УХВАЛА

19.04.2017Справа № 910/22788/15
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" ()

про визнання банкрутом

Суддя Яковенко А.В.

Представники:

від заявника(боржника) не з'явився
від ПАТ «Банк Форвард»Ручка А.М.
від ПАТ «Дельта банк»Потапенко С.Ю.
від ТОВ «Фемелі Лайт Хаус»Сабодаш Р.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва із заявою про порушення справи про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" ().

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.09.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" про порушення справи про банкрутство прийнято до розгляду, призначено розгляд справи на 23.09.2015, зобов'язано арбітражного керуючого Ягічева Сергія Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 550 від 03.07.2015), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 21.09.2015 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" .

09.09.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ягічева С.О. про участь у справі.

18.09.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2015 порушено провадження у справі № 910/22788/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ягічева С.О. Попереднє засідання призначено на 30.11.2015.

Оголошення про порушення провадження у справі № 910/22788/15 опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 02.10.2015 за № 23469.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.11.2015 розгляд справи відкладено на 14.12.2015, у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.2015 задоволено клопотання заявника (боржника) та відкладено розгляд справи на 11.01.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.01.2016 відкладено розгляд справи на 08.02.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" про заміну кредитора та замінено Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Правекс-Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс".

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" та клопотання Підприємства з іноземними інвестиціями за участю українського капіталу фірма "Вікотек" про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Також, ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.02.2016 відкладено розгляд справи на 14.03.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.03.2016 розгляд справи відкладено на 11.04.2016, у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2016 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів.

Крім того, ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2016 відкладено розгляд справи на 25.04.2016 у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

25.04.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну кредитора у справі.

Ухвалою попереднього засідання від 25.04.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Вікотек", до якого включено: ОСОБА_8 на суму 2 436 грн. 00 коп., Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк» на суму 2 436 грн. 00 коп., Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» на суму 2 436 грн. 00 коп.-вимоги першої черги; Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» на суму 1 220 110 грн. 40 коп., Товариство з обмеженою відповідальністю "Фемелі Лайт Хаус" на суму 25 896 381 грн. 35 коп.-вимоги четвертої черги; ОСОБА_8 на суму 718 753 грн. 52 коп., Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» на суму 77 304 грн. 34 коп.-вимоги шостої черги Визнано вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника: ОСОБА_8 на суму 56187 591 грн. 10 коп., Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» на суму 81430847 грн. 08 коп., Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» на суму 8065 000 грн. 00 коп., Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінанс Траст Груп" на суму 5313 538 грн. 63 коп. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" на суму 174970 356 грн. 43 коп. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" на суму 114035496 грн. 96 коп. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" на суму 7667325 грн. 68 коп.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта-Банк" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі №910/22788/15 щодо результатів розгляду заяви ПАТ "Дельта-Банк" з кредиторськими вимогами до ТОВ "Вікотек" -без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016 касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 та ухвалу господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі №910/22788/15 в частині розгляду грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" -скасовано. Справу №910/22788/15 в частині розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ №04-23/2445 від 24.11.2016, справу №910/22788/15 в частині розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника передано судді Яковенко А.В.

01.12.2016 до Господарського суду м. Києва надійшли уточнення ПАТ "Дельта-Банк" до кредиторських вимог, відповідно до яких, останній просить суд визнати кредитором ТОВ "Вікотек" на суму 204 399 970,43грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2016 справу №910/2278/15 в частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до боржника до свого провадження суддею Яковенко А.В. та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.01.2017.

25.01.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ "Вікотек" про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

30.01.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ "Фемелі Лайт Хаус" про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2017 відкладено розгляд кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до боржника на суму 204 399 970,43грн у судовому засіданні на 20.02.17 .

Судове засідання, призначене на 20.02.2017, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Після виходу судді Яковенко А.В. з лікарняного, суд ухвалою від 22.02.2017 призначив розгляд справи у судовому засіданні на 22.03.2017.

22.03.2017 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення ліквідатора про результати розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.03.2017 відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 19.04.2017.

У судовому засіданні, що відбулось 19.04.2017, судом заслухано учасників провадження у справі щодо грошових вимог ПАТ "Дельта Банк"

Розглянувши на новому розгляді кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до боржника, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що заявлені ПАТ "Дельта Банк" грошові вимоги до боржника у розмірі 204 399 970,43 грн. (з урахуванням поданої заяви про уточнення грошових вимог) складають заборгованість:

- за договором кредитної лінії № ВКЛ-419 від 06.10.2006 в розмірі 103 676 771,94 грн., з яких: 21 288 521,77 грн. - сума заборгованості за простроченим кредитом, 4 330 743,68 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 254 021,88 грн. - 3 % річних від суми простроченого кредиту, 6 599 939,40 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 804 623,43 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 46 803,88 грн. - 3 % річних від суми прострочених процентів, 70 352 117,89 грн. - штраф;

