ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

20 квітня 2017 р. Справа № 902/254/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання О. Матущак

за участю представників:

позивача : Рум'янцев О.В.- згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань №3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (місцезнаходження: 02088, вул. Леніна,42, м. Київ; адреса для листування: 21000, м. Вінниця, вул. Київська,16)

до:Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 21200)

про стягнення 9 819,71 грн. згідно договору поставки № 295/08 від 13.04.2012, з яких: 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу.

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 17.03.2017 про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві.

Станом на 20.04.2017 копія вказаної ухвали, яку було направлено на адресу відповідача, від органу поштового зв'язку до суду не поверталася.

Як вбачається із витягу з сайту ДП "Укрпошта" вказане відправлення 27.03.2017 не вручене під час доставки.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу та, як належне його повідомлення про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача, відповідача про час і місце судового розгляду справи за їх участю.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення усного клопотання представника позивача та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Представником позивача в судовому засіданні 20.04.2017 подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача 9 819,71 грн., з яких: 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу.

З огляду на права надані позивачеві ст. 22 ГПК України, ст. 20 ЦК України, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону, матеріалам справи.

Суд розцінює зменшені позовні вимоги як нові позовні вимоги.

Повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, оглянувши оригінали надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст.11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 655, 692, 712 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення зменшених позовних вимог в сумі 9 819,71 грн., з яких: 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

13.04.2012 між позивачем (в Договорі - «Постачальник») та відповідачем (в Договорі «Покупець») було укладено договір поставки № 295/08 (далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору постачальник зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити алкогольну продукцію (напої) та товари народного споживання (далі за текстом Договору разом - Товар) на умовах, визначених в цьому Договорі.

Згідно п.1.2 Договору найменування, асортимент та кількість Товару визначаються у видаткових накладних, які складаються Сторонами при прийманні-передачі кожної партії Товару.

Згідно п.2.1 Договору ціна кожної одиниці Товару визначається Постачальником та вказується у видаткових накладних.

Згідно п.2.3 Договору загальна сума Договору складається із сум всіх видаткових накладних, складених відповідно до цього Договору.

Згідно п.3.6 Договору датою поставки партії Товару є дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред'явлений до підпису під час приймання - передачі Товару.

Згідно п.4.1 Договору розрахунки за Товар здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем вартості партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки такої партії.

Згідно п.4.4 Договору днем оплати є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно п.6.3 Договору оформлення приймання-передачі Товару здійснюється шляхом підписання представниками Сторін видаткових накладних і/або інших товаросупроводжувальних документів.

Згідно п.7.2.1 Договору за несвоєчасну оплату Товару Покупець додатково сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу за весь час, а також 24 % річних від суми заборгованості.

Згідно п.7.2.2 Договору у разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 10 днів з дати її виникнення, Покупець зобов'язаний сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 50 % від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено.

Згідно п.10.2 Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2017, а відносно грошових зобов'язань - до повного їх виконання.

Позивач передав відповідачу товар, а відповідач отримав товар на загальну суму 9 611,28 грн., що стверджується копіями видаткових накладних № 15326/14990 від 02.03.2016 на суму 1 443,30 грн., № 22572/21851 від 29.03.2016. на суму 3 782,70 грн., № 22784/21882 від 29.03.2016. на суму 4 385,28 грн. які підписані представниками сторін (а.с.14-16).

Відповідач зобов'язання щодо оплати за отриманий товар виконав частково, здійснивши оплату в сумі 5 334,42 грн., що стверджується банківськими виписками.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 4 276,86 грн. (9 611,28 грн.- 5 334,42 грн.), що і стало причиною виникнення спору.

Зміст договору, взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу, поставки товару, які регулюються ст.655, 712 ЦК України.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525, ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення боргу в сумі 4 276,86 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

Окрім суми боргу позивачем пред'явлено позовні вимоги про стягнення 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016 та 1 500 грн.- штрафу.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст.217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.7.2.2 Договору у разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 10 днів з дати її виникнення, Покупець зобов'язаний сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 50 % від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено.

Таким чином, заявлення позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення оплати товару є правомірним, оскільки відповідає умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Перевіркою правильності розрахунку пені, штрафу за прострочення оплати товару судом не виявлено помилок при обрахуванні позивачем пені, штрафу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Тому, суд дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 1 591,86 грн. за період з 17.03.2016 по 12.10.2016 та 1 500 грн.- штрафу.

Окрім того позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.7.2.1 Договору за несвоєчасну оплату Товару Покупець додатково сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу за весь час, а також 24 % річних від суми заборгованості.

Перевіркою правильності розрахунку 24 % річних судом не виявлено помилок при обрахуванні позивачем пені з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Тому, суд дійшов висновку про задоволення зменшених позовних вимог щодо стягнення 24 % річних в сумі 1 612,45 грн. за період з 17.03.2016 по 03.03.2017.

В силу ст. ст.4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення зменшених позовних вимог в сумі 9 819,71 грн. згідно договору поставки № 295/08 від 13.04.2012, з яких: 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу.

В зв'язку із задоволенням зменшених позовних вимог, судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн. на підставі ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 35, 36, 43, ст.49, ст.75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Зменшені позовні вимоги задовольнити в сумі 9 819,71 грн. згідно договору поставки № 295/08 від 13.04.2012, з яких: 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 600 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 (21200, АДРЕСА_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Леніна, 42) 4 276,86 грн.- боргу, 1 612,45 грн.- 24% річних за період з 17.03.2016 по 03.03.2017, 1 591,86 грн.- пені за період з 17.03.2016 по 12.10.2016, 838,54 грн.- інфляційних втрат за період з квітня 2016 по лютий 2017, 1 500 грн.- штрафу, 1 600 грн. для відшкодування судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 20.04.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 24 квітня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1, 21200)