РІШЕННЯ

19 квітня 2017 року Справа № 913/175/17
Провадження №15/913/175/17

За позовом Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва, м.Миколаїв
до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , м.Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 915 грн 28 коп.
Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.
У засіданні брали участь:
від позивача представник не прибув;
від відповідача представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Центральний районний центр зайнятості м.Миколаєва звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про стягнення переплаченої суми допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у розмірі 915 грн 28 коп.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.02.2017 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 06.03.2017.
Листом б/н від 06.03.2017 позивач подав витребувані судом документи: довідку №295 від 02.03.2017, лист №06-728 від 02.03.2017.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 06.03.2017 розгляд справи відкладений на 20.03.2017.
Позивач в листі №07-830 від 15.03.2017 зазначив, що відповідно до приписів ч.ч.2, 3 ст.35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття переплачена допомога по безробіттю ОСОБА_1 підлягає стягненню виключно з Військової частини польової пошти НОМЕР_1 , а не з безробітного.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.03.2017 розгляд справи відкладений на 04.04.2017, а потім відповідною ухвалою на 19.04.2017.
Міністерство оборони України листом №116/2/2/4359 від 31.03.2017 повідомило, що Військова частина польова пошта НОМЕР_1 включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і їй присвоєно ідентифікаційний код НОМЕР_2 ; що наразі військова частина приписана до поштового відділення, яке знаходиться за адресою: 93412, м.Сєвєродонецьк Луганської області.
Сторони не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечили участі повноважних представників у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно до пп.пп.3.9.1, 3.9.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку представника у судове засідання не забезпечив. Неподання відзиву на позовну заяву та неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.
Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.
У судовому засіданні 19.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №177 від 15.06.2015 молодший лейтенант ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини.
Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №70 від 09.03.2016 лейтенанта ОСОБА_1 визнано таким, що вибув із списків особового складу військової частини.
У період з 10.03.2016 по 26.04.2016 лейтенант ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині-польова пошта НОМЕР_3 . Наказом командира №117 від 26.04.2016 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу вказаної військової частини.
02.06.2016 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва з заявою про надання статусу безробітного як особа, що шукає роботи, оскільки відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №117 від 26.04.2016 його було звільнено з посади в військовій частині. На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 надано статус безробітного та він почав отримувати допомогу по безробіттю.
Для обчислення страхового стажу ОСОБА_1 подав до Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва довідок про заробітну плату №874/84-ФЕС від 16.05.2016 та №22 від 28.04.2016, на підставі яких йому призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 09.06.2016.
12.08.2016 на запит Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва щодо проведення перевірки достовірності факту військової служби та отриманих доходів в період перебування на військовій службі ОСОБА_1 Сєвєродонецьким міським центром зайнятості було проведено відповідну перевірку, за результатами якої складено акт №4 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про зайнятість населення та Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Розслідуванням встановлено, що сума нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати, утримання єдиного внеску та кількість відпрацьованих днів за період з червня 2015 року по березень 2016 року згідно наданих розрахунково-платіжних відомостей не співпадають з даними довідки про грошове забезпечення №847/84/ФЕС від 16.05.2016. У зв`язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 позивач провів перерахунок страхових виплат безробітної особи з дня їх призначення та звернувся до відповідача з претензією №07-3101 від 06.09.2016, в якій вимагав у місячний термін повернути суму переплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у сумі 915 грн 28 коп.
Відповідач відповіді на претензію не надав, переплачену суму допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у розмірі 915 грн 28 коп. не повернув.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Пунктом 1 ч.1 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Частинами 1-3 ст.8 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом. Діяльність Фонду регулюється Основами законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Законом України Про зайнятість населення, цим Законом, іншими законами у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування та статутом Фонду, який затверджується правлінням Фонду.
Відповідно до ч.6 ст.10 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України Про зайнятість населення та цього Закону. Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, входить до складу правління Фонду.
Абзацом 2 п.3 розділу VIII Прикінцеві положення зазначеного Закону визначено, що функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, які здійснювалися органами державної служби зайнятості відповідно до цього Закону, починаючи з 2013 року покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи.
Відповідно до п.2 ст.5 Указу Президента Про Державну службу зайнятості України до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням Державної служби зайнятості України та її територіальних органів, забезпечено виконання їх функцій відповідними органами державної служби зайнятості.
Таким чином, на теперішній час позивач є органом державної служби зайнятості та здійснює функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Абзацом 1 ч.1 ст.22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пп.2 п.1 розділу ІІІ Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України №613 від 15.06.2015, Страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням проходження служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), особами рядового та начальницького складу, які проходили військову службу у військових частинах та органах, які виплачують грошове забезпечення, зараховується на підставі довідки (довідок) з військового комісаріату, військової частини або іншого формування, утвореного відповідно до законів України, яке виплачує грошове забезпечення, про строки проходження служби, які включаються до страхового стажу, у періодах після запровадження страхування на випадок безробіття, а саме починаючи з 13 січня 2009 року;