- за договором кредитної лінії № НКЛ-419/5 від 01.11.2007 в розмірі 91 789 572,10 грн., з яких: 50 142 122,83 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 4 209 152,64 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 313 216,55 грн. - 3 % річних від суми простроченого кредиту, 15 521 772,63 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 1 895 177,48 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів, 10 239,98 грн. - 3 % річних від суми прострочених процентів, 19 597 890,00 грн. - штраф;

- за договором кредиту за овердрафтом №ОВ-419 від 27.03.2013 в розмірі 8 933 626,39 грн., з яких: 3 649 980,97 грн. - сума заборгованості за простроченим овердрафтом; 2 539 085,27 грн. - сума заборгованості за простроченими процентами; 287 802,33 грн. - пеня за несвоєчасне повернення процентів; 16 757,82 грн. - 3% річних від суми прострочених процентів; 2 440 000,00 грн. - штраф.

Крім того, кредитором заявлено вимоги, які складають витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 436,00 грн.

Вказані кредитні договори були укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" як кредитором та Публічним акціонерним товариством «Світ Електроніки» як боржником (позичальником).

В забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Світ Електроніки» за договором кредитної лінії № ВКЛ-419 від 06.10.2006 між ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Світ електроніки" та ТОВ "ВІКОТЕК" було укладено:

- іпотечний договір від 09.10.2006, посвідчений 09.10.2006 приватним нотаріусом та зареєстрованим реєстрі за № 1082, за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення, торгові ряди вбудованих приміщень, магазин загальною площею 441,2 кв.м., що розташовані за адресою: Рівненська область, місто Кузнецовськ, Вараш мікрорайон, будинок номер 11, секція 2, договірна заставна вартість майна - 4 150 080,00 грн.;

- іпотечний договір від 09.10.2006, посвідчений 09.10.2006 приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1084, за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин загальною площею 446,3 кв.м., що розташований за адресою: Хмельницька область, місто Шепетівка, пр. Миру, будинок номер 14, договірна заставна вартість майна - 4 429 378,08 грн.;

- іпотечний договір від 09.10.2006, посвідчений 09.10.2006 приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1086, за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - приміщення магазину загальною площею 1009,1 кв.м, що розташоване за адресою: Рівненська область, м. Рівне, проспект Миру, будинок номер 16, договірна заставна вартість майна - 13 331 304,00 грн.;

- іпотечний договір від 11.10.2006, посвідчений 11.10.2006 приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 1093, за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежиле приміщення, магазин "Вікотек", загальною площею 789,8 кв.м., що розташований за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, пр. Незалежності (пр. Леніна) будинок номер 11, договірна заставна вартість майна - 7 262 136,00 грн.

Загальна заставна вартість переданого в іпотеку майна ТОВ "ВІКОТЕК" становить 29 172 898,08 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № НКЛ-419/5 від 01.11.2007 між ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Світ електроніки" та ТОВ "ВІКОТЕК" було укладено:

- договір іпотеки б/н від 19.11.2007 (номер в реєстрі 827), за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - будівлі та споруди, що складаються з: будівля А, загальною площею 1 655,5 кв.м, будівлі Б, загальною площею 11 582,0 кв.м., будівлі В, загальною площею 465,6 кв.м, будівлі Г, загальною площею 5,1 кв.м, споруд № 1, № 2, № 3, № 4, № 5,1, загальною площею 13 702,2 кв.м, розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 59-а, договірна заставна вартість майна - 48 047 949,00 грн;

- іпотечний договір б/н від 23.07.2009. (номер в реєстрі 1857), за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежитлова будівля, магазину по реалізації промислових товарів, загальною площею 1 124,00 кв.м, що розташоване за адресою: Луганська область, м. Краснодон, вул. Котова Петра, будинок номер 30, договірна заставна вартість майна - 2 383 000,00 грн;

- іпотечний договір б/н від 23.07.2009 (номер в реєстрі 1866), за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 422,0 кв.м, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Леніна, будинок номер 39, договірна заставна вартість майна - 1 322 000,00 грн;

- іпотечний договір б/н від 23.07.2009 (номер в реєстрі 1868), за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення - магазин промислових товарів ТОВ "Вікотек", загальною площею 298,1 кв.м, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вулиця Київська, будинок номер 147, договірна заставна вартість майна - 505 000,00 грн.

