УХВАЛА

25.04.2017Справа № 910/5093/17

за позовом Приватного підприємства "Двуліт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада"

про стягнення 593 703,58 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Оксанич Р.В. (довіреність б/н від 10.03.2017)

від відповідача: Малиновська В.А. (довіреність № 27/03-2012 від 27.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне підприємство "Двуліт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада" (відповідача) про стягнення заборгованості у розмірі 593 703,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №01/04-2014 від 01.04.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2017 порушено провадження по справі № 910/5093/17 та призначено її до розгляду на 25.04.2017.

29.03.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на: земельну ділянку, кадастровий номер: :05:002:0286, загальною площею - 2.3076 га, цільове призначення: для експлуатації та догляду за водними об'єктами, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Немировича-Данченка, земельна ділянка 64; об'єкти незавершеного будівництва - недобудована будівля спортивного комплексу літ. Б-2,5 з недобудованою адміністративною будівлею літ.А-5,8, реєстраційний номер майна 18973866, кадастровий номер 05:002:0032, тип земельної ділянки: земельна ділянка, для будівництва та функціонування спортивного комплексу з адміністративною будівлею, водоймища та розподільчого пункту, адреса нерухомого майна: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Немировича-Данченка, будинок 64, площа земельної ділянки (кв.м): 39742, номер запису: 2601 в книзі: 15; недобудована будівля розподільчого пункту літ. "А", Реєстраційний номер майна: 18974123, Кадастровий номер: 05:002:0032, тип земельної ділянки: земельна ділянка, для будівництва та функціонування спортивного комплексу з адміністративною будівлею, водоймища та розподільчого пункту, адреса нерухомого майна: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Немировича-Данченка, будинок 716, загальна площа (кв.м): 129,7, площа земельної ділянки (кв.м): 594, номер запису: 2602 в книзі: 15; усі розрахункові рахунки у банківських установах в межах суми позову 593703,58 грн.

21.04.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про затвердження мирової угоди та мирова угода від 18.04.2017.

В судове засідання 25.04.2017 з'явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 25.04.2017 надав суду заяву, в якій позивач відмовляється від позову та просить суд припинити провадження у справі.

Крім того у своїй заяві, представник позивача просить суд залишити без розгляду заяву про затвердження підписаної між сторонам мирової угоди.

Представник відповідача також зазначив про залишення без розгляду заяви про затвердження мирової угоди.

В судовому засіданні 25.04.2017, розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд встановив наступне.

У своїй заяві позивач, посилаючись на положення ст. 78, ст. 80 ГПК України, відмовився від позову та просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. Ця заява підписується позивачем. До прийняття відмови позивача від позову суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Пунктом 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана уповноваженою особою, представником за довіреністю від 10.03.2017, Оксаничем Р.В. згідно із якою вказаного представника наділено правом відмови від позову.

Враховуючи те, що відмова від позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд знаходить достатньо підстав для прийняття заяви позивача про відмову від позову, та припинення провадження у справі, на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки позивачем заявлено про залишення без розгляду заяву про затвердження мирової угоди від 18.04.2017 суд залишає без розгляду вказану заяву позивача.

У зв'язку із відмовою позивачем від позову та прийняття вказаної відмови судом, заява про забезпечення позову підлягає залишенню судом без розгляду.

Суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В пункті 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у разі припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову, коли таку відмову прийнято господарським судом (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК), сплачені суми судового збору не повертаються.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на положення Господарського процесуального кодексу України, припинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом, не тягне за собою наслідків повернення судового збору з Державного бюджету України, а тому витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 80, ст. 86, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву позивача про відмову від позову по справі № 910/5093/17.

2. Припинити провадження у справі № 910/5093/17 за позовом Приватного підприємства "Двуліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна рада" про стягнення 593 703,58 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя С.О. Турчин