РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017Справа №910/3481/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРТРАНССОЮЗ"

До Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

Про стягнення 53 346,06 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Довгопол В.Т.

від відповідача: Ситайло Н.В.

В судовому засіданні 12.04.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

03.03.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРТРАНССОЮЗ" (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (надалі - відповідач) про стягнення 53 346,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/3481/17, розгляд справи призначено на 20.03.2017.

16.03.2017 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

17.03.2017 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 20.03.2017 оголошено перерву до 12.04.2017

07.04.2017 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 12.04.2017, представники позивача та відповідача з'явились та надали пояснення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Договором від 05.12.2013 №2925/604-2013, укладеним Сторонами та який є підставою позову у даній справі, не передбачено погодження маршруту слідування вантажу.

Безпосередньо перевезення вантажу за певним маршрутом здійснювалось за окремими договорами перевезення (накладними УМВС), що укладались клієнтами Позивача з використанням його коду платника без участі ДП «УТЛЦ» (Основним виконавцем за Договором на момент організації перевезення). Порядок врегулювання спорів, що виникають з договору перевезення, врегульовується законодавством та Договором від 05.12.2013 №2925/604-2013 не передбачено.

Позивач вважає, що спір виник через стягнення з нього вартості різниць тарифів на загальну суму 46 029,06 грн. за перевезення вантажів у вагонах у зв'язку з тим, що в дійсності вагони слідували не через заявлену Позивачем прикордонну станцію Квашино, а через прикордонну станцію Тополі.

Підставою позову у справі №910/3481/17 є договір транспортного експедирування від 05.12.2013 №2925/604-2013 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних критих вагонах (далі - Договір). Даний договір у 2013 році укладено ТОВ «НВП «Укртранссоюз» (Замовник), ДП «Український транспортно-логістичний центр» (Основний виконавець) та ДП «Український державний центр залізничних рефрижераторних перевезень «Укррефтранс» (Співвиконавець). Додатковою угодою від 01.12.2015 №7 сторонами Договору визначено ТОВ «НВП «Укртранссоюз» (Замовник) та ПАТ «Укрзалізниця» (Виконавець).

Обов'язком Замовника є пред'явлення або організація пред'явлення замовлення на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через АС «Месплан» (п.п. 2.2.1 Договору).

Так, згідно з пунктом 2.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 21.06.2007 №552, замовлення надаються із зазначенням обсягів перевезень у вагонах (контейнерах) і тонах. Замовлення оформляється окремо для кожної номенклатури вантажу, для кожної станції відправлення.

Як вбачається з Правил, в даному замовленні не передбачено погодження маршруту слідування, замовляються виключно обсяги перевезень.

Наведене више спростовує твердження Позивача «Позивач замовив у Відповідача послугу з організації перевезення вантажів у Вагонах по зазначеним више маршрутам саме через прикордонну станцію Квашино Донецької залізниці.»

Судом встановлено, що саме за Замовником закріплено обов'язок здійснювати або сприяти здійсненню відправлення вантажів за призначенням (п.п. 2.2.8 Договору) та забезпечення належного оформлення перевізних документів із зазначенням коду платника, наданого Замовнику Основним виконавцем у письмовій формі (п.п. 2.2.9 Договору).

Основний виконавець в рамках надання послуг за Договором: розглядає та, у разі можливості, узгоджує замовлення Замовника на перевезення вантажів у вагонах (п.п. 2.4.2 Договору); організовує, відповідно до наданих планів перевезень, забезпечення замовника придатними у комерційному та технічному відношенні вагонами під навантаження, надає послуги, пов'язані з організацією перевезень(п.п.2.4. Договору).

Як свідчать матеріали справи, в тому числі підписані обома сторонами акти наданих послуг №6 від 30.06.2014, №7 від 31.07.2014 та відомості графи 27 накладних УМВС, Основним виконавцем належним чином виконано замовлення Замовника на перевезення вантажів у вагонах.

Окрім визначеного пп. 2.2.1 Договору замовлення. Договором передбачено лише подання замовлення про надання додаткових послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, визначених Додатком 1 до Договору, які не є предметом спору. Про такі замовлення йдеться у п.п.2.2.7 Договору, на який хибно посилається Позивач. о

Згідно з умовами Договору, Основний виконавець зобов'язаний виступати платником залізничного тарифу (п.п.2.4.5 Договору); складати акти наданих послуг з нарахування сум платежів згідно з умовами розділу 3 Договору та надавати їх для узгодження Замовнику (п.п.2.4.6 Договору); здійснювати розрахунки з Замовником та Співвиконавцем за надані послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, та вести облік нарахованих і сплачених сум, надавати Замовнику та Співвиконавцю відповідні розрахункові документи.

Обов'язком Замовника, крім здійснення передоплати в порядку п.п.2.2.5 Договору, є проведення оплати за надані послуги, пов'язані з організацією перевезень вантажів, відповідно до розділу 3 Договору. Загальна ціна Договору визначається Сторонами в Протоколі погодження договірної ціни, який є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток №2 цього Договору).

