РІШЕННЯ

13 квітня 2017 року Справа № 913/217/17

Провадження №17/913/217/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МОЛОЧНА СЛОБОДА», м. Купянськ Харківської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСЬ СПЕКТР», м. Сватове Луганської області,

про стягнення 85049,91 грн.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю №589 від 09.12.2016;

від відповідача - представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 84558,54 грн., з яких: 44482,63 грн. заборгованість, 36569,70 грн. - інфляційні втрати, 3506,21 грн. 3 % річних за договором поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013 (згідно заяви про збільшення позовних вимог від 03.04.2017 №122).

Від позивача надійшов лист №111 від 23.03.2017, в якому зазначено, що банківські виписки з платежів відповідача за отриманий товар він надати не може з причини закриття ПУАТ «ФІДОБАНК», через який здійснювалась оплата відповідачем отриманого товару, але надав довідку щодо здійсненних відповідачем платежів за отриманий товар у період з 01.06.2014 по 20.03.2017 за договором поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013, згідно якої відповідач здійснив оплату за отриманий товар від позивача на загальну суму 313207,97 грн.

Від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог від 03.04.2017 №122, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 85049,91 грн., з яких: 44482,63 грн. основний борг, 37054,07 грн. інфляційні втрати, 3502,55 грн. 3 % річних, за договором поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013.

Позивач надав докази надіслання цієї заяви на юридичну адресу відповідача, а також розрахунки інфляційних нарахувань та 3 % річних, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України збільшення розміру позовних вимог є правом позивача. Тому, та з урахуванням дотримання всіх вимог, збільшення розміру позовних вимог за вказаною заявою позивача прийнято судом до розгляду.

Відповідач представників у судові засідання 28.03.2017 та 13.04.2017 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно з ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (із змінами) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з витягом з офіційного веб-порталу Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в мережі Інтернет (https://usr.minjust.gov.ua) станом на 10.03.2017 місцезнаходженням юридичної особи відповідача є: провулок Заводський, буд.9, м. Сватове Луганської області, 92600.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач не надав до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та інші витребувані судом документи, у звязку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши обставини справи, надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МОЛОЧНА СЛОБОДА», як Постачальником (позивач у справі), та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСЬ СПЕКТР», як Дистрибютором (відповідач у справі), було укладено договір поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013, який підписаний з протоколом розбіжностей, згідно з пунктом 5 якого сторони домовились вважати чинною узгоджену редакцію Постачальника (далі Договір а.с.13-25).

Згідно з пунктом 1.1 Договору, Дистрибютор за домовленістю з Постачальником одержує комплекс прав та обовязків на Дистрибюцію Продукту виключно на території Дистрибютора: місто Луганськ та Луганська область.

Загальний обєм та загальна вартість Продукту, що поставляється за даним Договором, визначається в період строку дії Договору, виходячи з цін на Продукт, асортименту та загальної кількості Продукту, поставленого Дистрибютору, згідно з умовами Договору, Додатків №1,2 (п.1.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.1 Договору, Постачальник, на умовах передбачених даним Договором, зобовязується передавати партіями Продукт з терміном придатності не менше 2/3 від загального терміну придатності, у власність Дистрибютора, а Дистрибютор зобовязується його прийняти. Партією Продукту є Продукт, поставлений по одній накладній на відпуск товарно матеріальних цінностей.

У пункті 2.2 Договору сторони визначили, що постачальник планує передавати Дистрибютору Продукт, у відповідності з узгодженим Сторонами на кожен місяць в Додатку №2 до Договору, обємом та асортиментом продажу, а Дистрибютор своєчасно сплачує за переданий Продукт за цінами, обумовленими сторонами в Додатку №1 до даного Договору та здійснює продаж Продукту на Території від свого імені і за свій рахунок.

