РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017№910/24499/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/24499/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Віртус Коммодітіз», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс», м. Київ,

про стягнення 21 266,67 грн.,

за участю представників:

позивача - Коваль О.С. (довіреність від 30.07.2016 №2);

Тимощук Я.О. (довіреність від 30.07.2016 №2);

відповідача - не з'явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віртус Коммодітіз» (далі - ТОВ «Віртус Коммодітіз») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» (далі - ТОВ «Наві-Лоджистікс») 21 266,67 грн. вартості вантажу, втраченого при перевезенні, яке здійснювалося за договором транспортного експедирування від 14.07.2016 №Т1407/16 (далі - Договір).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.01.2017 порушено провадження у справі.

20.02.2017 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: вантажоодержувачем при прийманні зерна від ТОВ «Наві-Лоджистікс» акти про наявність понаднормової (невиправданої) нестачі вантажу у порядку, встановленому законодавством та Договором, не складалися, повідомлення про нестачу вантажу у порядку, передбаченому підпунктом 7.4 пункту 7 Договору, позивачем відповідачеві не направлялося; натомість за кожним фактом перевезення вантажу ТОВ «Віртус Коммодітіз» і TOB «Наві Лоджистікс» складені та підписані акти надання послуг, з яких вбачається, що претензій щодо об'єму, якості та строків виконаних робіт (наданих послуг) позивач не має; викладені обставини свідчать про неперевищення зазначеної у товарно-транспортних накладних і фактичною масою вантажу, переданого вантажоодержувачеві, різниці маси вантажу як відповідних нормативів природних втрат маси вантажу, так і технічних норм точності вагів у пунктах навантаження та розвантаження зерна; крім того, ні вантажоодержувач, ані власник вантажу (ТОВ «Віртус Коммодітіз) ініціативи у проведенні експертизи причин недостачі вантажу та суми завданого недостачею матеріального збитку не виявляли; вагомою підставою для відмови у позовних вимогах є порушення позивачем приписів розділу 16 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила); позивачем відповідачу 31.08.2016 надіслана претензія №3108/16 щодо відшкодування вартості втраченого вантажу; проте на порушення вимог пункту 16.6 розділу 16 Правил ТОВ «Віртус Коммодітіз» не були пред'явлені претензії за кожним відправленням окремо; крім того, позивачем порушено пункт 16.10 розділу 16 Правил, оскільки, до претензії не додано документ (якісне посвідчення, сертифікат тощо), який підтверджує вологість вантажу при його відправленні і дані аналізу про вологість прибулого вантажу; доданий ТОВ «Віртус Коммодітіз» до позовної заяви Договір не підписаний та не скріплений печаткою перевізника, таким чином, на думку відповідача, він є неукладеним.

Позивач 07.04.2017 подав суду додаткові пояснення, в яких вказав, що за умовами Договору на відповідача покладено ширші повноваження, аніж просто перевезення вантажу, а саме відповідач повинен був слідкувати за кількістю та якістю вантажу, в тому числі при вивантаженні, а відтак, на експедитора було покладено зобов'язання вживати всіх заходів з виявлення та усунення можливого убутку товару, що транспортувався.

Представники позивача у судовому засіданні 10.04.2017 надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було повідомлено у судовому засіданні 27.03.2017, що підтверджується протоколом судового засідання від 27.03.2017 і підписами вказаних представників у розписці.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.04.2017 без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 ТОВ «Віртус Коммодітіз» (замовник) і ТОВ «Наві-Лоджистікс» (експедитор) укладено Договір, за умовами якого:

- експедитор зобов'язується від свого імені або від імені клієнта, за плату і за рахунок клієнта виконати та/або організувати виконання визначених Договором послуг (пункт 1.1 Договору);

- експедитор надає клієнту такі види транспортно-експедиторських послуг: організовує перевезення вантажів автомобільним транспортом на території України за маршрутом, узгодженим з клієнтом, як власним автомобільним транспортом, так і з залученням третіх осіб (перевізників); здійснює роботи, пов'язані з прийманням, перевезенням, отриманням вантажів; веде облік надходження та відправлення вантажів; здійснює оформлення чи контроль правильності оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю, отримання необхідної дозвільної документації (державна ветеринарна та фіто санітарна служба тощо); забезпечує виконання комплексу заходів з повернення (відправлення) вантажів, що надійшли в некондиційному стані від вантажовідправника за рахунок клієнта; забезпечує підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності автомобільного транспорту; забезпечує оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; здійснює розрахунки з транспортними організаціями за перевезення, дозвільними органами за видачу дозвільної документації та організаціями, залученими для виконання зобов'язань, згідно з Договором; надає підготовлений транспорт, який має додаткове обладнання згідно з вимогами, передбаченими законодавством України (пункт 1.2 Договору);

- під вантажем в Договорі розуміється зерно сільськогосподарських культур; сторони можуть погодити організацію перевезення іншого вантажу про що укладається окрема додаткова угода (пункт 1.3 Договору);

- експедитор зобов'язаний забезпечити збереження вантажу, отриманого до перевезення та нести відповідальність за його схоронність, з моменту його прийняття від вантажовідправника (в тому числі зернового складу) і до моменту передачі його вантажоодержувачу (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Договору);

- кінцева вага та якість вантажу визначається після його прибуття в кінцевий пункт призначення (пункт 7.1 Договору);

- експедитор несе повну майнову відповідальність за нестачу вантажу, виявлену при вивантаженні, що перевищує 0,19% від маси нетто при завантаженні (невиправдана нестача) (пункт 7.2 Договору);

- у випадку, якщо після перевезення вантажу при його розвантаженні у місці призначення вантажовідправником та/або вантажоодержувачем буде виявлена невиправдана нестача та/або пошкодження вантажу, вантажовідправником та/або вантажоодержувачем у присутності та за участю водія транспортного засобу може складатися акт, в якому фіксується кількість та характер браку (пошкодження) (пункт 7.3 Договору);

- про нестачу та/або пошкодження вантажу клієнт повідомляє експедитора будь-якими засобами зв'язку (телефоном, факсом, письмово тощо) (пункт 7.4 Договору);

- клієнт має право на власний вибір або виставити претензію за невиправдану нестачу за кожний транспортний засіб, в якому була виявлена нестача, або за результатами усіх перевезень за місяць (пункт 7.5 Договору);

- експедитор зобов'язаний компенсувати клієнту збитки, понесені у зв'язку з втратою якості вантажу в ході перевезення, на підставі рахунку клієнта та підтверджуючих документів (пункт 7.6 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 14.07.2017 (пункт 10.1 Договору).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини першої статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Частиною тринадцятою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору відповідачем на замовлення позивача було здійснено перевезення, що підтверджується таким:

- товарно-транспортними накладними від 19.07.2016 №001994; від 19.07.2016 №001995; від 18.07.2016 №001991; від 17.07.2016 №001978; від 17.07.2016 №001981; від 15.07.2016 №001961; від 15.07.2016 №001977 (в кожній з накладних зафіксовано вагу завантаження і вагу розвантаження вантажу); до вказаних накладних сторонами підписано акт від 22.07.2016 №6; згідно з реєстром до зазначеного акта сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу; реєстр підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками юридичних осіб;

- товарно-транспортними накладними від 25.07.2016 №001219; від 25.07.2016 №001218; від 24.07.2016 №001210; від 24.07.2016 №001208; від 24.07.2016 №001207; згідно із вказаними накладними сторонами підписано і скріплено печатками акт від 29.07.2016 №14, в якому сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу;

- товарно-транспортними накладними від 27.07.2016 №45; від 28.07.2016 №48; від 28.07.2016 №47; від 27.07.2016 №46; від 27.07.2016 №44; згідно із вказаними накладними сторонами підписано і скріплено печатками акт від 29.07.2016 №15, в якому сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу;

