ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 917/1821/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 04.10.2016),

відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 01/1500 від 22.03.2017).

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №655 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 01.02.2017 у справі № 917/1821/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м.Лубни Полтавської області,

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Полтава,

про визнання недійсним та скасування рішення.

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.04.2016 за №01/40-рш по справі №01-13-50-09-2016/10-2016/13-2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції".

Рішенням господарського суду Полтавської області від 01.02.2017 (суддя Кульбако М.М.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. Апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом не надано оцінки правомірності здійсненого відповідачем дослідження ринку (в ході якого ним витребовувалися у позивача документи); зазначає, що вимогу про надання інформації було направлено відповідачем позивачеві за невірною адресою, яка не зазначена в ЄДР; судом в якості належного доказу було взято до уваги листи, надані відповідачу від імені позивача, які не містять підпису ОСОБА_3; повноваження представника відповідача, який подавав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строків на оскарження рішення Полтавського відділення АМК України, не підтверджено належним чином.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2017 вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 03.04.2017. Запропоновано учасникам процесу надати суду апеляційної інстанції: позивачу письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі, відповідачу відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

Відповідач 24.03.2017 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що кореспонденція направлялася ним позивачеві за адресою, наданою КП "Ритуалсервіс", яка також вказана у свідоцтві платника єдиного податку; отримання відповідних листів позивачем підтверджено довідкою Полтавської дирекції УДППЗ "Укрпошта"; окрім того, відповідач наполягає на тому, що закінчення граничного строку оскарження рішення АМК України незалежно від причин пропущення даного строку заінтересованою особою є підставою для відмови у позові про визнання недійсним відповідного рішення.

Позивачем 03.04.2017 надано для долучення до матеріалів справи витяги із рішень адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення АМК України від 24.01.2017, в яких зазначається про факти неналежного надіслання органами АМК України вимог про надання інформації.

У судовому засіданні 03.04.2017 було оголошено перерву до 20.04.2017 об 11:00 годині.

18.04.2017 відповідач надав копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в якому зазначено, що керівником Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України є ОСОБА_4, а також витяг із Інструкції з діловодства Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо порядку підписання документів, які надсилаються з відділення.

Позивачем 19.04.2017 надано для долучення до матеріалів справи копію адвокатського запиту та відповіді ПП "Енергоресурс" про те, що протягом 2015 2016 років дане підприємство, яке було власником обєкта нерухомості за адресою вул.Радянська, 98, м.Лубни Полтавської області, не надавало вказаний обєкт в оренду ФОП ОСОБА_5

Присутні в судовому засіданні 20.04.2017 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, в межах строків, встановлених ч. 1 ст.102 ГПК України було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до вимог пункту 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (надалі територіальне відділення, відповідач) проводились дослідження ринку ритуальних послуг в м. Лубни Полтавської області.

04.12.2015 територіальне відділення направило на адресу ФОП ОСОБА_5 (яка 14.05.2016 змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, а.с.19) вимогу №01/5674 про надання в десятиденний термін інформації та копій документів згідно із вказаним у вимозі переліком, що необхідні для дослідження ринку (а.с.31).

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, вказану вимогу було вручено ФОП ОСОБА_5 08.12.2015 (а.с. 33). Отже, запитувану інформацію мало бути надано позивачем відповідачу у строк до 18.12.2015 включно.

З метою отримання інформації, що запитувалася у вимозі від 04.12.2015 № 01/5674 та пояснень стосовно причин неподання у встановлений головою територіального відділення строк запитуваної інформації, територіальним відділенням була надіслана повторна вимога про надання інформації ФОП ОСОБА_5 від 16.01.2016 №01/126, в якій у п'ятиденний строк з моменту отримання пропонувалось надати відповідну інформацію.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №029 вказану вимогу було вручено 20.01.2016 безпосередньо ФОП ОСОБА_5 (а.с. 36); термін надання інформації - до 25 січня 2016 року включно.

