ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Справа № 921/584/16-г/7

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущака О.І.

Юрченка Я.О.

при секретарі Лагутіні В.Б.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - ПАТ) від 21.12.2016р. (вх. № 01-05/6105/16 від 26.12.2016р.)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2016 р.

у справі № 921/584/16-г/7 (суддя Стадник М.С.)

за позовом: ПАТ "Універсал Банк", м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства (далі-ПП) "Мале підприємство "Альфа" с. Золотий Потік, Бучацького р-н., Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 с. Золотий Потік, Бучацького р-н., Тернопільської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Савченко Д.О. - представник (в режимі відеоконференції, довіреність у матеріалах справи);

від відповідача: Молень Р.Б. - представник (довіреність у матеріалах справи);

від третьої особи: не з`явився (належно повідомлений).

Судом роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (надалі -ГПК України).

Відводів складу суду в порядку ст.20 ГПК України не заявлялось.

За клопотанням скаржника судове засідання 19.04.2017р. проводилось в режимі відеоконференції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.12.2016 р. (головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Скрипчук О.С.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 24.01.2017р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.01.2017 р. відкладено розгляд справи на 08.02.2017 року о 14 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення судового засідання у справі №921/584/16-г/7 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 р. відкладено розгляд справи на 07.03.2017 року о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення судового засідання у справі №921/584/16-г/7 в режимі відеоконференції.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Скрипчук О.С. розпорядженням керівника апарату суду №127 від 06.03.2017р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.03.2017р. до складу колегії входять: головуючий суддя Дубник О.П., судді: Матущак О.І., Юрченко Я.О.

В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений п. 3 ч. 5 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року N 1402-VIII принцип незмінності судді, слід починати з початку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строків вирішення спору.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 року відкладено розгляд справи на 19.04.2017 року в режимі відеоконференції, доручено Господарському суду Тернопільської області забезпечити проведення судового засідання у справі №921/584/16-г/7 в режимі відеоконференції.

Третя особа у судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого листа від 29.12.2016р. (а.с. 148) та списком згрупованих поштових відправлень від 09.03.2017р.

Новим складом суду розпочато розгляд справи по суті спочатку та завершено її розгляд прийняттям постанови.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2016 р. (суддя Стадник М.С.) у справі № 921/584/16-г/7 відмовлено в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" до відповідача: ПП "Мале підприємство "Альфа" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про задоволення грошових вимог на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Місцевим господарським судом мотивоване рішення тим, що факти встановлені рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. у справі №1903/2242/2012 згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України мають преюдиційне значення та не потребують доказування у даній справі щодо наявної заборгованості у позичальника - ОСОБА_2 перед ПАТ "Універсал Банк" по кредитних договорах в сумі 717 855,60 грн. (89 848,01 дол. США), однак ПАТ "Універсал Банк" звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ПП "Мале підприємство "Альфа" шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки тільки 19.09.2016р., тобто з пропуском позовної давності, а тому враховуючи положення ст. 257, ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України (надалі -ЦК України), ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 року №898-IV (надалі - Закон №898-IV ), заяву ПП "Мале підприємство "Альфа", одержану місцевим господарським судом 24.10.2016р. (вх. №18304) про застосування наслідків спливу позовної давності є підставою для відмови у позові.

ПАТ "Універсал Банк" не погоджується з ухваленим рішенням суду і вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт мотивує це тим, що 04.10.2012р. звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та МП "Альфа" про стягнення заборгованості по кредитних договорах, зокрема, і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю площею 384.9 кв.м., а 16.10.2012р. було відкрите провадження у справі №1903/2242/2012, що свідчить про звернення до суду в межах позовної давності. Зазначає, що лише 05.06.2015р. рішенням Апеляційного суду Тернопільської області у справі №1903/2242/2012 змінено рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р., а саме в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - скасовано, і в цій частині позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до МП "Альфа" провадженням закрито. Зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки причинам пропуску позовної давності. Апелянт зазначає, що надсилання вимоги є обов'язковим для випадку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, який є лише одним із трьох основних способів передбачених ч. 3 ст. 33 Закону №898-IV та не може слугувати початком перебігу позовної давності. Стверджує, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову фактично припинив дію спірного іпотечного договору та унеможливив право позивача задовольнити свої грошові вимоги за рахунок предмета іпотеки. Просив суд скасувати судове рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач у письмових поясненнях вважає, що незнання чи неправильне застосування законодавства не може вважатись поважною причиною пропуску позовної давності, а встановлення поважності причин пропуску позовної давності за ініціативою суду є порушенням принципу рівності та змагальності сторін.

