номер провадження справи 18/32/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 справа № 908/468/17

за позовом публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Формат (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13)

про стягнення 9682,81 грн. боргу за активну електроенергію за договором № 3908 від 21.03.2008 р., 3095,10 грн. пені, 277,78 грн. 3% річних, 1153,78 грн. інфляційних втрат

Суддя Носівець В.В.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 64 від 06.02.2017 р.;

від відповідача: не зявився;

До господарського суду Запорізької області 09.03.2017 р. звернулось публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Формат» про стягнення 9682,81 грн. боргу за активну електричну енергію, 3095,10 грн. пені, 277,78 грн. 3% річних, 1153,78 грн. інфляційних нарахувань, всього суми 14209,47 грн.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року порушено провадження у справі № 908/468/17, присвоєно справі номер провадження 18/32/17, судове засідання призначене на 12.04.2017 р.

В судовому засіданні 12.04.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до п. 2.3.4 договору про постачання електричної енергії № 3908 від 21.03.2008 р. відповідач зобовязався оплачувати вартість активної електричної енергії згідно з додатком № 4. У звязку з ненаданням відповідачем актів за спожиту активну електричну енергію у грудні 2015 року й січні 2016 року, позивачем згідно з п. 6.39 ПКЕЕ проведено розрахунки по середньодобовому споживанню за попередній розрахунковий період та за дозволеною потужністю відповідно. За наслідками проведених розрахунків відповідачу до оплати виставлено рахунок № 3908/12а від 05.01.2016 р. на суму 967,22 грн., який оплачено відповідачем частково в сумі 450,80 грн. та рахунок № 3908/1а від 16.02.2016 р. на суму 8357,70 грн., який не оплачено повністю. Згідно з актом № 1114 від 04.02.2016 р. здійснено відключення електроустановок відповідача за адресою: місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13, за несплату боргу за спожиту електричну енергію. Відповідачу направлено платіжну вимогу-доручення № 3908 від 16.08.2016 р. на суму 808,69 грн. за електроенергію, спожиту за період з 01.02.2016 р. по 04.02.2016 р., оплату якої відповідачем не здійснено. У зв`язку з цим заборгованість відповідача за спожиту активну електричну енергію складає 9682,81 грн. Крім того, у звязку з невиконанням договірних зобовязань на суму заборгованості відповідачу нараховано пеню, 3% річних та втрати від інфляції. На підставі ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 173-175, 193 ГК України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. позивач просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, позовні вимоги не спростував, письмового відзиву та інших витребуваних судом документів не надав, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвала від 09.03.2017 р. про порушення провадження у справі направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69006, місто Запоріжжя, вулиця Добролюбова, будинок 13.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Ухвала суду про порушення провадження у справі, яка направлялася на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, повернута підприємством звязку на адресу суду з відміткою «адресат за отриманням не зявився». З урахуванням вищевикладеного, судом вжиті заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, тому він вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду спору.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 12 квітня 2017 року в порядку ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (постачальник електричної енергії) та товариством з обмеженою відповідальністю «Формат» (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 3908 від 21.03.2008 р. згідно з умовами якого постачальник зобовязався постачати (продавати) електричну енергію, як різновид товару, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю та в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу»), а споживач зобовязався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5, оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії» та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії» (розділ 1, п.п. 2.2, 2.2.2, 2.3, 2.3.3, 2.3.4 розділу 2).

Як слідує з п. 1.1 Статуту відповідно до вимог Закону України «Про господарські товариства» новим найменування відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» є публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (позивач у справі та постачальник за вищевказаним договором).

Згідно з Додатком № 4 до договору «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» передбачено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця. Розрахунки проводяться виключно грошовими коштами на рахунок постачальника. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії. Споживач не пізніше 14-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках: акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію та акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної постачальником за тарифами, диференційованими за періодами часу», підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених печаткою. Постачальник підписує подані акти та один примірник повертає споживачу (п.п. 1, 5). За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку (п. 7).

