ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа № 925/267/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників сторін:

від позивача - представник не зявився,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП ОСОБА_1», м. Чернігів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС - ЦЕНТР», м. Черкаси

про стягнення 25000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 25000 грн. попередньої оплати за виконання робіт відповідно до договору підряду від 07.04.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір підряду на виготовлення та встановлення на автомобіль позивача бортової платформи з тентом. Позивачем згідно виставленого відповідачем рахунку було здійснено часткову передплату за роботи, проте відповідач підрядних робіт не виконав. На вимогу позивача попередню оплату відповідач не повернув, що і стало підставою звернення позивача із цим позовом до суду.

В судових засіданнях 30.03.2017 та 13.04.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Керівник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву та у судових засіданнях 30.03.2017 та 13.04.2017 проти позову заперечила повністю, вважає, що позов являється передчасним, оскільки дія договору продовжується до виконання робіт, за які позивач належним чином не перерахував всю суму передоплати. Умови договору не виконані з вини позивача, відповідач не відмовляється від виконання підрядних робіт.

У судовому засіданні 18 квітня 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

07.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП ОСОБА_1» (Замовник позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТС - ЦЕНТР» (Підрядник відповідач у справі) укладений договір підряду №0704/15 (а.с. 10-13).

Відповідно до умов договору Замовник доручає, а Підрядник зобовязується виконати роботи по виготовленню та встановленню бортової платформи на автомобіль Renault Premium в кількості однієї одиниці Устаткування, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити такі роботи (п.1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору комплектація устаткування вказується в специфікації до цього договору, яка є невідємною частиною договору (а.с. 13).

Згідно з п. 4.1. договору Підрядник зобовязується виконати роботи протягом 18 робочих днів з моменту зарахування на розрахунковий рахунок Підрядника суми вартості робіт за умови вчасного надання автомобіля.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що вартість робіт по виготовленню та встановленню бортової платформи з тентом на автомобіль Renault Premium становить 100000 грн. з врахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 5.3 договору замовник зобовязується протягом трьох робочих днів з моменту укладення даного договору здійснити передоплату у розмірі 70%, що складає 70000 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 5.4 договору решту загальної вартості Устаткування у розмірі 30%, що складає 30000 грн. з урахуванням ПДВ, Замовник перераховує Підряднику на протязі двох робочих днів після повідомлення Замовника Підрядником про готовність Устаткування до відвантаження.

Пунктом 9.4 договору сторони визначили, що даний договір діє з моменту його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань.

Відповідно до п. 10.2 договору Замовник має право достроково розірвати даний договір в односторонньому порядку, за умови повного відшкодування витрат Підрядника та проведення оплати роботи Підрядника, яка фактично виконана на момент повідомлення Замовника про бажання розірвати даний договір.

08.05.2015 відповідно до рахунку фактури від 10.04.2015 (а.с. 14) позивач згідно з платіжним дорученнями №525 перерахував відповідачу 15000 грн. передплати за послуги. 04.06.2015 платіжним дорученням №662 позивач перерахував відповідачу 10000 грн. передоплати, 08.06.2015 платіжним дорученням №677 позивач перерахував 10000 грн. (а.с. 15, 16, 17).

27.10.2015 позивач звернувся до відповідача з листом №173, у якому просить останнього повернути перераховані кошти в сумі 35000 грн. за виготовлення бортової платформи з тентом на автомобіль Renault Premium у звязку з невиконанням даних робіт.

Згідно з витягом по руху коштів по рахунку позивача 30.12.2015 відповідач повернув сплачені відповідно до платіжного доручення №662 від 04.06.2015, 10000 грн. передоплати за послуги.

Позивач стверджує, що станом, на час звернення із цим позовом до суду відповідач залишок передоплати у розмірі 25000 грн. не повернув, у звязку з чим позивач звернувся із даним позовом до суду і просить стягнути її з відповідача.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обовязковим для виконання.

Господарським судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою являється договором підряду.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов висновку, що позивач у справі згідно з п. 10.4 договору через невиконання відповідачем підрядних робіт скористався своїм правом одностороннього розірвання договору підряду, про що повідомив відповідачу листом №173 від 23.10.2015, яким просив відповідача повернути передоплату в сумі 35000 грн.

На думку суду підтвердженням відсутності у відповідача намірів виконувати умови договору підряду та погодження з розірванням цього договору, являється повернення відповідачем 30.12.2015 частини передоплати в сумі 10000 грн.

Оскільки відповідач не надав суду доказів про виконання зобовязань за договором підряду, які підлягають до оплати замовником, не повернув повністю попередню оплату позивачу після заявленої вимоги позивачем, тому неповернута сума попередньої оплати у сумі 25000 грн. є боргом відповідача перед позивачем і вимога позивача про стягнення цієї суми є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 25000 грн. попередньої оплати.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТС - ЦЕНТР» ( вул. Смілянська, 164, м.Черкаси, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП ОСОБА_1» ( вул. Слободська, 25, м. Чернігів, ) 25000 попередньої оплати та 1600 витрат за сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2017.

Суддя О.В. Чевгуз