Третя особа не скористалася своїм правом та не надала відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, керуючись нормами ст. 101 ГПК України щодо меж перегляду справи в апеляційній інстанції, вважає, що є можливим прийняти за наслідками розгляду апеляційної скарги постанову в даному судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та письмовими поясненнями на неї, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Зі справи вбачається, що між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" (далі - Банк) та громадянином України ОСОБА_2 (далі - Позичальник) укладено 27.09.2007р. генеральний договір на здійснення кредитних операцій (далі - Генеральний договір) №11/385-Г (а.с. 12-15, 51).

Згідно п. 1.1 Генерального договору Банк на підставі цього договору надає послуги Позичальнику по здійсненню кредитних операцій, а саме видача кредитів, відкриття кредитних ліній. Порядок і умови надання таких послуг визначаються в додаткових договорах, що укладаються в рамках цього Договору і носять назву відповідно до виду операції (Кредитний договір, Кредитний договір з відкриттям відновлювальної / не відновлювальної кредитної лінії, (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2 Генерального договору загальні умови, на яких банк надає послуги позичальникам по здійсненню кредитних операцій, є наступними: ліміт суми всіх діючих Кредитних договорів, укладених в межах даного договору - 100 000,00; валюта - долар США; строк дії даного договору - до 26.09.2017р.; максимальний термін одного кредиту - 120 місяців.

Згідно пп. 4.2.5 п.4.2 Генерального договору Банк має право розірвати даний Договір, достроково стягнути в повному розмірі всю суму заборгованості за даним Договором (Кредит, проценти, штрафні санкції та інші платежі) за рахунок заставленого майна та/або звернути стягнення на грошові кошти чи інше майно, що належать Позичальнику.

Відповідно до п.8.2 Генерального договору Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором та Кредитними договорами, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов даного договору та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язаний в 30-ти денний термін після отримання вимоги Банку повернути всю суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, відшкодувати збитки, завдані Банку.

Договір діє з дня його підписання і до повного виконання сторонами зобов`язань по договору (п. 8.1 Генерального договору).

В межах генерального договору на здійснення кредитних операцій №11/385-Г від 27.09.2007р. сторонами укладено кредитний договір №11/388-К від 27.09.2007р. (а.с. 16-18) та кредитний договір №11/389-К від 27.09.2007р. (а.с. 19-21).

Згідно кредитного договору №11/388-К від 27.09.2007р., Банк надає Позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США в рамках відновлювальної кредитної лінії із процентною ставкою 14,0% річних та кінцевою датою погашення кредиту - до 26.09.2017р.

Додатком №1 до кредитного договору №11/388-К від 27.09.2007р. погоджено графік зменшення ліміту заборгованості (жовтень 2014р. - вересень 2017р.) (а.с. 18).

Додатковою угодою №1 від 18.02.2008р. до кредитного договору 11/388-К від 27.09.2007р. узгоджено строк кредитування, порядок надання траншів, призупинення та відміну видачі кредитних коштів, плату за кредит (а.с. 70-72).

Додатком №1 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до кредитного договору 11/388-К від 27.09.2007р. встановлено поточний рахунок Позичальника, на який Банк перераховує кошти (а.с. 73).

Згідно кредитного договору №11/389-К від 27.09.2007р. Банк надає Позичальнику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 50 000,00 доларів США в рамках відновлювальної кредитної лінії із процентною ставкою 14,0% річних та кінцевою датою погашення кредиту - 26.09.2017р. (а.с. 19-21).

Додатком №1 до кредитного договору №11/389-К від 27.09.2007р. погоджено графік зменшення ліміту заборгованості (жовтень 2007р. - вересень 2017р.) (а.с. 21).

Додатковою угодою №1 від 18.02.2008р. до кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. узгоджено строк кредитування, порядок надання траншів, призупинення та відміну видачі кредитних коштів, плату за кредит (а.с. 74-75).

Додатком №1 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. встановлено графік погашення кредиту (01.03.2008р. - 01.09.2017р.) (а.с. 77-80).

Додатком №2 до додаткової угоди №1 від 18.02.2008р. до кредитного договору 11/389-К від 27.09.2007р. встановлено поточний рахунок Позичальника, на який Банк перераховує кошти (а.с. 76).

Між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" (далі - Іпотекодержатель), громадянином України ОСОБА_2 (далі - Позичальник) та Малим підприємством "Альфа" (далі - Іпотекодавець-Майновий поручитель) 27.09.2007р. укладено договір іпотеки, нотаріально посвідчений, яким забезпечено вимоги Іпотекодержателя згідно Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р. та додаткових договорів до нього та договорів укладених в межах Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р. (а.с. 23-26).

Згідно пп. 1.2.1 п.1.2 договору іпотеки Іпотекодавець-Майновий поручитель передає в іпотеку Іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором наступне майно: нежитлова будівля, загальною площею 384,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві власності Іпотекодавцю - Майновому поручителю.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.4 договору іпотеки предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця-Майнового поручителя та оцінюється сторонами у 628 900,00 грн.

Згідно п. 4.4 договору іпотеки у випадку реалізації предмета іпотеки вартість предмету іпотеки не може бути нижчою від експертної оцінки майна.

Відповідно до пп. 2.1.4 п. 2.1, пп. 4.2.1 п. 4.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки в разі порушення Позичальником та/або Іпотокодавцем-Майновим поручителем зобов`язань за даним договором та/або Кредитним договором, зокрема, при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту, процентів, комісій, неустойок, інших платежів, передбачених Кредитним договором та/або даним договором.

Згідно п.п. 4.3, 4.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки з аукціону (прилюдних торгів).

Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм (п. 6.6 договору іпотеки).

Згідно п. 6.7 договору іпотеки з усіх питань, що стосуються предмету, умов та/або процесу виконання цього договору, але прямо не врегульовані його положеннями, сторони мають керуватися чинним законодавством України.

У позовній заяві позивач просив згідно ч.1,3 ст.33, ст. 41, ч.1 ст.39 Закону №898-IV про часткове задоволення грошових вимог на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн., для погашення заборгованості ОСОБА_2 за генеральним договором на здійснення кредитних операцій №11/385-Г, з яких: 1) заборгованість за кредитним договором №11/388-К від 27.09.2007р. становить 44 371,09 доларів США, з яких: 39 401,45 доларів США - тіло кредиту, 4 639,70 доларів США - заборгованість по відсотках, 329,94 доларів США - пеня; 2) заборгованість за кредитним договором №11/389-К від 27.09.2007р. становить 45 477,10 доларів США, з яких: 38 336,46 доларів США - тіло кредиту, 6 708,27 доларів США - заборгованість по відсотках, 432,28 доларів США - пеня, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлову будівлю загальною площею 384,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності Приватному підприємству "Мале підприємство "Альфа", яке є правонаступником Малого підприємства "Альфа" вартістю 628 900,00грн.

Згідно із ст.1 Закону №898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.2 Закону №898-IV Законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст.18 Закону №898-IV).

Як уже зазначено вище, між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", громадянином України ОСОБА_2 та Малим підприємством "Альфа" 27.09.2007р. було укладено договір іпотеки, яким забезпечено вимоги Іпотекодержателя згідно Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р. та додаткових договорів до нього та договорів укладених в межах Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р.

Відповідно до ч. 1 ст 33 Закону №898-IV (зі змінами згідно із Законом N 1414-VIII від 14.06.2016) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (ч. 1 ст 35 Закону №898-IV).

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч. 2 ст 35 Закону №898-IV).

ПАТ "Універсал Банк" згідно ст. 625 ЦК України, ст. 35 Закону №898-IV та п. 8.2 Генерального договору від 27.09.2007р., направлено 23.11.2011р. на адресу МП "Альфа" (іпотекодавець) та на адресу ОСОБА_2 (позичальник) письмові листи-вимоги №022/1092, №022/1093, №022/1095 №022/1089 від 22.11.2011р. (а.с. 86, 89,128-130). Дані вимоги були отримані МП "Альфа" та ОСОБА_2 25.11.2011р. згідно повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с. 87,88, 128).