Якщо споживач не надав акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію в обумовлений термін, постачальник електричної енергії самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для сплати виходячи з середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних про використану електричну енергію протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання не перевищує один розрахунковий період, після чого розрахунок обсягу електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струймоприймачів та кількістю годин їх використання, визначених згідно з п. 3 Додатку № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії» без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, в якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії (п. 12 Додатку № 4).

Аналогічний порядок визначення обсягу спожитої електричної енергії та здійснення розрахунку обумовлений в п. 6.39 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. (далі ПКЕЕ).

Матеріали справи свідчать, що у звязку з ненаданням відповідачем акту за спожиту активну електричну енергію у грудні 2015 року, постачальником електроенергії проведено розрахунок по середньодобовому споживанню за попередній розрахунковий період (листопад 2015 р.). Так, відповідно до наданого відповідачем акту про споживання електроенергії за листопад 2015 р., останнім спожито 547 кВт/год електроенергії, на оплату якої позивачем виставлений рахунок № 3908/11а від 26.11.2015 р. на суму 1000,08 грн.

За наслідками розрахунку по середньодобовому споживанню за попередній розрахунковий період, на оплату електроенергії спожитої у грудні 2015 р. згідно з договором № 3908 від 21.03.2008 р., відповідачу виставлений рахунок № 3908/12а від 05.01.2016 р. на суму 967,22 грн. та направлений йому 06.01.2016 р., що підтверджується реєстром № 2 рекомендованих листів з відбитком поштового штемпеля. В рахунок погашення за вказаним платіжним документом позивачем здійснено зарахування суми 450,80 грн., оплаченої попереднім платежем, проведеним 03.12.2015 р., внаслідок чого залишок неоплаченої суми боргу склав 516,42 грн.

У звязку з тим, що акт за спожиту активну електричну енергію за наступний розрахунковий період відповідач повторно не надав, постачальником згідно з умовами договору та п. 6.39 ПКЕЕ проведено розрахунок обсягу електроенергії, спожитої у січні 2016 року за величиною дозволеної потужності струймопримачів. Для оплати відповідачу виставлений рахунок № 3908/1а від 04.02.2016 р. на суму 8357,70 грн., який згідно з реєстром № 2 рекомендованих листів направлений на його адресу 05.02.3016 р. Оплата вказаного рахунку відповідачем не здійснена.

Відповідно до акту № 1114 про відключення електроустаткування підприємства за несплату боргу за спожиту електроенергію від 04.02.2016 р. здійснено відключено струмоприймачів ТОВ «Формат», до яких здійснювалося постачання електричної енергії на підставі договору.

Позивачем виставлено платіжну вимогу-доручення № 3908 від 16.08.2016 р. на суму 808,69 грн. за спожиту активну електроенергію за період з 01 по 04 лютого 2016 р. та згідно з реєстром № 1 рекомендованих листів з відбитком поштового штемпеля 16.08.2016 р. направлено його відповідачу із супровідним листом № 55/44-4535. Платіжна вимога відповідачем не оплачена.

Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою та просить стягнути з ТОВ «Формат» 9682,81 грн. основного боргу за активну електричну енергію, 3095,10 грн. пені, 277,78 грн. 3% річних, 1153,78 грн. інфляційних нарахувань.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику».

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» права, обовязки та відповідальність споживачів електричної енергії визначаються законами України "Про електроенергетику", "Про захист прав споживачів", цим Законом, кодексом електричних мереж, кодексом комерційного обліку, правилами користування електричною енергією (які включають правила користування електричною енергією для побутових споживачів) та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1, 2 статті 24 цього Закону встановлено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, проводяться між субєктами цього ринку у грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку та правилами ринку "на добу наперед". Споживачі електричної енергії, які купують електричну енергію у електропостачальників, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання електропостачальника в уповноваженому банку.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 7 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника.

