ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Справа № 915/1184/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача представник не зявився,

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 09-01/54 від 11.10.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України,

01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6,

до Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль,

54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 18,

про: стягнення грошових коштів у сумі 24 974,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль (відповідач) про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 24 974,23 грн., з яких: 21 347,72 грн. - пеня; 1 102,62 грн. 3 % річних та 2 523,89 грн. - інфляційні втрати.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі № 915/1184/16.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 (суддя Н.О. Семенчук) провадження у справі № 915/1184/16 припинено на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 року ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2017 у справі № 915/1184/16 скасовано, справу №915/1184/16 передано на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

На підставі розпорядження в.о. керівника апарату Господарського суду Миколаївської області № 48 від 24.03.2017 року проведено повторний автоматизований розподіл справи № 915/1184/16.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2017 року призначено головуючого суддю - Корицьку В.О.

Ухвалою суду від 27.03.2017 року справу прийнято до провадження судді Корицької В.О., розгляд справи призначений на 11.04.2017 року.

11.04.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач явку повноважного представника у судове засідання 11.04.2017 року не забезпечив. 10.04.2017 року від представника позивача надійшли письмові пояснення (а.с. 189) з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив.

У поданому суду відзиві (а.с. 116-117) зазначив наступне.

30.11.2016 року набрав чинності Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії від 03.11.2016 року № 1730-VIII. Дія вказано закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожиті енергоносії. Так, ч. 3 ст. 7 згаданого Законом передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) та Публічним акціонерним товариством Миколаївська теплоелектроцентраль (покупець) був укладений Договір № 2297/15-КП-22 купівлі продажу природного газу (Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупця у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією Нафтогаз України за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязується прийняти та оплати цей природний газ, на умовах цього Договору (а.с. 17-22).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності до п. 7.2 Договору, у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього Договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У п. 11.1 сторони передбачили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Так, на виконання умов Договору позивач протягом січня квітня, жовтня грудня 2015 року поставив відповідачу імпортований природний газ на загальну суму 12 375 296,57 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу (а.с. 35 - 41).

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи на вказаних актах та засвідченні печаткою підприємства.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач всупереч умовам Договору розрахувався за спожитий природний газ несвоєчасно, що і зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення пені на підставі п. 7.2 Договору за період з 15.03.2015 року по 24.12.2015 року в розмірі 21 347,72 грн., 3% річних за період з 15.03.2015 по 24.12.2015 в розмірі 1 102,62 грн. та інфляційних за період квітень, травень 2015 року в розмірі 2 523,89 грн. на підставі ст. 625 ЦК України.

30.11.2016 року набрав чинності Закон України від 03.11.2016 року № 1730-VIII Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (Закон України № 1730-VIII, Закон), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Так, дія Закону України № 1730-VIII поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Згідно з частиною 3 статті 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Предметом спору у вказаній справі є стягнення штрафних санкцій, нарахованих на заборгованість, яка виникла у 2015 році, а саме: пеня в розмірі 21 347,72 грн., нарахована за період з 15.03.2015 року по 24.12.2015 року; 3 % річних в розмірі 1 102,62 грн., нараховані за період з 15.03.2015 року по 24.12.2015 року; інфляційні в розмірі 2 523,89 грн., нараховані за період квітень, травень 2015 року.

Згідно розрахунку позовних вимог, відповідач повністю виконав свої зобовязання щодо оплати спожитого в 2015 році по Договору № 2297/15-КП-22 природного газу (останній платіж було здійснено 15.01.2016 року), тобто за 10 місяців до набрання чинності Законом України № 1730-VIII - 30.11.2016 року, що також підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Виходячи з того, що з дня набрання чинності Законом України № 1730-VIII 30.11.2016 року, пеня в розмірі 21 347,72 грн., 3 % річних в розмірі 1 102,62 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 523,89 грн., які нараховані на заборгованість, погашену до набрання чинності цим Законом (останній платіж 15.01.2016 року), підлягають списанню, як то визначено ч. 3 ст. 7 Закону, у задоволенні позову слід відмовити.

У запереченнях на відзив (132-133) та письмових поясненнях (а.с. 189) представник позивача зазначив наступне.

Законом України № 1730-VIII передбачене чітке коло осіб, які мають право на списання заборгованості та нарахувань, крім того, передбачений певний порядок списання заборгованості.

Так, відповідно до ст. 1 Закону:

процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості;

реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (далі - реєстр), - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства;

учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 3 Закону для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Порядок ведення та користування реєстром затверджується Кабінетом Міністрів України.

Із посиланням на викладене, представник позивача зазначає, що оскільки на даний час реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, не сформований Кабінетом Міністрів України, відповідач до реєстру не включений, а тому списання заборгованості відповідача є неправомірним.

Судом відхиляються зазначені заперечення представника позивача, оскільки відповідач не повинен нести відповідальність за відсутність сформованого та запущеного у дію реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що у підприємства підготовлений пакет документів для включення його до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, однак відсутність діючого реєстру унеможливлює здачу необхідних документів. Зазначив, що законодавець обумовив підстави списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань, процентів річних, однак в силу незалежних від підприємства обставин, фактично не представляється можливим внести Публічне акціонерне товариство Миколаївська теплоелектроцентраль до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості через відсутність запущеного у дію реєстру.

Крім того, відповідно до листа начальника департаменту профільного Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 8/10-551-17 від 10.03.2017 року (а.с. 195) нараховані на погашену підприємством заборгованість за спожитий природний газ до набрання чинності Закону України № 1730-VIII неустойка, штраф (пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню на підставі частини 3 статті 7 Закону, яка є нормою прямої дії, без включення підприємства до реєстру.

Вказані вище обставини, на думку суду, є підставою для відмови у задоволені заявлених Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складений 18.04.2017 року.

Суддя В.О. Корицька