Загальна заставна вартість переданого в іпотеку майна ТОВ "ВІКОТЕК" становить 52 257 949,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом №ОВ-419 від 27.03.2013 між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ВІКОТЕК" був укладений іпотечний договір №ОВ-419/S-1 від 27.03.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. за реєстровим №277, за умовами якого ТОВ "ВІКОТЕК" передано в іпотеку нерухоме майно - спеціалізований магазин для продажу побутової техніки загальною площею 499,2 кв.м, що розташований за адресою: Донецька обл., м. Дзержинськ, вул. П'ятдесят років Жовтня, будинок 30 - «В».

За змістом п. 2.3.2 вказаного Договору загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 3 976 000,00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч.ч.1, 2 ст. 552 ЦК України).

Згідно з ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до ч. 1 ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

При цьому норми Закону України «Про іпотеку» не обмежують право іпотекодержателя звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Як встановлено судом, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до ТОВ "Вікотек" із кредиторськими вимогами у розмірі 204 399 970,43 грн. як до майнового поручителя, який не є позичальником за договором кредитної лінії № ВКЛ-419 від 06.10.2006, договором кредитної лінії № НКЛ-419/5 від 01.11.2007 та договором кредиту за овердрафтом №ОВ-419 від 27.03.2013, та не є особою, яка отримувала кредитні кошти за цими договорами.

Приймаючи постанову від 15.11.2016 у даній справі, Вищий господарський суд України вказував на те, що суди попередніх інстанцій, розглядаючи в ухвалі та постанові вимоги кредитора - ПАТ "Дельта Банк" до боржника, в порушення вимог ст.ст. 43, 99, 101 ГПК України, не надали належної правової оцінки умовам укладених з ТОВ "Вікотек" іпотечних договорів для забезпечення основних зобов'язань за кредитними договорами, зокрема, не встановили в повному обсязі в тексті ухвали та постанови, враховуючи вимоги ст. 7 Закону України "Про іпотеку", які саме вимоги іпотекодержателя та в якому складі забезпечені майном боржника ТОВ "Вікотек" - згідно положень основних кредитних договорів та договорів іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок вказаної постанови судом було встановлено, що згідно положень укладених між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ "Вікотек" іпотечних договорів іпотекодавець (ТОВ "Вікотек") передав ПАТ «Дельта Банк» в іпотеку власне нерухоме майно в якості забезпечення виконання всіх зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Світ Електроніки», в тому числі, повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, відшкодування витрат, понесених у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, сплати платежів та санкцій у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами, відшкодування витрат, пов'язаних із обслуговуванням та виконанням кредитного договору, сплати комісій та інших платежів.

Разом з тим необхідно відзначити, що відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

Вказані висновки містяться у постановах Верхового Суду України від 03.06.2014 р. у справі № 5005/6641/2012 та від 29.03.2017 р. у справі №918/169/16 (за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 22.11.2016 у справі № 918/169/16).

За змістом ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З урахуванням викладеного, правова позиція Верховного Суду України щодо наявності у Банку права вимагати від боржника як майнового поручителя грошового зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки є обов'язковою для застосування під час розгляду даної справи.

Отже, майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно, з особливістю того, що відповідальність майнового поручителя обмежується вартістю предмета застави.

При іншому тлумаченні (відповідальність майнового поручителя, щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство, перед іпотекодавцем у розмірі понад вартості предмета іпотеки) не досягається мета Закону про банкрутство - відновлення платоспроможності боржника, оскільки штучно збільшується розмір його кредиторської заборгованості.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 28.04.2015 р. у справі №904/5722/14.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з аналізу вказаних норм закону, належністю доказів є міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об'єктом судового пізнання

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

За змістом ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд відзначає, що під час звернення до суду із заявою про визнання ПАТ «Дельта Банк» заставним кредитором у справі про банкрутство ТОВ "ВІКОТЕК", кредитором було заявлено вимоги на суму більшу, ніж загальна заставна вартість переданого в іпотеку майна ТОВ "ВІКОТЕК" за переліченими вище договорами іпотеки.

При цьому, заявником не надано було жодного належного та допустимого доказу (зокрема, проведеної у встановленому порядку експертної оцінки вартості нерухомого майна) на підтвердження факту існування у божника грошового зобов'язання на таку суму (204 399 970,43 грн.).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового визнання кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» у межах вартості предмета іпотеки відповідно до іпотечних договорів у розмірі 85 406 847,08 грн., та включення їх до реєстру вимог кредиторів окремо як забезпечених заставою майна боржника.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредитором у справі № 910/22788/15 по відношенню до боржника Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" з грошовими вимогами:

в сумі 85 406 847,08 грн. - як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника та включити їх окремо до реєстру вимог кредиторів;

в сумі 2 436,00 грн. - судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника та включити їх до першої черги реєстру вимог кредиторів.

2. Зобов'язати розпорядника майна внести окремо до реєстру відповідні відомості .

3. В решті вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта-Банк" відмовити.

4. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Суддя А.В. Яковенко