ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.04.2017 Справа № 5013/2314/11

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.,

за участю сторін:

від Державної іпотечної установи: Подольський А.Ю. представник, посвідчення №237 від 27.01.2017 р.,

від скаржника: ОСОБА_2 представник, довіреність №95 від 06.02.2017 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2014 р. у справі

за заявою Державної іпотечної установи

до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Шанс"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2017 р. у даній справі (суддя Деревінська Л.В.) відмовлено в задоволенні клопотання від 11.04.2014р. за підписом "Директор ТОВ "ВКФ "Шанс" ОСОБА_4", про припинення повноважень розпорядника майна арбітражного керуючого Гринівського С.М. в частині виконання ним обов'язків керівника ТОВ "ВКФ "Шанс". Затверджено мирову угоду, укладену 25.03.2014р. між боржником товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Шанс" м. Олександрія та комітетом кредиторів. Повноваження розпорядника майна боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Шанс" арбітражного керуючого Гринівського С.М. припинено з 24.04.2014 р. Визнано вважати припиненою дію мораторію на задоволення вимог кредиторів; скасовано заборони товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ "ВКФ "Шанс" і всім його органам управління щодо відчуження у будь - який спосіб належних йому на праві власності та закріплених за ним на праві повного господарського відання основних засобів (фондів) та вчинення дій щодо ліквідації та реорганізації юридичної особи боржника, введені ухвалою господарського суду від 24.11.2011 р. про порушення провадження у справі. Провадження у справі припинено.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу господарського суду скасувати в частині затвердження мирової угоди, направити справу для нового розгляду до господарського суду Кіровоградської області.

Скаржник вважає, що укладення мирової угоди призвело до позбавлення його права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна іпотечна установа просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає припиненню, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст.14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 статті 91 ГПК України передбачено, що апеляційну скаргу мають право подати також особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Згідно ч.6 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі.

В силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи з метою попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що була чинною на дату винесення оскаржуваної ухвали визначено, що учасники провадження у справі про банкрутство сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Матеріали справи не містять, а ОСОБА_3 не надано доказів набуття ним статусу учасника провадження у даній справі.

Відносно доводів скаржника про те, що укладення мирової угоди призвело до позбавлення його права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1, колегія суддів враховує наступне.

Аналіз ч.1 ст.91 ГПК України свідчить про те, що підставою для надання певній незалученій до участі у справі особі права на звернення з апеляційною скаргою є саме порушення її прав або охоронюваних законом інтересів внаслідок вирішення судами спору в справі, до участі в якій ця особа обов'язково підлягала залученню як така, що мала певні права і обов'язки у спірних правовідносинах.

Як на підставу порушення його прав та охоронюваних законом інтересів скаржник посилається на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.07.2014 р. у справі № 398/1999/14-ц, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт інвестування відповідно до договору про інвестування в будівництво житла №06-11/10 від 06.11.2010 р., укладеного між ним та ТОВ "Комжитлобуд" у вигляді квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на об'єкт інвестування відповідно до договору про інвестування в будівництво житла № 06-11/10-Н від 06.11.2010 р., укладеного між ним і ТОВ "Комжитлобуд" у вигляді нежитлового приміщення № 39-1 загальною площею 23 м.кв. в АДРЕСА_1. Стягнуто з ТОВ "Комжитлобуд" та ТОВ ВКФ "Шанс" на користь ОСОБА_3 судовий збір по 1 558,60 грн. з кожного.

Колегія суддів вважає, що скаржником належним чином не доведено порушення оскаржуваною ухвалою його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки зазначене вище заочне рішення прийнято після винесення господарським судом ухвали про затвердження мирової угоди. Вказані в заочному рішенні обставини, не могли бути враховані місцевим господарським судом під час винесення цієї ухвали, як такі, що існували на відповідний час.

Враховуючи, що ОСОБА_3 статусу учасника провадження у даній справі не набув, доказів в підтвердження порушення оскаржуваною ухвалою його прав та охоронюваних законів інтересів не надав, а тому він не має правових підстав для звернення до суду з даною апеляційною скаргою.

Згідно до п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України", якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 ГПК України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті до провадження апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження з перегляду ухвали господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2014 р.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 91, 99 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 24.04.2014 р. у справі №5013/2314/11 припинити. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України. Головуючий суддя В.О.Кузнецов Судді О.В.Чус І.М.Кощеєв