Пунктом 3.8 Договору поставки встановлено, що прийманняпередача Продукту здійснюється згідно накладної на відпуск товарно-матеріальних цінностей та фактичної кількості згідно товарно-транспортної накладної.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, Постачальник постачає Дистрибютору Продукт за договірною ціною, що вказана в Прайс-листі (Додаток №1).

Згідно пункту 5.2 Договору, оплата Дистрибютором за Продукт здійснюється на умовах відстрочення платежу з моменту поставки Продукту. У випадку, коли закінчення терміну сплати припадає на вихідний або святковий, оплата переноситься на перший робочий день.

Відповідно до п. 5.6 Договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей, Сторони здійснюють підписання актів звірки по Продукту та тари станом на перше число кожного місяця, що слідує за звітним, але не пізніше 25 числа наступного місяця. ОСОБА_2 звірення розрахунків з підтвердженням або запереченням не надійшов до Постачальника до 25 числа місяця наступного за звітним, то він вважається прийнятим в редакції Постачальника. ОСОБА_2 акт звірення розрахунків з підтвердженням або запереченням не надійшов до Постачальника до 25 числа місяця наступного за звітним, то він вважається прийнятим в редакції Постачальника, за умови наявності документального підтвердження його направлення Дистрибютору.

Договір набуває чинності з 13.05.2013 і діє до 31.12.2013, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами грошових зобовязань (п.11.1 Договору).

Згідно з пунктом 11.2 Договору, у разі, коли до кінця терміну дії Договору не надійдуть інші пропозиції (заяви) будь-якої із сторін, термін його дії автоматично продовжується на кожен наступний календарний рік.

Матеріали справи не містять доказів відмови будь-якої із сторін від договору, у звязку з чим, договір вважається продовженим на 2014 рік.

Між сторонами за Договором було підписано Додаток №3 «Комерційні умови договору дистрибуції», що є невідємною частиною Договору поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013, в якій сторони обумовили умови та строки поставки, відстрочення платежу, категоризація Клієнтів, умови надання знижок (а.с.26-29).

У пункті 2 Додатку №3 сторони визначили, період відстрочення платежу протягом 21 календарних днів.

Сторонами за Договором складено, підписано та засвідчено печатками підприємств акт звірення розрахунків за період з 01.05.2014 по 31.05.2014, згідно якого залишок заборгованості на 01.06.2014 складає 182665,37 грн. (а.с.53).

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у період з 01.06.2014 по 31.12.2014 поставив відповідачу товар на виконання умов Договору на загальну суму 201156,42 грн., що підтверджується накладними на відпуск товарно матеріальних цінностей: №22720 від 04.06.2014 на суму 102101,10 грн., №23894 від 11.06.2014 на суму 12614,40 грн., №24800 від 17.06.2014 на суму 13937,40 грн., №24801 від 17.06.2014 на суму 1890,00 грн., № 25825 від 24.06.2014 на суму 70613,52 грн. (а.с.60-64).

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_3, який дів на підставі довіреностей: №486 від 04.06.2014, № 497 від 11.06.2014, № 513 від 17.06.2014, №525 від 24.06.2014 (а.с.65-68).

В порушення умов Договору № від 13.05.2013 відповідач свої зобовязання щодо оплати товару виконав частково, здійснивши оплату у період з 04.06.2014 по 24.06.2014 на загальну суму 313207,97 грн., про що свідчить довідка позивача №110 від 21.03.2017, згідно якої відповідачем були здійсненні наступні платежі за платіжними дорученнями: від 03.06.2014 №2934 на суму 53363,78 грн., від 11.06.2014 №2992 на суму 99413,01 грн., від 18.06.2014 №2993 на суму 29888,28 грн., від 26.06.2014 №3103 на суму 102101,10 грн., від 03.07.2014 №3151 на суму 12614,40 грн., від 09.07.2014 №3171 на суму 15827,40 грн.

