РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017Справа №910/24363/16

За позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД"

про стягнення 17 464,74 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Денисенко О.В. - представник за довіреністю

від відповідача: Ковбасюк В.А. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" про стягнення 17 464,74 грн., з яких 9 000,29 грн - сума основного боргу, 570,65 грн - інфляційні втрати, 168,23 грн - 3 % річних, 7725,57 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2016 року порушено провадження у справі №910/24363/16.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів №1631 від 01.12.2008 року в частині оплати наданих позивачем послуг, обумовлених даним договором.

Відповідачем зазначено, що Додаток № 4 до договору №1631 від 01.12.2008 року, згідно якого передбачено оплату за надання позивачем послуг не технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та їх абонентського уводу (технічне обслуговування ХВП), не підписаний з боку відповідача, в зв'язку з чим підстави для стягнення вартості таких послуг відсутні.

Відповідач у клопотанні від 16.02.2017 року просить суд витребувати у позивача підписаний у двосторонньому порядку оригінал Додатку № 4 до договору №1631 від 01.12.2008 року.

Позивачем надані письмові пояснення, в яких зазначено, що Додаток № 4 до договору № 1631 від 01.12.2008 року «Про надання послуг на технічне обслуговування внутрішньо будинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та її абонентського уводу», який міститься в матеріалах справи, було направлено поштою відповідачу повторно 19.01.2012 оскільки перший примірник відсутній з невідомих причин, однак відповідачем з моменту укладення договору здійснювалися оплати за технічне обслуговування ХВП.

У судовому засіданні 06.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2008 року між комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) та товариством з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (споживач) укладено Договір про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів №1631 від 01.12.2008 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору предметом цього договору є надання послуг на теплопостачання та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої енергії у гарячій воді та експлуатаційних витрат; обслуговування та утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів в нежилому приміщенні (будинку) за адресою: проспект Маяковського, 15 літ. А.

Згідно з п.6.1. Договору цей договір набирає чинності з 01.12.2008 року та діє до 31.12.2010 року.

Відповідно до п.6.4. Договору він вважається пролонгованим на кожний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно з п.2, 3 Додатку №2 до Договору №1631 від 01.12.2008 року споживач щомісяця з 14 по 18 число самостійно отримує у Підприємства (за адресою: вул. Артема, 58/2-Д, договірно-розрахунковий відділ, тел. 486-47-29, 486-71-95) акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки споживач повертає підприємству), розрахунок фактичного споживання теплової енергії за попередній період (за вимогою споживача), платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії за попередній та поточний місяці та технічного обслуговування , з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду та акт виконаних робіт. Сплату за вказаними документами, споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

За період з жовтня 2015 року по листопад 2016 року відповідач заборгував позивачеві 9 000,29 грн суму боргу за Договором, з яких 5 170,46 грн вартість теплової енергії з ПДВ для опалення, 1 555,98 грн - вартість технічного обслуговування системи ЦО з ПДВ, 995,04 грн - вартість технічного обслуговування ХВП з ПДВ.

Відповідач щодо задоволення в частині стягнення з відповідача 995,04 грн - вартості послуг технічного обслуговування ХВП заперечував, посилаючись на те, що Додаток № 4 до договору №1631 від 01.12.2008 року, згідно якого передбачено оплату за надання позивачем послуг не технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та їх абонентського уводу, не підписаний з боку відповідача.

Позивачем надані пояснення, в яких зазначено, що Додаток № 4 до договору № 1631 від 01.12.2008 року «Про надання послуг на технічне обслуговування внутрішньо будинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та її абонентського уводу», який міститься в матеріалах справи, було направлено поштою відповідачу повторно 19.01.2012 оскільки перший примірник відсутній з невідомих причин.

В матеріалах справи містяться банківські виписки, з яких вбачається, що відповідачем перераховувалися кошти в оплату за послуги на технічне обслуговування внутрішньо-будинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та її абонентського уводу, одночасно з цим під час розгляду справи №910/26710/15 судом встановлено наявність заборгованості відповідача за Договором №1631 від 01.12.2008 року, в тому числі за технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та її абонентського уводу, при цьому відповідач не заперечував отримання таких послуг від позивача.

Позивачем листами повідомлялось відповідача про встановлені тарифи на теплову енергію та на технічне обслуговування систем теплопостачання.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сплату наданих послуг споживач виконує не пізніше 23 числа поточного місяця.

Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за Договором №1631 від 01.12.2008 року.

Відповідачем доказів оплати наданих позивачем послуг суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 9 000,29 грн суму боргу.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач просить суд стягнути з відповідача 7725,57 грн - пені за період з 24.01.2016 року по 30.11.2016 року, 168,23 грн - 3 % річних за період 24.10.2015 року по 30.11.2016 року, 570,65 грн - інфляційні втрати за період з жовтня 2015 року по листопад 2016 року.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

З огляду на те, що строк сплати наданих послуг за технічне обслуговування внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, водовідведення та їх абонентського уводу не встановлено сторонами, оскільки в матеріалах справи не міститься підписаного сторонами Додатку №4 до Договору, яким узгоджується строк оплати наданих позивачем послуг щодо технічного обслуговування ХВП, суд не вважає за можливе стягнути з відповідача 3 % річних, інфляційних втрат та пені із суми боргу 995,04 грн за технічне обслуговування ХВП, оскільки прострочення оплати таких послуг у періоди, зазначені позивачем, не відбулось.

Суд перевірив розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат у зв'язку з чим приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 148,62 грн. та інфляційних втрат в розмірі 556,38 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 7725,57 грн. на підставі п.2.3.7. Договору, розрахунок якої здійснено в розмірі 0,5 % від суми прострочених платежів.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.2.3.7. Договору за несвоєчасну сплату передбачених цим Договором нарахувань споживача користь підприємства сплачує пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених платежів за кожний день прострочки, але не більше 2-ох облікових ставок НБУ, що діяли на період внесення платежу.

Судом перевірено розрахунок пені з суми боргу, за вирахуванням боргу за технічне обслуговування ХВП, в межах шестимісячного строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України для нарахування пені, та в межах подвійної облікової ставки НБУ, з врахуванням того, що строк оплати узгоджено сторонами не пізніше 23 числа поточного місяця, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені частково в розмірі 841,73 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАМЕД" (04211, м.Київ, вул.Приозерна, будинок 2, ) на користь комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м.Київ, вул.Володимирська, будинок 51-А, ) 9 000 (дев'ять тисяч) грн 29 коп - суми боргу, 3 % річних в розмірі 148 (сто сорок вісім) грн 62 коп , інфляційні втрати в розмірі 556 (п'ятсот п'ятдесят шість) грн 38 коп., пеню в розмірі 841 (вісімсот сорок одну) грн 73 коп та 832 (вісімсот тридцять дві) грн 18 коп- витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 13.04.2017 року