КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа№ 925/871/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ПАТ "Банк Форум" - Гуртового В.В.,

від ТОВ "Компанія "Агророст" - Кондратюка І.С.,

від ТОВ "Сіверус" - Рисіна О.О.,

від боржника - Хандюк Т.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017

у справі № 925/871/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авуар-Сервіс"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 у справі № 925/871/15 затверджено перелік конкурсних кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги, окрім інших визнано вимоги:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус" в сумі 1218 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу та в сумі 650009100,00 грн. боргу, які підлягають погашенню у четверту чергу;

Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в сумі 77089830,63 грн., які забезпечені заставою майна боржника, підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна і вносяться до реєстру вимог кредиторів окремо, в сумі 171656442,94 грн. боргу, які підлягають погашенню у четверту чергу, в сумі 30848573,70 грн. пені, які підлягають погашенню у шосту чергу; у решті вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням та у вказаній частині, Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати частково скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017, прийняти нове рішення, яким відхилити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус" та Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка в повному обсязі.

Арбітражний керуючий Ярмолінський Ю.В. подав відзив, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017.

Боржник у відзиві просив залишити без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіверус" подало відзив, в якому просить залишити без змін ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 статті 23 Закону про банкрутство встановлено, що кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Частиною 2 статті 25 Закону про банкрутство передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.05.2015 порушено провадження у справі № 925/871/15 про банкрутство Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника офіційно оприлюднене 28.05.2015.

До суду першої інстанції звернулось Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (Банк) із заявою про визнання вимог кредитора до боржника в розмірі 281 110 739,71 грн., з яких 77 089 830,63 грн. - вимоги забезпечені заставою, 172 221 096,90 грн. - вимоги четвертої черги, 31 799 812,18 - неустойка.

В обґрунтування заявлених вимог, кредитор послався на неналежне виконання умов кредитних договорів, які укладені між Банком та ТОВ "Росьагропродукт" як позичальником, в частині неповернення кредиту, несплати процентів за користування кредитними коштами та пені, за якими боржник виступив поручителем, а також за генеральним договором факторингу №1-0044/13/11-FA від 17.05.2013 між Банком (фактор) та боржником (клієнт), предметом якого є надання послуг з фінансування (надання Авансового платежу під відступлене право вимоги), управління дебіторською заборгованістю (обробка Товаросупроводжувальних документів, облік заборгованості, контроль та інформування про стан погашення), аналітично-інформаційне обслуговування (надання звітів про стан заборгованості, рух платежів, стан поставок та оплати).

Місцевий господарський суд визнав заявлені вимоги за кредитними договорами в повному обсязі, а за договором факторингу частково на суму основного боргу в сумі 1 474 229,19 грн., в решті заява Банку про визнання вимог на суму 564 693,96 грн. процентів, 154 386,89 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 76 851,59 грн. пені за прострочення сплати процентів залишена без розгляду на підставі п. 1 ст. 81 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про залишення без розгляду вимог Банку, оскільки кредитор не подав суду документи на підтвердження фактів передачі права вимоги (передачі в натурі первинних бухгалтерських документів про право вимоги до дебіторів боржника, які згідно з договором факторингу іменуються як Товаросупроводжувальні документи - ст. 517 Цивільного кодексу України), факти погашення вимог дебіторами безпосередньо фактору, факти здійснення фактором управління дебіторською заборгованістю дебіторів і аналітично-інформаційного обслуговування переданої заборгованості, у зв'язку з чим не виявляється за можливе перевірка судом правильності та підстав нарахування пені на прострочені проценти, тобто відсутня підтверджена сума процентів для нарахування на неї пені, відсутня можливість перевірити строки прострочення тощо.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус", колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіверус" подало заяву з вимогами до боржника на загальну суму 650010318,00 грн., з яких 650009100,00 грн. - основний борг, 1218,00 грн. - судовий збір.

Заявлені вимоги ґрунтуються на договорі купівлі-продажу цінних паперів від 02.12.2014 №136-1 (БВ14), за яким ТОВ "Сіверус" виступило продавцем, а боржник - покупцем цінних паперів в кількості 65000 шт. номінальною вартістю 1000,00 грн., емітент: ТОВ «Компанія з управління активами «Дефендер.ам» (Закритий недиверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд «Інвентум», загальною договірною вартістю 650009100,00 грн.

Вказаний договір зі сторони продавця виконаний шляхом перерахування на рахунок боржника цінних паперів, що підтверджується випискою про операції з цінними паперами за період з 02.12.2014 по 02.12.2014; випискою про стан рахунку в цінних паперах на 02.12.2014; актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2015 року.

Докази на підтвердження сплати за придбані цінні папери матеріали справи не містять.

За вказаних обставин відсутні підстави для відмови у визнані заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус", про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що фактичні обставини укладання договору купівлі-продажу цінних паперів від 02.12.2014 №136-1 (БВ14) протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство боржника можуть бути предметом розгляду суду за умов подання відповідної заяви в межах даної справи в порядку ст. 20 Закону про банкрутство, оскільки правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Тобто, визнання недійсними правочинів (договорів) може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов'язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов'язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону).

Втім, станом на час проведення попереднього засідання у даній справі, договір купівлі-продажу від 02.12.2014 №136-1 (БВ14) не оспорений учасниками провадження, а отже в силу ст. 204 Цивільного кодексу України вважається правомірним (презумпція правомірності провочину), у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Банку в цій частині.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 у даній справі в частині залишення без розгляду кредиторських вимог Банку та визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус" відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 у справі № 925/871/15 залишити без змін в частині кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" та кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверус".

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко