КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа№ 910/2284/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача- Алтбасов Б.Л. представник за довіреністю; від відповідача - не з'явився розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.02.2017р.

у справі №910/2284/17 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 132 553,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 року у справі №910/2284/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції від 16.02.2017р., позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованої зміни складу колегії суддів від 07.03.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Отрюха Б.В., Тищенко О.В.

Розпорядженням №09-52/236/1 від 29.03.2017 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 29.03.2017 року, в зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному, який є головуючим суддею, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді:Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує, просить апеляційний господарський суд ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2017 року скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське" своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду даної справи, за відсутності клопотання про продовження строку розгляду, справа розглядається у визначений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк, за відсутності представників відповідача, які належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позива, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2017 року у справі №910/2284/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог. Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Частиною 1 статті 58 ГПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судам першої інстанції" від 26.12.2011 N 18, Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення 132553,21 грн. за договорами перестрахування від 02.09.2016 № 090/10/16, від 26.08.2016 № 085/10/16, від 25.08.2016 № 079/10/16, від 16.08.2016 № 078/10/16, від 29.07.2016 № 074/10/16, від 05.08.2016 № 071/10/16, від 25.07.2016 № 070/10/16, від 29.07.2016 № 068/10/16, від 29.07.2016 № 067/10/16, від 27.07.2016 № 065/10/16, від 05.07.2016 № 062/10/16, від 06.07.2016 № 049/10/16, від 16.06.2016 № 045/10/16, від 01.06.2016 № 037/10/16, від 01.06.2016 № 036/10/16, від 10.05.2016 № 033/10/16, від 29.04.2016 № 030/10/16, від 28.04.2016 № 029/10/16, від 28.04.2016 № 022/10/16, від 18.03.2016 № 019/10/16, від 18.03.2016 № 017/10/16, від 17.03.2016 № 016/10/16, від 12.03.2016 № 014/10/16, від 16.08.2016 № 082/10/16.

01.10.2014 року між Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" (позивачем) та Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство "Іллічівське" (відповідачем) був укладений договір факультативного перестрахування(ретроцесії).

Відповідно до п.1.1 предметом даного Договору є загальні умови перестрахування(ретроцесії) ризиків переданих(прийнятих) сторонами на факультативній(необов'язковій) основі за договорами факультативного перестрахування(ретроцесії).

На підставі цього договору сторони можуть укладати окремі договори перестрахування. (п.2.1.Договору).

Пунктом 1.4 договору, правове регулювання відносин сторін по всіх окремих договорах перестрахування, укладених на підставі цього договору, здійснюється у відповідності з положеннями цього договору.

Заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з невиконанням умов договору.

Даний договір є єдиним та основним документом, який регулює та визначає принципи взаємодії сторін у сфері факультативного перестрахування, а також права і обов'язки при укладанні та виконанні договорів факультативного перестрахування.

Оскільки підставою для подання позову є невиконання договору №113-14ФП від 01.10.2014р. внаслідок чого виникла заборгованість по виплаті перестрахового відшкодування та поверненні невикористаних перестрахових платежів, вомоги, які виникають з підстав невиконання договору є однорідними та мають розглядатись в одній позовній заяві.

У відповідності до ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Враховуючи юридичну природу договору перестрахування, об'єднання позовних вимог за таким договором є можливим, тому що вимоги про стягнення заборгованості за договорами перестрахування в межах договору перестрахування пред'явлені до одного відповідача, є однорідними, тобто такими, що одночасно являють собою однаковий спосіб захисту права та мають однорідні підстави виникнення.

Додатково слід наголосити на тому, що місцевий господарський суд необґрунтовано вказав на те, що сумісний розгляд вимог позивача перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки навпаки таке об`єднання надасть можливість досягнути процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ", а також унеможливить винесення різних рішень з однакових обставин.

Відповідно до ч. 5,7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та не об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. по справі № 910/2284/17 скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія «РІК-АВТОГАРАНТ» задовольнити, ухвалу господарського суду міста Києва від 16.02.2017р. по справі №910/2284/17 - скасувати.

2.Матеріали справи №910/2284/17 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

3.Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна