016р.

Угодою № 1 від 31.10.2016р. було змінено додаткову угоду № 2 від 12.10.2016р., конкретизовано товар: тканина з синтетичних ниток, дубльована поліуретаном вагою 26692 кг; строк поставки до 22.11.2016р.

Угодою № 2 від 21.11.2016р. було змінено строк поставки товару за додатковою угодою № 2 від 12.10.2016р. до 14.02.2017р.

3. Додаткова угода № 3 від 12.10.2016р. на поставку тканини загальною вагою 19560,4 кг; контейнер РОNU7793473; вартістю 3 169 169,51 гривень; строк поставки до 01.11.2016р.

Угодою № 1 від 31.10.2016р. було змінено додаткову угоду № 3 від 12.10.2016р., конкретизовано товар: тканини із синтетичних (поліефірних) комплексних нетекстурованих ниток 100% не підданих кардочесанню, пофарбована, не вибивна, не вибілена, не дубльована, без просочення та покриття вагою 4 560,4 кг; тканина із синт. штапельних вол.поф. з пряжі одного кольору 45% синт.п/е вол. 26% синт.комп.нитка 20% віскоза 9% еластан вагою 15 000,00 кг; строк поставки до 22.11.2016р.

Угодою № 2 від 21.11.2016р. було змінено строк поставки товару за додатковою угодою № 3 від 12.10.2016р. до 14.02.2017р.

4. Додаткова угода № 4 від 12.10.2016р. на поставку тканини загальною вагою 8857,9 кг; контейнер с/н ЕСМU2091671; вартістю 1 382 000,00 гривень; строк поставки до 01.11.2016р.

Угодою № 1 від 31.10.2016р. було змінено додаткову угоду № 4 від 12.10.2016р., конкретизовано товар: тканина для пошиття верхнього одягу вагою 8857,9 кг; строк поставки до 22.11.2016р.

Угодою № 2 від 21.11.2016р. було змінено строк поставки товару за додатковою угодою № 4 від 12.10.2016р. до 14.02.2017р.

5. Додаткова угода № 5 від 12.10.2016р. на поставку тканини загальною вагою 23705 кг; контейнер TGHU9506825; вартістю 3 841 000,00 грн.; строк поставки до 01.11.2016р.

Угодою № 1 від 31.10.2016р. було змінено додаткову угоду № 5 від 12.10.2016р., конкретизовано товар: тканина плащова із синтетичних комплексних ниток вагою 23705 кг; строк поставки до 22.11.2016р.

Угодою № 2 від 21.11.2016р. було змінено строк поставки товару за додатковою угодою № 5 від 12.10.2016р. до 14.02.2017р.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України. Названі норми передбачають, що господарські зобовязання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Фактично на сьогоднішній день взяті на себе зобовязання відповідач виконав частково наступним чином:

Товар за додатковою угодою № 1 від 10.10.2016р. повинен був поставити в строк до 22.11.2016р., фактично поставив 21.02.2017р. за видатковою накладною № 35 термін прострочення склав 90 днів.

Товар за додатковою угодою № 2 від 12.10.2016р. повинен був поставити в строк до 14.02.2017р., фактично поставив 21.02.2017р. за видатковою накладною № 47 термін прострочення склав 5 днів.

Товар за додатковою угодою № 3 від 12.10.2016р. повинен був поставити в строк до 14.02.2017р., фактично поставив 20.02.2017р. за видатковою накладною № 36 термін прострочення склав 4 дні.

Товар за додатковою угодою № 4 від 12.10.2016р. повинен був поставити в строк до 14.02.2017р., фактично товар не поставлений до цього часу термін прострочення на момент подачі позову склав 30 днів.

Товар за додатковою угодою № 5 від 12.10.2016р. повинен був поставити в строк до 14.02.2017р., фактично товар не поставлений до цього часу термін прострочення на момент подачі позову склав 30 днів.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 6.1. договору поставки № 15 від 10.10.2016р. передбачено, що у випадку порушення постачальником строків поставки за цим договором він виплачує покупцю пеню в розмірі 2% вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення. Відповідно до п.6.3. цього ж договору нарахування штрафних санкцій за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Судом встановлено наступне:

- поставка товару за додатковою угодою № 1 від 10.10.2016р. на суму 3 526 061,41 гривень прострочена відповідачем на 90 днів.

3 526 06,41 грн. х 2% = 70 521,23 грн. розмір пені за 1 день прострочення поставки товару.

70 521,23 грн. х 90 днів = 6 346 910,70 гривень розмір пені за прострочення поставки товару за додатковою угодою № 1 від 10.10.2016р.

- поставка товару за додатковою угодою № 2 від 12.10.2016р. на суму 4 645 048,61 грн. прострочена відповідачем на 5 днів.

4 645 048,61 грн. х 2% = 92 900,97 гривень розмір пені за 1 день прострочення поставки товару.

92 900,97 грн. х 5 днів = 464 504, 86 гривень розмір пені за прострочення поставки товару за додатковою угодою № 2 від 12.10.2016р.

- поставка товару за додатковою угодою № 3 від 12.10.2016р. на суму 3 169 169,51 грн. прострочена відповідачем на 4 дні.

3 169 169,51 грн. х 2% = 63 383,39 грн. розмір пені за 1 день прострочення поставки товару

63 383,39 грн. х 4 дні = 253 533,56 гривень розмір пені за прострочення поставки товару за додатковою угодою № 3 від 12.10.2016р.

- поставка товару за додатковою угодою № 4 від 12.10.2016р. на суму 1 382 000,00 грн. прострочена відповідачем на 30 днів

1 382 000,00 грн. х 2% = 27 640,00 грн. розмір пені за 1 день прострочення поставки товару

27 640,00 грн. х 30 днів = 829 200,00 гривень розмір пені за прострочення поставки товару за додатковою угодою № 4 від 12.10.2016р.

- поставка товару за додатковою угодою № 5 від 12.10.2016р. на суму 3 841 000,00 грн. прострочена відповідачем на 30 днів

3 841 000,00 грн. х 2% = 76 820,00 грн. розмір пені за 1 день прострочення поставки товару

76 820,00 грн. х 30 днів = 2 304 600,00 гривень розмір пені за прострочення поставки товару за додатковою угодою № 5 від 12.10.2016р.

Всього пеня за прострочку поставки товару за договором № 15 від 10.10.2016р. складає 10 198 749,12 гривень (6 346 910,7 + 464 504,86 + 253 533,56 + 829 200 + 2 304 600).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки № 15 від 10.10.2016р. суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

При цьому відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження його заперечень проти позову.

Твердження відповідача про неможливість поставити товар позивачу в звязку із арештом такого товару слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеса спростовується матеріалами справи, а саме:

- ухвалу від 31.10.2016р. слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса, якою було арештовано товар в контейнері АССU5001466 (підлягав поставці згідно додаткової угоди № 1 від 10.10.2016р.), було скасовано Апеляційним судом Одеської області 17.11.2016р., проте товар був поставлений позивачу лише 21.02.2017р.;

- ухвалу від 21.10.2016р. слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Іванова В.В., якою було арештовано товар в контейнері РОNU7793473 (підлягав поставці згідно додаткової угоди № 3 від 12.10.2016р.) було скасовано ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Трухановою Л.М. 10.02.2017р., проте товар був поставлений позивачу лише 20.02.2017р.;

- ухвалу від 21.10.2016р. слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Іванова В.В., якою було арештовано товар в контейнері MSKU1147347 (підлягав поставці згідно додаткової угоди № 2 від 12.10.2016р.) було скасовано ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Трухановою Л.М. 10.02.2017р., проте товар був поставлений позивачу лише 21.02.2017р.;

- ухвалу від 21.10.2016р. слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Іванова В.В., якою було арештовано товар в контейнері с/н ЕСМU2091671 (підлягав поставці згідно додаткової угоди № 4 від 12.10.2016р.) було скасовано ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Трухановою Л.М. 10.02.2017р., проте товар позивачу не поставлений до цього часу;

- ухвалу від 31.10.2016р. слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Іванова В.В., якою було арештовано товар в контейнері TGHU9506825 (підлягав поставці згідно додаткової угоди № 5 від 12.10.2016р.) було скасовано ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми Трухановою Л.М. 10.02.2017р., проте товар позивачу не поставлений до цього часу.

Таким чином відповідач мав можливість своєчасно поставити товар позивачу.

Неповернення товару у фактичне володіння відповідача після скасування арештів, не звільняє його від відповідальності перед позивачем за непоставку цього товару в звязку з тим, що позивач не може нести ризики господарської діяльності відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 610, 611, ч.1 ст. 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНДЕОН" ( м. Харків, вул. Каштанова, б. 29 п/р 8000 в АТ" УкрСиббанк" МФО 351005 ) на користь Приватного підприємтсчва Суми-РУНО" ( м. Суми, пр. Курський, 147 п/р 400 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) суму 10198749,12 грн. та 152 981,23 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_2