КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа№ 910/1314/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Разіної Т.І.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Пелюк С.С.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1314/17 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електрік груп"

до Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро"

про стягнення 150000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовною заявою до Відповідача про стягнення набутих без достатньої правової підстави грошових коштів у сумі 150000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1314/17 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача 150000 грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2250 грн 00 коп.

Рішення обґрунтоване наявністю правових підстав у відповідності до ст.387, 1212 Цивільного кодексу України для стягнення з Відповідача грошових коштів у розмірі 150000,00 грн., у зв'язку з набуттям вказаних коштів без достатньої правової підстави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1314/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд неправильно встановив обставини справи, оскільки, як зазначає Відповідач, рахунок №906 від 31.10.2016р. був виставлений Відповідачем на підставі договору №113 від 01.10.2015р. Також, на думку Відповідача, місцевий суд порушив норми процесуального права, оскільки розглянув даний спір за відсутності представника Відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.04.2017р.

Розпорядженням від 10.03.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. на лікарняному, яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Буравльова С.І., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження вище зазначеним складом суду.

10.04.2017р. до Київського апеляційного господарського суду Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення місцевого суду залишити без змін та апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання 11.04.2017р. представник Відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

01.11.2016р. Позивач згідно з платіжним дорученням №6587 перерахував на поточний рахунок Відповідача грошові кошти у сумі 200000,00 грн, з призначенням платежу "за кабель, згідно з рахунку № 906 від 31.10.2016".

Вказаний рахунок №906 від 31.10.2016р. був виставлений Позивачу ТОВ "Електроліга" для сплати за кабель - АВВГ1Х240 у кількості 4,00 на суму 218400,00 грн.

13.12.2016р. на усні звернення Позивача Відповідач частково повернув грошові кошти у сумі 50000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4805 з призначенням платежу «повернення коштів згідно рах №906 від 31-10-16 у т.ч. ПДВ 8333,33 грн», засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивач листами від 11.01.2017р. та 17.01.2017р. звернувся до Відповідача з вимогами про повернення решти грошових коштів у сумі 150000,00 грн. Вказані вимоги залишені Відповідачем без відповіді та виконання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно з п.2 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Як вірно встановлено місцевим судом, Позивач згідно з платіжним дорученням №6587 від 01.11.2016р. помилково перерахував на поточний рахунок Відповідача грошові кошти у сумі 200000,00 грн., які мав сплатити ТОВ "Електроліга" за виставленим рахунком №906 від 31.10.2016р.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що рахунок №906 від 31.10.2016р. був виставлений Відповідачем на підставі договору №113 від 01.10.2015р., оскільки Відповідачем не поданий суду даний договір. Крім того, у самому рахунку, наданому Відповідачем, вказано не рахунок, а рахунок-фактура, проте в платіжному дорученні Позивача №6587 від 01.11.2016р. в призначенні платежу вказано, що кошти перераховуються саме згідно з рахунком.

Будь-яких інших доказів існування між Позивач та Відповідачем договірних відносин матеріали справи також не містять. При цьому, суд враховує факт часткового повернення Відповідачем помилково отриманих коштів в сумі 50000,00 грн.

За таких обставин, грошові кошти у сумі 150000 грн, що були помилково перерахувані на поточний рахунок Відповідача згідно з платіжним дорученням №6587 від 01.11.2016р., підлягають поверненню Позивачу.

Також не приймаються до уваги доводи Відповідача щодо порушення місцевим судом норм процесуального права у зв'язку із винесенням рішення за відсутності представника Відповідача та неврахуванням його клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на таке.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, як вірно зазначено місцевим судом твердження Відповідача про неможливість з'явитися у судове засідання його представника через поважні причини, не надаючи жодного доказу, не може бути підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що Відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1314/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1314/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Т.І. Разіна

С.І. Буравльов