ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа № 911/488/17

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», Київська обл., м. Вишгород

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України, м. Київ

та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

про стягнення ,61 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 01/44-950Д від 21.12.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 08 від 11.01.2017;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: ОСОБА_3 - довіреність № 122/2016 від 29.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернулось Державне підприємство «Енергоринок» (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі - відповідач) про стягнення ,61 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань за договором від 15.05.2008 № 3/08-ЕЕ/4695/01, зокрема щодо оплати поставленої електроенергії за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. У звязку з цим Позивач просить суд стягнути з Відповідача ,61 грн. заборгованості, з якої: ,93 грн. - основного боргу, 159800822,90 грн. - пені, 1316165,32 грн. - штрафу, 19267234,09 грн. - 3 % річних та 87036152,37 грн. - інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2017 порушено провадження у справі № 911/488/17 та призначено її до розгляду на 04.04.2017.

Ухвалою суду від 04.04.2017 залучено до участі у справі третіх осіб 1, 2 - Кабінет Міністрів України та Міністерство енергетики та вугільної промисловості України; розгляд справи відкладено на 18.04.2017.

12.04.2017 до суду надійшов лист Позивача від 12.04.2017 б/№ (вх. № 7772/17) про залучення доказів направлення копій позовної заяви Третім особам 1, 2.

18.04.2017 до суду надійшло клопотання Відповідача б/№, б/дати (вх. № 8118/17) про зменшення розміру пені та штрафу у двадцять разів.

В судове засідання 18.04.2017 зявились представники Позивача, Відповідача і Третьої особи 2 та надали пояснення у справі. Представник Позивача позов підтримала і просила задовольнити його в повному обсязі. Представник Відповідача по суті позовних вимог не заперечував та відповідно до поданого клопотання просив зменшити розмір пені та штрафу у двадцять разів.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 18.04.2017 після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача, Відповідача та Третьої особи 2, зясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2008 між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством «Укренерговугілля», яке згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 13.11.2008 № 557 було реорганізовано в Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» (ЕК, відповідач у справі) укладено договір № 3/08-ЕЕ/4695/01 (далі - Договір), відповідно до умов якого ДПЕ зобовязалося продавати, а ЕК - купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 4.10., 4.13. Договору, ДПЕ надсилає ЕК поштою до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електроенергії, підписаний зі свого боку у двох примірниках. Документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ЕК, є підписаний з боку ДПЕ та ЕК та скріплений печатками Акт купівлі-продажу електроенергії.

Пунктами 6.1, 6.4. Договору сторонами врегульовано порядок оплати отриманої електроенергії.

Договір укладено на термін з 01 червня 2008 року до 31 грудня 2008 року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не заявила письмово про намір розірвати договір за один місяць до дати закінчення строку дії договору (п. 11.6. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи жодна з сторін Договору не зверталася із заявами про розірвання договору від 15.05.2008 № 3/08-ЕЕ/4695/01 за один місяць до дати закінчення строку дії Договору.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність факту продовження дії Договору від 15.05.2008 № 3/08-ЕЕ/4695/01.

На виконання п. 2.1. Договору Позивач за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 передав Відповідачу електроенергію на загальну суму ,73 грн., що підтверджується відповідними підписаними та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу електроенергії за вказаний період, копії яких долучені до матеріалів справи.

Для оплати вартості електроенергії поставленої за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на підставі Договору, Позивачем виставлені Відповідачу рахунки-фактури на визначену суму.

Однак Відповідач, в порушення вимог п. 6.1, 6.4. Договору, за отриману від Позивача електроенергію розрахувався частково на суму 906000542,80 грн., що підтверджується довідкою про стан взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 станом на 31.12.2016 по договору № 3/08-ЕЕ/4695/01 та актом звірки розрахунків станом на 01.01.2017 від 17.01.2017 № 01/62, який підписаний та скріплений печатками Позивача та Відповідача без зазначення Відповідачем будь-якого зауваження щодо якості, вартості, обсягу реалізованої Позивачем електроенергії чи суми заборгованості Відповідача перед Позивачем з оплати придбаної електроенергії, копія якого знаходиться в матеріалах справи, отже матеріалами справи підтверджується та Відповідачем не заперечується борг перед Позивачем з оплати електроенергії, яка передана Позивачем Відповідачу за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на підставі Договору, у сумі ,93 грн.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором з оплати отриманої електричної енергії за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на загальну суму ,61 грн., яка включає в себе станом на 31.12.2017 основний борг у сумі ,93 грн., 159800822,90 грн. пені, 1316165,32 грн. штрафу, 19267234,09 грн. 3 % річних та 87036152,37 грн. інфляційних втрат.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про електроенергетику», купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких більші за граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюється на оптовому ринку електричної енергії України. Функціонування інших оптових ринків електричної енергії в Україні забороняється.

Закон України «Про електроенергетику» у ч. 8, 9 ст. 15 передбачає, що оптовий ринок електричної енергії України створюється на підставі договору. Сторонами договору є суб'єкти господарської діяльності, пов'язаної з: диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням об'єднаною енергетичною системою України; виробництвом електричної енергії на електростанціях; передачею електричної енергії; постачанням електричної енергії; розподілом електричної енергії; оптовим постачанням електричної енергії.

Суд встановив, що договором, на підставі якого створюється оптовий ринок електричної електроенергії України, є Договір між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996, затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі за текстом: ДЧОРЕ).

Згідно п. «а», «в» ч. 1 преамбули ДЧОРЕ, Державне підприємство «Енергоринок», яке одержало ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з оптового постачання електричної енергії, має бути Стороною цього Договору і виконувати положення цього Договору, які поширюються на його діяльність як Сторони цього Договору; Постачальник електричної енергії, який одержав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, має бути Стороною цього Договору і дотримуватися тих положень цього Договору, які поширюються на його діяльність як Сторони цього Договору і/або як члена ринку.

Пунктом 1.1. ДЧОРЕ передбачено, що Державне підприємство «Енергоринок» є стороною цього Договору та здійснює діяльність з оптового постачання електричної енергії. Постачальник електричної енергії сторона цього Договору, що купує електричну енергію на Оптовому ринку. Місцевий або незалежний постачальник, який діє відповідно до умов своє ліцензії. Місцевий постачальник - постачальник, який одержав ліцензію з постачання електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території.

Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» є постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, отже Позивач та Відповідач є членами оптового ринку електричної енергії.

Закон України «Про електроенергетику» у абз. 5 ч. 12 ст. 15 передбачає, що всі учасники оптового ринку електричної енергії укладають договори купівлі-продажу електричної енергії з субєктом підприємницької діяльності, який здійснює оптове постачання електричної енергії відповідно до договору, на підставі якого створюється оптовий ринок електричної енергії.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.02.2002 № 3-рп/2002 (справа про електроенергетику) встановлено, що запроваджений порядок грошових взаєморозрахунків на оптовому електричної енергії не порушує правову модель господарських відносин.

Постановою НКРЕ від 11.05.2006 року за № 577 схвалено Примірний договір купівлі-продажу електроенергії між оптовим постачальником електричної енергії (Державним підприємством «Енергоринок») та постачальником електроенергії за регульованим тарифом.

Таким чином на підставі вищевказаних правових актів між Позивачем та Відповідачем було укладено договір від 15.05.2008 № 3/08-ЕЕ/4695/01.

Порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії регламентовано ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику».

Згідно ч. 2, 3, 4, 5, 6 ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, перераховуються згідно з алгоритмом оптового ринку електричної енергії виключно на: поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії; поточний рахунок підприємства, яке здійснює розподіл електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами; поточний рахунок енергопостачальника; поточний рахунок із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості оптового постачальника електричної енергії. Кошти за електричну енергію, закуплену на оптовому ринку електричної енергії, всіма енергопостачальниками перераховуються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії. Кошти за електричну енергію, закуплену на оптовому ринку підприємством, що здійснює передачу електричної енергії, та всіма підприємствами, що здійснюють розподіл електричної енергії, перераховуються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії. З поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії зазначені кошти спрямовуються виключно: енергогенеруючим компаніям та іншим суб'єктам господарської діяльності, які провадять продаж електричної енергії оптовому постачальнику електричної енергії; підприємству, яке здійснює диспетчерське управління об'єднаною енергетичною системою України, підприємству, яке здійснює передачу електричної енергії, а також на допоміжні заходи із забезпечення сталого функціонування обєднаної енергетичної системи України; на поточний рахунок оптового постачальника електричної енергії; іншим особам, які мають право на отримання коштів з інвестиційної складової оптового тарифу на електричну енергію, затвердженої національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, в тому числі на спільне фінансування розвитку нетрадиційних джерел електричної енергії.

Згідно п. 6.3., 6.6. Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії (додаток 4 до ДЧОРЕ) (далі за текстом: ІВКОР), під час проведення розрахунків за електричну енергію: кошти (за винятком коштів, що перераховуються згідно з окремими рішеннями Уряду), що надходять на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника з поточних рахунків із спеціальним режимом використання місцевих постачальників, а також кошти, що перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання оптового постачальника на рахунки виробників та інших учасників розподілу коштів, у розрахунковому періоді, зараховуються як поточна оплата електричної енергії, придбаної в цьому ж періоді; кошти, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового постачальника з інших рахунків місцевих постачальників у розрахунковому періоді, зараховуються як оплата електричної енергії згідно з призначенням платежу, вказаним у платіжному документі. Оплата за куплену в оптовому ринку електричну енергію постачальниками здійснюється на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового постачальника на підставі договорів купівлі-продажу електричної енергії, які укладаються відповідно до договору

Пунктами 6.1., 6.4. Договору сторони погодили, що оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, а також з інших рахунків ЕК. Остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК. У цьому випадку ЕК зобовязана обовязково вказати призначення платежу.

