ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" квітня 2017 р.Справа № 916/490/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Ігнатишеній А.О.

розглянувши справу №916/490/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВІП ОСОБА_2"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕФАНТ-ЕЛ.ЕЙ.СІ"

про стягнення 56938,09 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю від 28.11.2016р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору: ТОВ "ВІП ОСОБА_2" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом ТОВ "ЕЛЕФАНТ-ЕЛ.ЕЙ.СІ" про стягнення 56938,09 грн., з яких: 48842 грн. основного боргу, 4354,76 грн. пені, 468,92 грн. 3% річних, 3272,41 грн. індексу інфляції.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 14.09.2016р. №0112/09/ОДИ в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

У письмових поясненнях від 13.03.2017р. за вх.№5808/17 позивач вказав на те, що термін оплати за договором з урахуванням отримання відповідачем оригіналів документів 15.10.206р. засобами пошти становить 21.10.2016р.

Відповідач у судові засідання не зявився, про причини свого незявлення суд не повідомив, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надав.

При цьому, ухвала суду про порушення провадження у справі від 24.02.2017р. та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 28.03.2017р., які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами звязку з повідомленням "за закінченням терміну зберігання". Тому, із врахуванням розяснень, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судових засіданнях та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, господарським судом враховано наступне.

Застосовуючи відповідно до вимог ч.1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 24.04.2017р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

14.09.2016р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕФАНТ-ЕЛ.ЕЙ.СІ" (Експедитор, відповідач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВІП ОСОБА_2" (Перевізник, позивач) укладений договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №0112/09/ОДИ, предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при плануванні, взаєморозрахунках та здійсненні перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, а також ближнього та дальнього зарубіжжя.

Згідно з п.2.1 Експедитор попередньо інформує Перевізника про умови перевезення шляхом передання заявки на кожне перевезення або групу перевезень. Заявка містить інформацію про характер та кількість вантажу, вантажовідправника, вантажоотримувача, графік подачі транспорту, ціни та інші необхідні для перевезення умови.

Пунктом 2.2. договору встановлено, сторони підтверджують, що заявка є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.2.3 договору заявка визнається дійсною та прийнята сторонами до виконання якщо вона підтверджена підписами та печатками сторін та направлена в письмовому вигляді, в тому числі за допомогою факсимільного зв'язку або електронної пошти (e-mail).

Згідно з п.4.6 договору Експедитор зобовязується провести своєчасний повний розрахунок за виконані транспортні послуги, включаючи штрафні санкції.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що у випадку порушення строків оплати за даним договором, Експедитор сплачує Перевізнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки оплати та штрафні санкції у розмірі 3% від суми заборгованості за кожен день затримки оплати.

Відповідно до п.6.1 договору розрахунки між Експедитором та Перевізником за транспортно-експедиційне обслуговування здійснюються на підставі письмової згоди вартості фрахту, указаної у заявці на перевезення.

Згідно з п.6.2 договору Експедитор здійснює оплату шляхом прямого банківського переказу по рахунку-фактурі, який виставлений Перевізником.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що строк оплати за виконані послуги складає 5 банківських днів після отримання оригіналів документів (рахунок, акт, податкова накладна, ТТН/CMR), якщо інше не обумовлено в заявці.

Відповідно до п.9.1 договору даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2016р.

Також судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги з міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом м. Херсон (Україна) - м. Крістіанстад (Швеція), про свідчать наявні в матеріалах справи підписані сторонами та скріплені печатками сторін:

- заявка №1 від 15.09.2016р. про перевезення 22 тон вантажу, завантаження 15.09.2016р.;

- акт №ОУ-0000770 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 15.09.2016р.

Окрім того, в матеріалах справи наявна міжнародна товарно-транспортна накладна №0840724 про перевезення з м. Херсон до м. Крістіанстад вантажу вагою брутто 20782,21 кг.

На оплату вартості наданих послуг позивачем виставлений відповідачу рахунок-фактура №СФ-0000754 від 15.09.2016р.

Даний рахунок оплачений відповідачем частково, а саме: 03.10.2016р. позивачем здійснений платіж на суму 250000 грн. (призначення платежу - оплата за послуги згідно рахунку №СФ-0000754 від 15.09.2016р.), про що свідчить відповідна виписка по рахунку позивача за 03.10.2016р.

Решту вартості послуг за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 14.09.2016р. №0112/09/ОДИ відповідачем не оплачено.

13.10.2016р. позивач надіслав на адресу оригінали документів, які відповідачем отримані 15.10.2016р., про що свідчить відповідна поштова квитанція та витяг з офіційного сайту "Укрпошти" щодо відстеження поштових пересилань.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 14.09.2016р. №0112/09/ОДИ в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 14.09.2016р. №0112/09/ОДИ, умовами якого передбачено, що позивач зобовязаний надавати послуги з транспортного перевезення вантажів, а відповідач зобовязаний оплачувати позивачу вартість наданих послуг.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

З урахуванням вимог пункту 6.3 договору, яким встановлений строк оплати за надані позивачем послуги - протягом 5 банківських днів після отримання оригіналів документів, приймаючи до уваги, що оригінали документів відповідачем отримані 15.10.2016р., строк оплати за надані послуги становить - 21.10.2016р.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем неналежним чином виконувались зобовязання щодо оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем в сумі 48842 грн.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або атом цивільного законодавства.

Умовами п.5.5 укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку порушення строків оплати за даним договором, Експедитор сплачує Перевізнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки оплати.

За порушення відповідачем строків оплати наданих за договором від 14.09.2016р. №0113/09/ОДИ послуг позивачем нараховано відповідачу за період з 24.10.2016р. по 17.02.2017р. 4354,46 грн. пені.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, перевірений господарським судом та встановлено, що розмір пені обрахований з арифметичними помилками.

За таких обставин, господарський судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок пені та визначено, що за період з 24.10.2016р. по 17.02.2017р. розмір пені становить 4387,35 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

З огляду на відсутність в матеріалах справи відповідного клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в межах заявленої до стягнення суми пені у розмірі 4354,46 грн. пені.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір нарахованих відповідачу 3% річних за період з 24.10.2016р. по 17.02.2017р. становить 468,92 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що останній відповідає обставинам справи, а отже 468,92 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір нарахованого відповідачу індексу інфляції за період з жовтня 2016р. по січень 2017р. становить 3272,41 грн., перевірений господарським судом та встановлено та встановлено невідповідність цього розрахунку Рекомендаціям щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені Верховним Судом України у листі від 03.04.1997р. №62-97р

За таких обставин, господарський судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунок індексу інфляції та визначено, що за період з листопада 2016 року по січень 2017 року розмір індексу інфляції становить 1878,50 грн.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВІП ОСОБА_2" задоволені господарським судом частково.

На підставі ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на обох сторін у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВІП ОСОБА_2" задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕФАНТ-ЕЛ.ЕЙ.СІ" (65014, м. Одеса, пров. Сабанський, буд. 3, оф. 21Н, , р/р 0201 в АБ "Південний" в м. Одеса, МФО 328209) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ВІП ОСОБА_2" (14021, м. Чернігів, вул. Слободська, буд. 25, , р/р 5568 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО 300023) 48842 (сорок вісім тисяч вісімсот сорок дві) грн. основного боргу, 4354 (чотири тисячі триста п'ятдесят чотири) грн. 76 коп. пені, 468 (чотириста шістдесят вісім) грн. 92 коп. 3% річних, 1878 (одна тисячу вісімсот сімдесят вісім) грн. 50 коп. індексу інфляції та 1560 (одну тисячу п'ятсот шістдесят) грн. 83 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 26 квітня 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець