ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 квітня 2017 року Справа № 924/452/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Куровського С.В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича,
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 29 листопада 2016 року,
у справі № 924/452/16 Господарського суду Хмельницької області,
за заявоюПублічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (м. Київ),
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Поділля" (с. Юринці, Городоцький район, Хмельницька область),
про визнання банкрутом,-
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 06.06.2016 року (суддя - Вибодовський О.Д.) за заявою Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (далі за текстом - ПАТ "ПУМБ") порушено провадження у справі № 924/452/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Поділля" (далі за текстом - ТзОВ "Мрія Поділля"); визнано вимоги ПАТ "ПУМБ" у розмірі 389 601 871 грн. 61 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича, інше.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16 (головуючий суддя - Савченко Г.І., судді: Саврій В.А., Дужич С.П.) апеляційну скаргу ТзОВ "Мрія Поділля" задоволено частково; ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.06.2016 року у справі № 924/452/16 скасовано; прийнято нове судове рішення; порушено провадження у справі № 924/452/16 про банкрутство ТзОВ "Мрія Поділля"; визнано вимоги ПАТ "ПУМБ" у розмірі 389 601 871 грн. 61 коп.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; справу передано до місцевого господарського суду для вирішення питання про призначення розпорядника майна у справі про банкрутство ТзОВ "Мрія Поділля". При цьому, апеляційним господарським судом зазначено, що арбітражний керуючий Штельманчук М.С. не може бути призначений розпорядником майна, оскільки наявні обґрунтовані підстави вважати арбітражного керуючого Штельманчука М.С. заінтересованим у цій справі.

Не погоджуючись з прийнятою господарським судом апеляційної інстанції постановою, арбітражний керуючий Штельманчук М.С. звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року та залишити в силі ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 06.06.2016 року у справі № 924/452/16. При цьому, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Одночасно, касаційна скарга арбітражного керуючого Штельманчука М.С. містить Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому скаржник просить вважати причину пропуску процесуального строку на подання касаційної скарги поважною, посилаючись на те, що він не був присутнім у судовому засіданні 29.11.2016 року у Рівненському апеляційному господарському суді під час прийняття рішення за результатами розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Мрія Поділля", а про скасування ухвали Господарського суду Хмельницької області від 06.06.2016 року у справі № 924/452/16 він дізнався з отриманої від ПАТ "ПУМБ" касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16.

Розглянувши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Штельманчука М.С., колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Відповідно до ст. 110 ГПК України, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

При цьому, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на те, що оскаржувана в касаційному порядку постанова Рівненського апеляційного господарського суду прийнята 29.11.2016 року, відправлена 01.12.2016 року, що підтверджує відмітка про відправку на зворотній стороні оригіналу оскаржуваної постанови господарського суду апеляційної інстанції, де зазначено про відправку 11 копій постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16.

Пунктами 4.1. та 4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів (затверджені Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 1149 від 12.12.2007 року) встановлені нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку): Місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; У межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1; Між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+2; Між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в п. 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Однак, арбітражний керуючий Штельманчук М.С. звернувся із касаційною скаргою на зазначену постанову 12.04.2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції господарського суду апеляційної інстанції.

Водночас, колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що можливість ознайомлення ТзОВ "ТК" Дортранс" з текстом оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду залежала виключно від власного волевиявлення скаржника, оскільки відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень регулюються Законом України "Про доступ до судових рішень" (який набрав чинності з 01.06.2006 року), ст.ст. 2, 4 якого встановлено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 року забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає не доречним посилання, як на підставу для поновлення строку на касаційне оскарження спірної постанови, що скаржник не знав про хід справи, в якій він був розпорядником майна боржника.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Поряд з цим, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на правову позицію Верховного суду України в постанові від 13.07.2016 року у справі № Б29/162-10, де зазначено, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, то таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

За таких обставин, враховуючи те, що скаржником не наведено поважних причин пропуску встановленого строку на подання касаційної скарги, у розумінні ст. 53 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відмову арбітражному керуючу Штельманчуку М.С. у задоволенні Клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відхилено судом касаційної інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 5) ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити арбітражному керуючому Штельманчуку Михайлу Сергійовичу у задоволенні Клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16.

2. Касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 року у справі № 924/452/16 повернути арбітражному керуючому Штельманчуку Михайлу Сергійовичу.

Головуючий суддя В.Ю. Поліщук

судді: О.В. Білошкап

С.В. Куровський