Відповідно до п. 6.2., 6.4., 6.5., 6.7. ІВКОР, споживачі, яким електрична енергія постачається місцевим постачальником, зобовязані оплачувати її коштами виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання місцевих постачальників. Оплата за продану виробниками ті іншими субєктами електричну енергію оптовому постачальнику здійснюється на їх рахунки згідно з умовами двосторонніх договорів. Банкір ринку здійснює перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання оптового постачальника, які надійшли від постачальників за попередній день, відповідно до алгоритму та на підставі розпорядження власника рахунку. При проведенні розрахунків за куплену електричну енергію оптовий постачальник обовязково вказує у призначенні платежу розрахунковий період, за який здійснюється оплата, обсяг та розмір ПДВ. Банкір ринку здійснює перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання місцевих постачальників на поточні рахунки оптового постачальника відповідно до алгоритму двічі на день. При цьому у призначенні платежу банкіром ринку зазначається: «За електричну енергію згідно з постановою НКРЕ, в тому числі ПДВ».

Як встановлено судом вище, Відповідачем обовязок щодо оплати отриманої електроенергії за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 виконано частково, зокрема несплаченою залишається сума основного боргу в розмірі ,93 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено передбачене Договором та ст. 15, 15-1 Закону України «Про електроенергетику», ст. 526, 530, 612, 655, 692 ЦК України, ст. 173, 175, 193 ГК України, право Позивача на одержання коштів за продану електроенергію.

Враховуючи те, що ,93 грн. основного боргу Відповідача перед Позивачем за отриману електричну енергію за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на підставі Договору на час прийняття судового рішення не погашено, що додатково підтверджується усними поясненнями представника Відповідача, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога Позивача про стягнення з Відповідача ,93 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобовязання за Договором, Позивачем за загальний період з 15.02.2016 по 31.12.2016 нарахована пеня в сумі 159800822,90 грн., у також нараховано штраф у сумі 1316165,32 грн.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частинами другою, третьою цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 7.3.2. Договору сторони останнього погодили, що ЕК несе відповідальність за порушення строків оплати за отриману електроенергію, передбачених розділом 6 договору. В разі несплати ЕК за куплену в ДПЕ електроенергію у терміни, встановлені п. 6.4. договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ має право нарахувати пеню ЕК у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягнути штраф у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу. Сплата ЕК пені та штрафу здійснюється з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок ДПЕ і не звільняє ЕК від обовязку відшкодувати збитки, спричинені несплатою або несвоєчасною оплатою отриманої електроенергії.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки судом встановлено, що вони є обґрунтованими, арифметично вірними та такими, що здійснені відповідно до умов Договору та чинного законодавства, отже позовні вимоги Позивача про стягнення 159800822,90 грн. пені та 1316165,32 грн. штрафу підлягають задоволенню повністю.

Також у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов'язання за Договором, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 19267234,09 грн. 3 % річних та 87036152,37 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останні є обґрунтованими та арифметично вірними, а отже вимога Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних підлягає задоволенню повністю в сумі 19267234,09 грн. та вимога Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню повністю в сумі 87036152,37 грн.

Відповідач у своєму клопотанні просить суд зменшити розмір пені та штрафу у двадцять разів у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем та затримкою розрахунків контрагентів Відповідача за поставлену електроенергію, оскільки основними споживачами Відповідача є вугледобувні підприємства Донецької та Луганської областей, розташовані в зоні проведення антитерористичної операції. Також як зазначає Відповідач, ним у 2016 році планувалося масове обмеження електропостачання боржників, однак Міненерговугілля України, як орган управління майном підприємства, зобовязувався сприяти погашенню заборгованості вугільних підприємств через Державний бюджет України, втім суттєвих змін щодо оплати заборгованості не відбулося.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Заслухавши пояснення учасників у справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 83 ГПК України щодо зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки наведені Відповідачем обставини не є підставою для невиконання Відповідачем господарських зобовязань перед Позивачем та представником Позивача зазначено, що Позивач також перебуває у скрутному матеріальному становищі, у тому числі через неналежне виконання Відповідачем своїх зобовязань за Договором.

Беручи до уваги все вищевикладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (07300, Київська обл., м. Вишгород, ПАТ «Укргідроенерго»; ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ) НОМЕР_1 (один мільярд шістсот сорок один мільйон вісімсот тридцять девять тисяч триста тридцять шість) грн. 93 коп. основного боргу, 159800822 (сто пятдесят девять мільйонів вісімсот тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 90 коп. пені, 1316165 (один мільйон триста шістнадцять тисяч сто шістдесят пять) грн. 32 коп. штрафу, 19267234 (девятнадцять мільйонів двісті шістдесят сім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 09 коп. 3 % річних, 87036152 (вісімдесят сім мільйонів тридцять шість тисяч сто пятдесят дві) грн. 37 коп. інфляційних втрат та 240000 (двісті сорок тисяч) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 24.04.2017.

Суддя С.Ю. Наріжний