У вищевказаних вимогах зазначено суму непогашених платежів станом на дату пред'явлення вимог в межах Генерального договору №11/385-Г від 27.09.2007р.: по кредитному договору №11/389-К в сумі 45 439,94 дол. США (3 296,71 дол. США - прострочене тіло кредиту, 36 429,81 дол. США - строкова сума по кредиту, 5 713,42 дол. США - нараховані проценти та пеня); по кредитному договору №11/388-К в сумі 44 599,49 дол. США (16,23 дол. США - прострочене тіло кредиту, 41 359,49 дол. США - строкова сума по кредиту, 3 223,77 дол. США - нараховані проценти та пеня). У вимогах Банк зробив застереження, що у разі не оплати простроченої заборгованості протягом тридцяти днів з моменту отримання вимог, термін повернення кредиту визнається Банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання вимоги, і Банк буде здійснювати примусове стягнення заборгованості на власний розсуд одним із способів, визначених законом або договором іпотеки.

Одержані листи-вимоги №022/1092, №022/1093, №022/1095 №022/1089 від 22.11.2011р. відповідачем та третьою особою залишені без відповіді станом на 26.12.2011р., який Банк визначив як кінцевий строк виконання Генерального договору, а саме не 26.09.2017р., а 26.12.2011р. (30-ий день з моменту отримання вимоги є 25.12.2011р. не робочий день).

В подальшому позивач у грудні 2012р. звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та МП "Альфа" про стягнення заборгованості по кредитних договорах, зокрема, і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю площею 384.9 кв.м.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. у справі №1903/2242/2012 стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №11/385-Г від 27.09.2007р. та кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в розмірі 733 423,57 грн., в тому числі в погашення вищезгаданої заборгованості звернуто стягнення на предмет Іпотеки: нежитлову будівлю, загальною площею 384,9 м.кв, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності МП "Альфа" шляхом продажу предмету іпотеки спеціалізованими організаціями з аукціонів для задоволення грошових вимог ПАТ "Універсал банк" за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с. 27-29).

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 05.06.2015р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.12.2015р.(а.с. 46,47), у справі №1903/2242/2012 змінено рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р., а саме: зменшено розмір стягнення за кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. з 733 423,57 грн. до 89 848,01 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час вирішення спору склало 717 855,60 грн., а в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - скасовано, і в цій частині позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до МП "Альфа" провадженням закрито, оскільки така вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатись в порядку господарського судочинства (а.с. 30-35).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.11.2015р. у справі №1903/2242/2012 задоволено частково касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та скасовано рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 05.06.2015р. в частині позову ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 36-40).

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 17.12.2015р. у справі №1903/2242/2012, рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р. в частині солідарного стягнення із ОСОБА_5 заборгованості за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №11/385-Г від 27.09.2007р. та кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в розмірі 733 423,57 грн. скасовано, в цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_5 відмовлено (а.с. 41-45). Дане рішення набрало законної сили 17.12.2015р.

Бучацьким районним судом Тернопільської області 22.03.2016р. видано виконавчий лист у цивільній справі №1903/2242/2012 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в розмірі 89 848,01 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час вирішення спору склало 717 855,60 грн. (а.с. 48).

Згідно виконавчого листа від 22.03.2016р. виданого у цивільній справі №1903/2242/2012 було17.05.2016р. відкрито виконавче провадження №51130149 (а.с. 49).

Відповідно до довідки Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Тернопільській області № 5797/03-32/2 від 20.10.2016р. станом на 20.10.2016р. рішення суду не виконано, заборгованість у сумі 717 855,60 грн. не погашена.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищенаведене, факт наявної заборгованості у позичальника - ОСОБА_2 перед ПАТ "Універсал Банк" по кредитних договорах №11/388-К від 27.09.2007р., №11/389-К від 27.09.2007р. в сумі 717 855,60 грн. (89 848,01 дол. США) встановлений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області у справі №1903/2242/2012 та має преюдиційне значення і не потребує доказування у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону №898-IV іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. При цьому правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Щодо застосування позовної давності колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем до суду першої інстанції подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності у даній справі (вх.№18304 від 24.10.2016р., а.с. 65).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Норма ч.1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати (постанова Верховного Суду України від 02.11.2016р. у справі № 6-1174цс16).

Таким чином, ПАТ "Універсал Банк", пред'явивши у відповідності до ст.ст. 625, 1050 ЦК України, ст. 35 Закону №898-IV та п. 8.2 Генерального договору вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, змінив кінцевий строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами ПАТ "Універсал Банк" про повернення кредиту та платежів за ним почався з 27.12.2011р., оскільки вимога від 22.11.2011р., а кінцевий строк виконання кредитних договорів настав 26.12.2011р. Отже, ПАТ "Універсал Банк" мав право протягом трьох років від цієї дати звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права.

ПАТ "Універсал Банк" подано позов 19.09.2016р., тобто з пропуском трьохрічної позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У висновках Верховного Суду України від 01.08.2014р. у спорах щодо застосування позовної давності зазначено, що ч.4, ч.5 ст. 267 ЦК передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення заявлено про застосування позовної давності, та встановлено, що цей строк пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 ЦК ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Як зазначалося вище, ПАТ "Універсал Банк" звернулося до суду з даним позовом лише 19.09.2016р., тобто, після спливу трьох років загальної позовної давності.

Згідно п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013р. за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними. Як правило, це здійснюється за заявою (клопотанням) позивача з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів. Відповідна ініціатива може виходити й від інших учасників судового процесу, зокрема, прокурора, який не є стороною у справі. Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду.

Проте, ПАТ "Універсал Банк" не було подано до суду першої інстанції заяву про поважність причин пропуску позовної давності, а про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності просив тільки в апеляційній скарзі, не навівши причин неможливості подання такого клопотання в суді першої інстанції.

У апеляційній скарзі ПАТ "Універсал Банк" стверджує, що 04.10.2012р. звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та МП "Альфа" про стягнення заборгованості по кредитних договорах, зокрема, і шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю площею 384.9 кв.м., а 16.10.2012р. було відкрите провадження у справі №1903/2242/2012, що свідчить про звернення до суду в межах позовної давності. Зазначає, що лише 05.06.2015р. рішенням Апеляційного суду Тернопільської області у справі №1903/2242/2012 змінено рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 27.12.2013р., а саме в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - скасовано, і в цій частині позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" до МП "Альфа" провадженням закрито.

Суд зазначає, що апелянтом жодним чином не обґрунтовано причин поважності чи наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову у період з 05.06.2015р., тобто з часу прийняття рішення Апеляційним судом Тернопільської області і до моменту звернення з позовом до Господарського суду Тернопільської області тільки 19.09.2016р.

Встановлення обставин, які свідчать про поважність причин пропуску позовної давності, здійснюється судом за загальними правилами доказування, визначеними процесуальним законом. Визначаючи поважною причину пропуску позовної давності, суд у своєму рішенні повинен послатися на відповідні докази. За законодавством поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторін, та пов'язані із дійсними істотним перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій. До поважних причин також слід віднести причини, за якими кредитор проявляв належну дбайливість про захист свого порушеного права, але не міг своєчасно заявити позов з причин, які від нього не залежать та не знаходилися під його контролем.

За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред'явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства, зокрема статей 109, 119, 120 ЦПК України. Якщо судом у прийнятті позовної заяви відмовлено або її повернуто, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подача позову з недодержанням правил підсудності (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.12.2015р. у справі № 6-895цс15).

Згідно ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до абз. 1 п. 4.4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 року за змістом частини другої статті 264 ЦК України, переривання перебігу позовної давності шляхом пред'явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону, зокрема, статей 54, 56, 57 ГПК України. Тому якщо господарським судом у прийнятті позовної заяви відмовлено (стаття 62 ГПК) або її повернуто (стаття 63 ГПК), то перебіг позовної давності не переривається. Так само не перериває цього перебігу подання позову з порушенням правил підвідомчості справ.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відповідно до ч.2 ст.101 ГК України апеляційний господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованність рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" до відповідача: ПП "Мале підприємство "Альфа" третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки на загальну суму 89 848,01 доларів США, що еквівалентно 717 855,60 грн. у зв'язку з спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищенаведене в суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального права.

Усе викладене дає підстави для залишення без задоволення апеляційної скарги, у зв'язку із чим згідно із ст. 49 ГПК України на апелянта покладаються судові витрати.

Керуючись ст. ст. 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2016 р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ПАТ "Універсал Банк".

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-І Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.04.2017р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Юрченко Я.О.