Додатком 2 Договору визначено, що вартість послуг з організації перевезень вантажів Замовника по кожному вагону включає в себе, зокрема, плату за організацію перевезення вантажів у вагоні, яка розраховується як тариф, встановлений Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги (далі - Збірник тарифів) та складається з тарифу на перевезення вантажу, встановленого для вагонів власного парку, розрахункової вагонної складової та послуг Основного виконавця.

Платником залізничного тарифу ДП «УТЛЦ» виступало на підставі укладених з залізницями договорами, в даному випадку, відповідно до договору із державним підприємством «Придніпровська залізниця» від 13 грудня 2011 року №11717/НЮп/017-2011 (далі - Договір із Залізницею).

Цим договором передбачено умови оплати Експедитором (ДП «УТЛЦ») вартості послуг Залізниці (оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, збори за подачу і забирання вагонів, та інші додаткові послуги) наданих Вантажовласникам, при здійсненні експортно-імпортних та внутрішніх перевезень вантажів, а також інших послуг по договірним тарифам.

Умовами Договору із Залізницею передбачено обов'язок передавати Експедитору переліки витрат по кожному підкоду окремо, що відповідає умовам пункту 2.7 Правил - на кожного платника розрахунковий підрозділ складає перелік документів, які включені до розрахунку за звітну добу щодо відправлення, видачі вантажів і додаткових зборів. Строки надання таких переліків нормативно не встановлено.

Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток та інших документів, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Відповідач, не будучи ні вантажовідправником, ні вантажоодержувачем, про донарахування тарифу та списання коштів зі свого підкоду дізнається виключно з переліків витрат (наявні у матеріалах справи) та лише після цього має можливість виставити відповідну суму своєму Замовнику послуг.

Так, з переліків №20150209 від 09.02.2015 та №20150207 від 07.02.2015, наданого Залізницею ДП «УТЛЦ» у березні 2015 року, вбачається списання з розрахункового рахунку ДП «УТЛЦ» вартості тарифу за договором від 13 грудня 2011 року №11717/НЮп/017-2011.

Підпунктом 3.4.9 Договору від 05.12.2013 №2925/604-2013 визначено, що остаточна звірка розрахунків із Замовником здійснюється після звірки розрахунків з залізницями.

Граничний строк проведення такої звірки не встановлено, а визначається моментом настання певної події - звірка розрахунків Замовника із залізницями.

Відтак, у відповідності з умовами Договору, Відповідачем списано з особового рахунку Позивача різницю тарифів, який входить у вартість послуг з організації перевезення по кожному вагону та за які Позивачем внесено попередню оплату, та надано передбачені Договором документи.

Листом від 23.03.2015 №УТЛЦ-10/810 ДП «УТЛЦ» повідомило ТОВ «НВП «Укртранссоюз», всупереч його твердженням, не про слідування Вагонів через прикордонну станцію Тополі Південної залізниці.

Даним листом Основний виконавець інформував Позивача про «проведення коригування платежів за перевезення в червні, липні 2014 року власних вагонів з вантажами «дріт сталевий», «цвяхи з чорних металів», «емалі» відповідно до накладних, що додаються до листа. Відповідно до перевізних документів в графі 91 зазначено код 9552135, який надано ТОВ «НВП «Укртранссоюз».»

Також цим листом проінформовано, що у зв'язку з тим, що вагони слідували через станцію Тополі Південної залізниці, а не через станцію Квашино Донецької дороги, Придніпровською залізницею проведено перерахунок тарифу та нараховано за фактичний маршрут вагонів різницю тарифу у розмірі 46 029.06 грн. що буде виставлено на рахунок ТОВ «НВП «Укртранссоюз» як платника.

Договором передбачено право Замовника самостійно укладати договори про організацію перевезень вантажів із підприємствами, які зацікавлені в перевезеннях вантажів та виконувати всі юридичні дії, пов'язані з виконанням укладених договорів. При цьому, сторона, яка залучила третю особу до виконання свого зобов'язання за цим Договором, несе перед іншими Сторонами відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань цією третьою особою, як за свої власні (п.п. 4.6 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що Замовником надано присвоєний йому код платника ПАО «ДНЕПРОМЕТИЗ», ПАО «Интерпайп НМТЗ», ОДО «Завод Метиз». Цими підприємствами укладено договори перевезення (накладні УМВС) з ДП «Придніпровська залізниця», в яких вони виступають вантажовідправниками.

Угодою про міжнародне залізничне сполучення (УМВС,СМГС) у редакції, що діяла на момент здійснення перевезення, параграфом 6 закріплено «в накладной отправитель должен указать выходные пограничные станции страны отправителя и транзитных стран, через которые должен проследовать груз». Згідно з Додатком 12.5 «Пояснения по заполнению накладной СМГС» у графі 16 «Подпись отправителя» «отправитель проставляет свою подпись, которая подтверждает правильность всех сведений, внесенных им в накладную.».

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "УКРТРАНССОЮЗ" до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 53 346,06 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.04.2017

Суддя М.О. Лиськов