ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 р. Справа №917/475/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" (АДРЕСА_1, 61204)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер" (вул.Гоголя, буд. 110,м. Миргород, Полтавська область, 37600)

про стягнення 17056,85 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 17056,85 грн., у тому числі 12403,09 грн. основного боргу за договором поставки № 12 від 02.01.2015р., 932,84 грн. пені, 3720,92 грн. штрафу.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій прохає стягнути з відповідача 932,84 грн. пені та 3720,92 грн. штрафу.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд приймає заяву про зменшення позовних вимог. Подальший розгляд справи здійснюється в межах зменшених позовних вимог.

Відповідач відзив на позов суду не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи на час судового засідання не надійшло.

Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 31.03.2017р. про вручення судової ухвали (а.с.38).

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав у відповідності до статей 43 , 22 ГПК України.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Визначені статтею 77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні, надані у справу докази є достатніми для вирішення спору, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.04.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Томаш" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер" (відповідачем) був укладений договір № 12 від 02.01.2015 р. (далі Договір).

За умовами Договору позивач як постачальник зобовязався систематично поставляти відповідачу (покупцю) лікарські засоби, вироби медичного призначення та інші товари, які мають право придбавати та продавати аптечні заклади.

За п. 3.2 Договору ціна товару, сума кожної поставки, відстрочка оплати поставленого товару і розмір націнки вказуються в накладних, які є невідємною частиною договору.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 12403,09 грн., що підтверджується видатковими накладними № 313058 від 07.11.2016р., № 316685 від 10.11.2016р., № 316943 від 10.11.2016р., № 317374 від 10.11.2016р., № 317449 від 10.11.2016р., № 317554 від 10.11.2016р., № 320528 від 14.11.2016р., № 320987 від 14.11.2016р., № 320988 від 14.11.2016р., № 325162 від 17.11.2016р., № 325267 від 17.11.2016р., № 325268 від 17.11.2016р., № 328362 від 21.11.2016р., № 328363 від 21.11.2016р., № 327951 від 21.11.2016р., № 344394 від 05.12.2016р., № 344397 від 05.12.2016р., № 344396 від 05.12.2016р., № 344395 від 05.12.2016р., № 352078 від 12.12.2016р., № 352119 від 12.12.2016р. та довіреностями відповідача на отримання товару від 02.01.2015р. № 3 та від 02.01.2015р. № 4 (а.с.10-31, 32-33).

У вказаних накладних сторони погодили строк оплати товару на протязі 21 дня з моменту його одержання.

За отриманий товар відповідач розрахувався несвоєчасно, сплативши 1000,00 грн. -27.03.2017р., 1000,00 грн. - 28.03.2017р., 10403,11 грн. 12.04.2017р., що підтверджується відповідними виписками з банківського рахунку.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Позивач, посилаючись на те, що відповідачем товар був оплачений несвоєчасно, прохає стягнути 932,84 грн. пені (нарахованої за періоди 29.11.2016р. 23.03.2017р. поетапно) та 3720,92 грн. штрафу (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п.6.2. Договору сторони встановили, зо за несплату вартості товару у встановлений термін нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення;

за прострочення виконання грошового зобов'язання понад 30 днів від дати узгодженого терміну оплати, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від загальної вартості несплаченого товару.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

В даній справі при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо сплати одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, а саме: порушення строку оплати отриманої продукції. Тому, одночасне застосування штрафу та пені не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору.

При цьому судом враховується така ж правова позиція, викладена в п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.07.2012р. № 01-06/908/2012.

При перевірці правильності розрахунку санкцій судом встановлено, що сума пені за періоди 29.11.2016р. 23.03.2017р. поетапно становить 932,30 грн., а сума штрафу 3720,92 грн. (з розрахунку 12403,09грн. вартості несплаченого товару х 30 % = 3 720,92 грн.). Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 0,54 грн. пені у позові слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обовязковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. За п. 4.6 цієї Постанови зменшення позивачем суми позову не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Прийняти заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" про зменшення позовних вимог.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Сервер" (вул.Гоголя, буд. 110,м. Миргород, Полтавська область, 37600; ідентифікаційний код 13954155) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Томаш" (АДРЕСА_2, 61204; ідентифікаційний код 25184975) 932грн. 30 коп. пені, 3720грн. 92 коп. штрафу, 1599грн. 81 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 19.04.2017р.

Суддя Безрук Т.М.