- товарно-транспортними накладними від 27.07.2016 №80; від 30.07.2016 №49; до вказаних накладних сторонами підписано акт від 31.07.2016 №21; згідно з реєстром до зазначеного акта сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу; реєстр підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками юридичних осіб;

- товарно-транспортними накладними від 29.07.2016 №86; від 27.07.2016 №79; згідно із вказаними накладними сторонами підписано і скріплено печатками акт від 29.07.2016 №16, в якому сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу;

- товарно-транспортними накладними від 04.08.2016 №19; від 05.08.2016 №20; від 05.08.2016 №24; від 04.08.2016 №18; від 02.08.2016 №2; від 05.08.2016 №21; від 04.08.2016 №17; від 02.08.2016 №54; від 01.08.2016 №51; до вказаних накладних сторонами підписано акт від 09.08.2016 №25; згідно з реєстром до зазначеного акта сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу; реєстр підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками юридичних осіб;

- товарно-транспортними накладними від 10.08.2016 №13; від 08.08.2016 №49; від 09.08.2016 №9; від 10.10.2016 №12; від 11.08.2016 №16; від 08.08.2016 №7; від 11.08.2016 №17; від 09.08.2016 №10; від 09.08.2016 №8; до вказаних накладних сторонами підписано акт від 15.08.2016 №26; згідно з реєстром до зазначеного акта сторонами встановлено різницю між вагою завантаження і вагою розвантаження вантажу; реєстр підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками юридичних осіб.

Претензією від 31.08.2016 №3108/16 позивач просив відповідача відшкодувати вартість втраченого вантажу у сумі 21 266,67 грн.

Вказану претензію відповідач отримав 12.09.2016, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ТОВ «Наві-Лоджистікс» відповіді на претензію позивача не надіслано, вартість втраченого вантажу не відшкодувало.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує на те, що: доданий позивачем до позовної заяви Договір не підписаний та не скріплений печаткою перевізника, таким чином, на думку відповідача, він є неукладеним; позивачем при надісланні претензії не було дотримано умов Правил.

Так, наявна в матеріалах справи копія Договору на 12 аркушах містить на кожному аркуші підписи уповноважених представників сторін і печатки юридичних осіб, що виключає можливість дійти висновку, що Договір не підписаний.

Що ж до порушення, на думку відповідача, ТОВ «Віртус Коммодітіз» умов Правил в частині складення акта недостачі і порядку надіслання претензії, то слід зазначити, таке.

Порядок звернення позивача із відповідною претензією до відповідача погоджений сторонами у Договорі.

Складення ж акта недостачі за умовами Договору є правом позивача, а не обов'язком.

Крім того, чинним законодавством України не позбавлено сторін права врегулювати порядок відшкодування втрат без складання акта та шляхом складання претензії іншим способом аніж визначений Правилами.

Статтею 934 ЦК України встановлено, що за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до статті 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Договору передбачено, що експедитор зобов'язаний забезпечити збереження вантажу, отриманого до перевезення та нести відповідальність за його схоронність, з моменту його прийняття від вантажовідправника (в тому числі зернового складу) і до моменту передачі його вантажоодержувачу.

Згідно із частинами першою і другою статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Так, пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що експедитор несе повну майнову відповідальність за нестачу вантажу, виявлену при вивантаженні, що перевищує 0,19% від маси нетто при завантаженні (невиправдана нестача).

Враховуючи вказаний пункт Договору, позивач просить суд стягнути з відповідача 21 266,67 грн. вартості втраченого вантажу.

Судом перевірено розрахунок вартості втраченого вантажу та встановлено, що позивачем здійснено розрахунок правильно.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Віртус Коммодітіз» є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Наві-Лоджистікс» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86Д; ідентифікаційний код 39235317) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віртус Коммодітіз» (01030, м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 6А; ідентифікаційний код 39364245) 21 266 (двадцять одну тисячу двісті шістдесят шість) грн. 67 коп. вартості втраченого вантажу і 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя О. Марченко