Статтею 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.1 договору про постачання електричної енергії під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Відповідно до п. 6.11. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996 р. (з подальшими змінами) остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 11 Додатку № 4 споживач зобовязаний після розрахункового періоду і проведення постачальником розрахунку обсягу використаної електроенергії здійснити оплату отриманого платіжного документа не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідач позовні вимоги в частині основного боргу не спростував, доказів виконання зобовязань за договором щодо оплати у встановлений строк виставлених позивачем рахунків та платіжної вимоги-доручення за активну електричну енергію спожиту за грудень 2015 р., січень 2016 р. та 01-04 лютого 2016 р. в загальному розмірі 9682,81 грн. не надав. Розрахунок вартості активної електричної енергії за вказаний період здійснено вірно, з урахуванням умов договору та пункту 6.39 ПКЕЕ.

Таким чином, вимоги про стягнення з ТОВ «Формат» на користь ПАТ Запоріжжяобленерго 9682,81 грн. основного боргу є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути 277,78 грн. 3% річних за період з 16.01.2016 р. по 15.02.2017 р. та 1153,78 грн. інфляційних нарахувань за березень 2016 р. - січень 2017 р. включно (згідно з розрахунком).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем грошового зобовязання за договором, судом перевірено розрахунок, який позивачем здійснено правильно, тому вимоги про стягнення 277,78 грн. 3% річних та 1153,78 грн. інфляційних нарахувань за заявлений період є правомірними і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3095,10 грн. за період з 16.01.2016 р. по 15.02.2017 р., тобто за 397 дні.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно п.п. 4.2.1 п. 4.2 договору за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 11 Додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобовязання відповідачем суд вважає доведеним, однак вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково на таких підставах.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

В пункті 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено: щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку: на суму 516,42 грн. боргу за грудень 2015 р. нарахування пені в розмірі 192,62 грн., здійснено за період з 16.01.2016 р. по 15.02.2017 р., тобто за 397 днів; на суму 8357,70 грн. боргу за січень 2016 р. нараховано 2805,89 грн. пені за період з 16.02.2016 р. по 15.02.2017 р. (366 дні).

Проте, оскільки інше договором не передбачено, пеня за порушення зобовязання щодо оплати активної електроенергії за грудень 2015 року, січень 2016 року має нараховуватися за шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, а саме: з 16.01.2016 р. по 16.07.2016 р. та з 16.02.2016 р. по 16.08.2016 р. (183 дні). У звязку з цим розмір пені, що підлягає стягненню в цій частині складає 103,92 грн. та 1595,27 грн. відповідно.

Позовні вимоги в частині 96,59 грн. пені, нарахованої на суму 808,69 грн. боргу за спожиту електроенергію в лютому 2016 р., за період з 16.09.2016 р. по 15.02.2017 р. (153 дні), є обґрунтованими, розрахунок здійснено в межах обумовленого законом шестимісячного строку, тому задовольняються судом.

Таким чином, загальна сума пені, що підлягає до стягнення становить 1795,78 грн.

Про застосування наслідків спливу позовної давності сторонами спору не заявлялося.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 1453,70 грн. витрат на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Формат" (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13, ідентифікаційний код 19270788) на користь публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, місто Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ідентифікаційний код 00130926, поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 19 в ЗОУ ВАТ «Державний Ощадний банк України», МФО 313957) 9682,81 грн. (девять тисяч шістсот вісімдесят дві грн. 81 коп.) боргу за активну електричну енергію. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Формат" (69006, місто Запоріжжя, вул. Добролюбова, 13, ідентифікаційний код 19270788) на користь публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, місто Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ідентифікаційний код 00130926, поточний рахунок № 801 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582) 1795,78 грн. (одну тисячу сімсот девяносто пять грн. 78 коп.) пені, 277,78 грн. (двісті сімдесят сім грн. 78 коп.) 3% річних, 1153,78 грн. (одну тисячу сто пятдесят три грн. 78 коп.) інфляційних нарахувань, 1453,70 грн. (одну тисячу чотириста пятдесят три грн. 70 коп.) судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 20 квітня 2017 р.

Суддя В.В. Носівець