Як вже зазначалось, ОСОБА_1 для обчислення страхового стажу до Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва було надано довідки про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням №874/84-ФЕС від 16.05.2016 та №22 від 28.04.2016, на підставі яких йому призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 09.06.2016 у відповідності до приписів ст.ст.22, 23 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.
Відповідно до абз.1 п.3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13.02.2009 Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли подані застрахованою особою документи дають їй право на одержання допомоги по безробіттю відповідно до частини першої статті 22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.
12.08.2016 на запит Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва щодо проведення перевірки достовірності факту військової служби та отриманих доходів в період перебування на військовій службі ОСОБА_1 Сєвєродонецьким міським центром зайнятості було проведено відповідну перевірку, за результатами якої складено акт №4 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про зайнятість населення та Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Розслідуванням встановлено, що сума нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати, утримання єдиного внеску та кількість відпрацьованих днів за період з червня 2015 року по березень 2016 року згідно наданих розрахунково-платіжних відомостей не співпадають з даними довідки про грошове забезпечення №847/84/ФЕС від 16.05.2016. У зв`язку з наданням відповідачем недостовірних відомостей про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 позивач провів перерахунок страхових виплат безробітної особи з дня їх призначення за період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у сумі 915 грн 28 коп.
Факт перерахування Центральним районним центром зайнятості м.Миколаєва допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у сумі 10746 грн 72 коп. у період з 09.06.2016 по 15.08.2016 підтверджується матеріалами справи. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2016 по 15.08.2016, наданого позивачем, сума нарахувань складає 9831 грн 44 коп. З огляду на що сума переплати складає 915 грн 28 коп.
Згідно з ч.3 ст.35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття достовірність зазначених у документах даних перевіряється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Довідка №847/84-ФЕС від 16.05.2016 про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) ОСОБА_1 , на підставі якої Центральним районним центром зайнятості м.Миколаєва здійснювались розрахунок і виплата страхових виплат ОСОБА_1 , була видана Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 , з огляду на що суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави щодо стягнення переплаченої допомоги по безробіттю безпосередньо з ОСОБА_1 .
Позивач звертався до відповідача з претензією №07-3101 від 06.09.2016, в якій вимагав у місячний термін повернути суму переплати допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у сумі 915 грн 28 коп., але в добровільному порядку Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 переплачена ОСОБА_1 у період з 09.06.2016 по 15.08.2016 допомога по безробіттю відшкодована не була.
Відповідно до пп.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частинами 1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
З огляду на викладене гроші є майном в розумінні викладених приписів законодавства.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність наступного юридичного складу: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.
Застосовуючи викладене до правовідносин, що склалися між сторонами у даній справі, суд констатує, що внаслідок видачі відповідачем довідки №847/84-ФЕС від 16.05.2016 з недостовірними відомостями про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) ОСОБА_1 (протиправна поведінка) позивачем було нараховано та виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю у більшому розмірі. При цьому останнє перебуває у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з видачею Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 довідки №847/84-ФЕС від 16.05.2016. Дії відповідача щодо видачі довідки №847/84-ФЕС від 16.05.2016 з недостовірними відомостями про заробітну плату (грошове забезпечення, винагороду за цивільно-правовим договором) ОСОБА_1 є винними в силу положень ст.1166 Цивільного кодексу України, оскільки відомості про розмір заробітної плати ОСОБА_1 в довідці №847/84-ФЕС від 16.05.2016 не відповідають інформації, зазначеній в довідці №1293/ФКС від 18.07.2016, яка також видана відповідачем. Вказані обставини відповідачем не спростовані.
Таким чином, судом встановлена наявність всіх елементів юридичного складу, необхідного для відшкодування Військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 Центральному районному центру зайнятості м.Миколаєва позадоговірних збитків (шкоди).
Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача переплаченої суми допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у період з 09.06.2016 по 15.08.2016 у сумі 26250 грн 00 коп.
З огляду на викладене позов підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд зазначає наступне.
Пунктом 18 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.
Відповідно до ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
З огляду на викладене судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
В И Р І Ш И В:

1. Позов Центрального районного центру зайнятості м.Миколаєва до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 задовольнити повністю.
2. Стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове містечко № НОМЕР_4 , м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , на користь Центрального районного центру зайнятості АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код 20917678, переплачену суму допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 915 грн 28 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.
3. Стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військове містечко №1, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , в доход Державного бюджету України: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106, судовий збір у сумі 1600 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.04.2017.

Суддя С.В. Смола