Крім того, позивач за виконання у червні 2014 року вимог Додатку №3 до Договору надав відповідачу знижку у розмірі 26131,19 грн., що підтверджується розрахунком знижки у червні 2014 року, тому з перерахованої відповідачем суми позивач зарахував в рахунок погашення дебіторської заборгованості за поставлений товар у травні 2014 року суму 26131,19 грн. (а.с.55).

У звязку з невиконанням зобовязання з оплати поставленого товару за Договором, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 44482,63 грн. за накладною на відпуск товарно матеріальних цінностей №25825 від 24.06.2014.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у сумі 37054,07 грн. за період прострочення з серпня 2014 року по лютий 2017 року (включно) та 3% річних у сумі 3502,55 грн. за період прострочення з 16.07.2014 по 28.02.2017.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист. Під час судового розгляду справи вимог позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ОСОБА_2 строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору поставки на умовах дистрибуції № від 13.05.2013.

ОСОБА_2 встановлено статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу товар у період з 01.06.2014 по 24.06.2014 на загальну суму 201156,42 грн., що підтверджується накладними на відпуск товарно матеріальних цінностей, засвідчені копії яких додані до матеріалів справи.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреностей, засвідчені копії яких додані до матеріалів справи.

За платіжними дорученнями: від 03.06.2014 №2934 на суму 53363,78 грн., від 11.06.2014 №2992 на суму 99413,01 грн., від 18.06.2014 №2993 на суму 29888,28 грн., від 26.06.2014 №3103 на суму 102101,10 грн., від 03.07.2014 №3151 на суму 12614,40 грн., від 09.07.2014 №3171 на суму 15827,40 грн., відповідачем за отриманий товар в цілому було сплачено 313207,97 грн., про що свідчить довідка позивача №110 від 21.03.2017.

Крім того, позивач за виконання у червні 2014 року вимог Додатку №3 до Договору надав відповідачу знижку у розмірі 26131,19 грн., що підтверджується розрахунком знижки у червні 2014 року, тому з перерахованої відповідачем суми позивач зарахував в рахунок погашення дебіторської заборгованості за поставлений товар у травні 2014 року суму 26131,19 грн. (а.с.55).

У звязку з тим, що відповідач розрахувався з позивачем частково за отриманий товар, у відповідача виникла заборгованість в сумі 44482,63 грн. за накладною на відпуск товарно матеріальних цінностей №25825 від 24.06.2014.

Згідно з пунктом 2 Додатку №3 «Комерційні умови договору дистрибуції», що є невідємною частиною Договору, сторони визначили, що період відстрочення платежу складає 21 календарний день (а.с.26-29).

Таким чином, у звязку з порушенням строків оплати, передбачених договором, борг в сумі 44482,63 грн. підтверджується матеріалами справи, є обґрунтовано заявленим та підлягає стягненню з відповідача.

Також позивач, у звязку з порушенням строків оплати, просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у сумі 37054,07 грн. за період прострочення з серпня 2014 року по лютий 2017 року (включно) та 3% річних у сумі 3502,55 грн. за період прострочення з 16.07.2014 по 28.02.2017.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобовязання.

Перевіривши правильність розрахунку позивача суд дійшов висновку, що вказані вимоги є обґрунтовано заявленими та вірно нарахованими, а тому також підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити повністю в сумі 85049,91 грн. з віднесенням судових витрат на відповідача в повному обсязі, відповідно до статті 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСЬ СПЕКТР», провулок Заводський, 9, м. Сватове Луганської області, 92600, ідентифікаційний код 23489311, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МОЛОЧНА СЛОБОДА», вул. Ломоносова, 26, м. Купянськ Харківської області, 63702, ідентифікаційний код 32358958, заборгованість у сумі 44482,63 грн., інфляційні втрати у сумі 37054,07 грн., 3 % річних у сумі 3502,55 грн., судовий збір у сумі 1600,00 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 18.04.2017.

Суддя О.С. Фонова