УХВАЛА

12.04.2017№ 910/3581/17

За позовом Львівської міської ради

до Львівської обласної ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку

Львівської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Рубель С.В. за довіреністю № 2901-вих-289 від 17.03.2017;

від відповідача: Мельник А.І. за довіреністю № 01-вих-8 від 11.01.2017;

від третьої особи: не з'явився.

ОСТАВИНИ СПРАВИ:

Львівська міська рада (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Львівської обласної ради (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення.

Одночасно, представником позивача було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно до змісту якої позивач просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження нерухомим майном, яке зазначено в оспорюваному рішенні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.03.2017 порушено провадження у справі № 910/3581/17, її розгляд призначено на 29.03.2017 року.

24.03.2017 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 29.03.2017 року представник позивача підтримав подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, подав заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, а також подав клопотання про проведення судових засідань у справі № 910/3581/17 в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в судове засідання 29.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 12.04.2017 року.

При цьому, суд відклав розгляд поданого позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову до встановлення фактичних обставин справи.

В судовому засіданні 12.04.2017 року представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити подане клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.04.2017 року проти задоволення позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні поданого позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні 12.04.2017 року заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління майном спільної власності Львівської обласної ради.

Представник третьої особи в судове засідання 12.04.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 12.04.2017 року судом було розглянуто подане позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову та вирішено відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом вказаної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Як на тому наголошено в п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

Виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого позову є вимога про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об'єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" в частині п. 6 про оформлення права спільної власності теритоіральних громад Львівської області в особі обласної ради, зокрема, на відділення фтизіопульмонології, "А-2", загальною площею 417,4 кв.м., гараж "Б-1" загальною площею 30,2 кв.м. в будинку № 24 на вул. Лемківській № 24 у м. Львові; пульмонологічне та фтизіопедіатричне відділення в будинку № 14 на вулиці Устияновича загальною площею 432,3 кв.м.; будівлі в будинку № 274 на вулиці Замарстинівській у м. Львові (будівля харчоблоку "В-1") загальною площею 530, 7 кв.м., лікувальний корпус "Б-3" загальною площею 818,9 кв.м., адмінкорпус "Н-1" загальною площею 90,4 кв.м., водокачка "Л-1" загальною площею 19,0 кв.м., пральня-котельня "Г-2" загальною площею 294,6 кв.м., хлораторна "Ж-1" загальною площею 13,3 кв.м., аптека "З-1""З'-1" загальною площею 65, 8 кв.м., водокачка "О-1" загальною площею 15,6 кв.м., гараж "Е-1" загальною площею 123,3 кв.м., овочесховище "М-1" загальною площею 70,6 кв.м., погріб "Д-1" 16,0 кв.м., дезкамера, столярна майстерня "Є-1", "Є'-1" загальною площею 73,9 кв.м., майстерня "К-1" загальною площею 75,7 кв.м., дорога І, тротуар ІІ, хідник з бетонних плит ІІІ, огорожа № 1; назва балансоутримувача - Централізована бухгалтерія міських медичних установ № 1), гараж з коморою "Б-1", загальною площею 44,6 м.кв. в будинку № 233 на вул. Личаківській; другий лікувальний корпус, "А-2", загальною площею 139,6 кв.м., гараж "В", загальною площею 20,3 кв.м. в будинку № 81 на вулиці Замарстинівській у м. Львові; лікувальний корпус "А-2" загальною площею 906,3 кв.м., гараж "Б" загальною площею 18,3 кв.м., паливна "В" загальною площею 16,9 кв.м. в будинку № 4а на вул. Кордуби, головний лікувальний корпус "А-2" загальною площею 757, 2 кв.м., гараж "Б" загальною площею 38,1 кв.м., огорожі №1 по №3, хвіртка №4, ворота №5, замощення І, замощення ІІ в будинку № 83 на вул. Замарстинівській у м. Львові.

В заявленому клопотанні позивач просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Львівській обласній раді вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження вищевказаним майном.

В обгрунтування заявленого клопотання позивач вказує на те, що як вбачається із проекту рішення Львівської обласної ради "Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області" має бути припинено комунальний заклад Львівської обласної ради "Львівський протитуберкульозний диспансер", тобто відповідач у випадку прийняття даного рішення може відчужити нерухоме майно у будь-який момент, що призведе до ускладнення виконання рішення у даній справі, оскільки необхідно буде звертатись із ще одним позовом до суду про витребування майна від добросовісного набувача.

Отже, предмет позову у даній справі стосується визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об'єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" в частині п. 6, тоді як заявлений позов не містить вимог про витребування зазначеного у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову майна, вирішення питання про право власності на вказане майно або право розпорядження чи право користування ним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що нерухоме майно, щодо якого позивач просить вжити заходів до забезпечення позову, не є предметом позову у даній справі, оскільки заявлений Львівською міською радою позов стосується лише визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об'єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" в частині п. 6, і незалежно від результатів вирішення господарським судом спору у даній справі, видача наказу на примусове виконання рішення за вищевказаними позовними вимогами не провадиться, оскільки право позивача захищається шляхом скасування оспорюваного рішення, а не передачі майна чи вчинення певних дій. Таким чином, обставини, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі № 910/3581/17, відсутні.

В даному випадку, позивач не навів доказів, підтверджуючих необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження нерухомим майном, в той час як ніяких майнових вимог до відповідача у позові не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правового зв'язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а заявлений позивачем спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом заявленого ним позову, у зв'язку з чим вжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За таких обставин, суд залишає подане позивачем клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову без задоволення.

Крім того, в судовому засіданні 12.04.2017 року судом було розглянуто клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, та вирішено задовольнити його, виходячи з наступного.

Частинами 1-3 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Відповідно до пункту 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Слід зазначити, що метою участі третіх осіб у справі є обстоювання ними власних прав і законних інтересів, на які може справити вплив рішення чи ухвала суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виступає в процесі на боці тієї сторони, з якою в неї існують певні правові відносини.

Допущення або притягнення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до участі у справі вирішується господарським судом з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес до даної справи.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (пункт 1.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

В даному випадку суд дійшов висновку, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, у зв'язку з чим вважає за необхідне залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Враховуючи неявку повноважного представника третьої особи у судове засідання та необхідність витребувати додаткові докази у справі, з метою створення учасникам судового процесу необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 27, 66, 67, 74-1, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Львівської міської ради про вжиття заходів до забезпечення позову залишити без задоволення.

2. На підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (м. Львів, вул. Винниченка, б. 18; ).

3. Розгляд справи № 910/3581/17 відкласти на 26.04.17 р. о 11:30 год., про що повідомити учасників судового процесу. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

4. Доручити господарському суду Львівської області забезпечення проведення відеоконференції.

5. Особа, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - позивач у справі Львівська міська рада.

6. Позивачу надати суду:

- докази направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу третіх осіб;

- оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви для огляду в судовому засіданні.

7. Відповідачу повторно надати суду:

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору;

- на підтвердження його статусу і повного найменування оригінал і належним чином засвідчену копію витягу від Державного реєстратора про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду справи; довідку з обслуговуючого банку про найменування відкритих рахунків;

- письмовий відзив на позов з наданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини та нормативно-правове обґрунтування своїх заперечень; забезпечити надіслання позивачу копії відзиву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України.

8. Третім особам надати суду письмові пояснення щодо заявленого позову із наданням підтверджуючих доказів.

9. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

10. Сторонам оформити письмові докази відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

11. Сторонам завчасно подати витребувані судом докази з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (пункт 2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

12. Явку повноважних представників сторін для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

13. Попередити сторони, що за ухилення від вчинення дій, покладених на них господарським судом, можуть бути застосовані санкції, встановлені приписами пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

14. Попередити позивача про передбачені пунктом 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

15. Сторонам направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

Суддя М.Є. Літвінова