05.04.2016 Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України у справі №01-13-50-09-2016/10-2016/13-2016 прийняте рішення №01/40-рш про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на ФОП ОСОБА_5, у загальному розмірі 67966,00 грн.

Пунктом першим резолютивної частини рішення визнано дії ФОП ОСОБА_5 щодо неподання інформації територіальному відділенню на вимогу від 04.12.2015 №01/5674 у встановлені головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За порушення, зазначене в пункті 1 вказаного рішення на ФОП ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 33983,00 грн.

Пунктом другим резолютивної частини рішення визнано, що ФОП ОСОБА_5, не надавши інформацію територіальному відділенню на вимогу від 16.01.2016 №01/126 у встановлені головою територіального відділення строки, вчинила порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За порушення, зазначене в пункті 2 вказаного рішення, на ФОП ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 33983,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, територіальним відділенням Комітету листом від 05.04.2016 №01/1448 (а.с. 42) було направлено ФОП ОСОБА_5 зазначене рішення від 05.04.2016. У вказаному листі ФОП ОСОБА_5 попереджено, що у разі несплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення, буде нараховуватися пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №362 від 07.04.2016, вказане рішення було вручено ФОП ОСОБА_5 09.04.2016 (а.с. 43).

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

З урахуванням приписів вищенаведеної норми, виходячи з дати отримання позивачем копії спірного рішення відповідача (09.04.2016), граничним терміном оскарження вказаного рішення Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України від 05.04.2016 є 09.06.2016. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана представником ФОП ОСОБА_5 (з 14.05.2016 - ОСОБА_3В.) до господарського суду Полтавської області 17.11.2016.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк оскарження рішення.

Колегія суддів зазначає, що для перевірки правильності вказаного висновку має бути встановлено обставини щодо отримання позивачем кореспонденції від відповідача, у тому числі спірного рішення від 05.04.2016.

Позивач заперечує факт отримання ФОП ОСОБА_5 від Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України будь-яких поштових відправлень як вимог про надання інформації, так і рішення від 05.04.2016 із посиланням на те, що вказана кореспонденція направлялася за адресою: вул. Радянська, 98, м. Лубни, Полтавська область, тоді як відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР), ФОП ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: 37500, Полтавська обл., м. Лубни, 1 Тупик Верстатобудівників, 6, а до 2015 року була зареєстрована за адресою: 37500, АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується відповідачем в ході апеляційного провадження, кореспонденція дійсно надсилалася ним позивачеві не на зазначену в ЄДР адресу. Однак відповідне не призвело до невиконання вимог закону щодо належного вручення позивачеві вищевказаних поштових відправлень.

А саме, відповідно до матеріалів справи та пояснень відповідача, адресу ФОП ОСОБА_3 - вул. Радянська, 98, м. Лубни, Полтавська область було повідомлено Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного Комітету України Комунальним підприємством виконавчого комітету Лубенської міської ради "Ритуалсервіс" листом від 20.11.2015 (а.с.113), також дана адреса зазначена у свідоцтві платника єдиного податку (а.с. 66,67).

Як було встановлено вище, в матеріалах справи містяться повідомлення відділення звязку, на яких особистим підписом ФОП ОСОБА_5 засвідчено факт отримання відповідних поштових відправлень, у тому числі, і спірного рішення відповідача (а.с.43). Отримання позивачем кореспонденції від відповідача, повязаної із вищезазначеним дослідженням ринку ритуальних послуг в м. Лубни Полтавської області, підтверджується також довідкою Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (а.с.37).

В ході апеляційного провадження представник позивача (із посиланням на обставини, встановлені рішеннями Антимонопольного комітету України в інших справах) стверджував, що повідомлення відділення звязку про вручення поштового відправлення не може бути належним доказом такого вручення, оскільки непоодинокими є випадки, коли замість адресата листи отримуються іншою особою, яка ставить підпис на повідомленні та запевняє працівників відділення звязку, що передасть кореспонденцію за призначенням. Саме такі обставини, на думку представника позивача, мали місце в даному випадку. Однак колегія суддів зазначає, що вказані твердження ґрунтуються на припущеннях, а посилання на обставини інших справ не можуть бути визнані належними і допустимими доказами в даній справі в розумінні ст.34 ГПК України. До того ж, факт вручення відповідних поштових відправлено особисто адресатові підтверджується довідкою Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", про що було зазначено вище.

Окрім того, в ході розгляду даної справи позивачем не надано доказів звернення до правоохоронних органів за фактом підробки підпису ФОП ОСОБА_5, також позивачем не заявлялося клопотань про проведення в даній господарській справі експертизи справжності підписів вказаної особи.

В якості додаткового доказу обізнаності ФОП ОСОБА_5 з надісланими їй вимогами відповідача, а також отримання нею листів за адресою вул. Радянська, 98 м. Лубни, Полтавська область, місцевим господарським судом прийнято листи б/д та б/н вх. №01/1355 від 18.04.2016 (а.с.51) та вх. № 01/2240 від 21.06.2016 (а.с.60), якими від імені позивача надана вибіркова інформація на вимоги територіального відділення. У вищезазначених листах вказано адресу ФОП ОСОБА_5 - Радянська, 98 м. Лубни, Полтавська область. Апелянт посилається на те, що дані листи не можуть бути визнані належними доказами, оскільки вони не містять підпису ОСОБА_5 Водночас позивачем не надано суду першої інстанції пояснень ким могли бути надані від імені ФОП ОСОБА_5 на вимогу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України документи (копії декларацій ФОП ОСОБА_5 про доходи, бухгалтерську звітність даної фізичної особи підприємця тощо). Позивачем не надано доказів звернення до правоохоронних органів за фактом підроблення вказаних документів або надання їх від імені ФОП ОСОБА_5 не уповноваженою особою, а також не заявлено про проведення відповідної почеркознавчої експертизи.

За таких обставин, колегія суддів не вважає переконливими доводи позивача про отримання кореспонденції від відповідача та про часткове надання інформації на вимогу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України не ФОП ОСОБА_5, а іншою особою (особами).

Наданий позивачем до суду апеляційної інстанції лист з інформацією ПП "Енергоресурс" про те, що протягом 2015 2016 років дане підприємство, яке було власником обєкта нерухомості за адресою вул.Радянська, 98, м.Лубни Полтавської області, не надавало вказаний обєкт в оренду ФОП ОСОБА_5, не спростовує вищенаведених обставин щодо особистого отримання позивачем кореспонденції від відповідача саме за адресою вул.Радянська, 98, м.Лубни Полтавської області.

Відповідно, на думку суду апеляційної інстанції, факт отримання позивачем кореспонденції від відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами. Зокрема, доведеною є та обставина, що спірне рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.04.2016 за №01/40-рш по справі №01-13-50-09-2016/10-2016/13-2016 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" отримано позивачем 09.04.2016 (а.с.43).

Отже, ФОП ОСОБА_5 дійсно пропущено встановлений ч.1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який є граничним і не підлягає відновленню.

У пункті 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" роз'яснено, що господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення, з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

Аналогічну правову позицію викладено також у постановах Вищого господарського суду України від 06.07.2016 у справі №922/4904/15, від 01.03.2017 у справі №922/2970/16 тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у позові з тих підстав, що позивачем пропущено встановлений законом строк для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України. Наведені апелянтом доводи не спростовують зазначеного висновку.

Посилання позивача на те, що довіреність представникові відповідача (а.с.46) видано особою (ОСОБА_4), чиї повноваження не підтверджено, спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме копією витягу з ЄДР, в якому зазначено, що керівником Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України є ОСОБА_4 Щодо посилань апелянта на відсутність печатки на вказаній довіреності, то, як вбачається з витягу із Інструкції з діловодства Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України, наявність печатки на документах за підписом голови відділення (окрім спільних документів різних установ за підписом кількох осіб, які займають однакові посади) не передбачено.

За таких обставин, враховуючи, що апелянтом не наведено обставин, що могли б бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення має бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 01.02.2017 у справі №917/1821/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.04.17

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.