номер провадження справи 4/21/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 Справа № 908/239/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПС-ІНВЕСТ (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, оф. 802; адреса для листування: 69005, АДРЕСА_1)

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164)

про визнання недійсним рішення від 30.11.2016 № 17-рш по справі № 02/09-16

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність №б/н від 05.09.2016р.;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність №4 від 06.03.2017р.;

ОСОБА_4, довіреність №5 від 13.03.2017р.

08.02.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю СПС-ІНВЕСТ, м. Одеса з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя про визнання недійсним рішення від 30.11.2016 № 17-рш по справі № 02/09-16.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.02.2016р. порушено провадження у справі № 908/239/17, справі присвоєно номер провадження 4/21/17, судове засідання призначено на 14.03.2017р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору. Ухвалою суду від 14.03.2017р., на підставі ст. ст. 69, 77 ГПК України, продовжено процесуальний строк вирішення спору у справі № 908/239/17 на пятнадцять днів, до 24.04.2017 р., в судовому засіданні оголошено перерву до 10.04.2017р. В судовому засіданні 10.04.2017р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 19.04.2017р., потім до 24.04.2017р.

В судовому засіданні на 24.04.2017р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України рішення в повному обсязі.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач в судовому засіданні 24.04.2017р. підтримав позовні вимоги, які викладені в позовній заяві та ґрунтуються на ст.ст. 59, 60 Закону України Про захист економічної конкуренції та рішенні від 30.11.2016 № 17-рш. В обґрунтуванні позовних вимог позивач вказує, що 18.02.2010р. загальними зборами ОСББ «РЕНЕСАНС» було прийнято рішення про залишення житлового комплексу на балансі забудовника - ТОВ «СПС-Інвест». У відповідності до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції, яка діяла на час прийняття рішення, балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом ЖК «РЕНЕСАНС». На цих зборах співвласники ОСББ «РЕНЕСАНС» також затвердили Кошторис витрат в якому вказані всі складові тарифу послуг на утримання будинку та прибудинкової території. В протоколі зборів зазначено, що Кошторис діє до затвердження нового кошторису. Без використання земельної ділянки користування будинками та спорудами, які складають ЖК «РЕНЕСАНС» є неможливим, тому обслуговування будинку без користування землею є також фізично неможливим. Враховуючи вищенаведене до пункту 10 Кошторису, затвердженого зборами, була включена вартість оренди землі на весь житловий комплекс за договором оренди землі з ОСОБА_1 міською радою від 18.05.2007 року, та яка складала 0.24 грн. за 1 м.кв. квартири. Оскільки надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території безпосередньо зв'язано із використанням земельної ділянки та орендна плата є складового частиною собівартості послуг, вона була включена до Кошторису на підставі п. 14 Стандарту бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зі змінами та доповненнями, який є чинним на дійсний час. Правомірність включення орендної плати за землю до собівартості підтверджується офіційними роз'ясненнями ДФС, в листі ДФС від 17.05.2016 р. № 10732/6/99-99-12-02-03-15, зазначено, що: «Звертаємо увагу, що до складу тарифу з надання послуг на утримання прибудинкових територій для сформованих земельних ділянок плата за землю включається як інші прямі витрати (п. 14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318). 28.02.2010 р. ОСББ «РЕНЕСАНС» та ТОВ «СПС-Інвест», на нідставі Типового договору, який затверджений Постановою КМУ № 484 від 20.05.2009 року. уклали Договір про надання послуг з управління житловим комплексом «РЕНЕСАНС». В пункті 6.9. Договору від 28.02.2010 року зазначено, що ОСББ зобов'язано забезпечити компенсацію власниками квартир та приміщень на користь ТОВ «СПС-Інвест» орендної плати за земельну ділянку на якій розташований ЖК «РЕНЕСАНС». В пункті 9.9. Договору від 28.02.2010 року зазначено, що ТОВ «СПС-Інвест» має право отримувати компенсацію орендної плати за земельну ділянку від власників квартир/приміщень. Вищевказані пункти Договору не протирічать умовам Типового договору. Після укладання договору з ОСББ «РЕНЕСАНС» про надання послуг з управління житловим комплексом ТОВ «СПС-Інвест» почало укладати з власниками квартир індивідуальні договори. При цьому, вартість послуг повністю відповідала затвердженому ОСББ тарифу. До теперішнього часу ані Протокол ОСББ «РЕНЕСАНС» від 18.02.2010 року, ані Договір про надання послуг з управління житловим комплексом «РЕНЕСАНС» від 28.02.2010 року не визнані судом недійсними. А тому є такими, що підлягають застосуванню сторонами під час надання послуг. На протязі всієї дії договорів всі співвласники ЖК «РЕНЕСАНС» сплачували компенсацію орендної плати за земельну ділянку в розмірі 0,24 грн. за 1 м. кв. та не заперечували проти цього. Внаслідок збільшення нормативної грошової оцінки землі та земельного податку сума орендної плати значно збільшилася. Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.05.2014 р. у справі №908/1020/14 задоволено позов ОСОБА_1 міської ради до ТОВ «СПС - 1НВЕСТ» та змінено розмір орендної плати за землю до суми 613 845,66 грн., що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. у справі №908/1020/14 рішення господарського суду Запорізької області залишено без змін. Отже, з 11.03.2015 р. ТОВ «СПС - ІНВЕСТ» зобов'язано сплачувати орендну плату за землю в розмірі 613 845,66 грн. за рік. У II кварталі 2015 року ТОВ «СПС-Інвест» здійснило коригування компенсації орендної плати як складової тарифу па послуги з утримання будинків. Після проведення коригування замість 0,24 грн. за 1 кв.м. площі квартири ця складова тарифу стала дорівнювати 2,76 грн. Зазначає, що підвищення розміру орендної плати відбулося внаслідок внесення змін до податкового та земельного законодавства України та не залежало від волі та можливостей ТОВ «СПС-Інвест». Розрахунок був здійснений виходячи з розміру орендної плати, встановленого судом, а тому вважає, що коригування є обгрунтованим. Вказує, що Рішенням обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.11.2016 № 17-рш по справі № 02/09-16 ТОВ СПС-ІНВЕСТ невірно класифіковане як монополіст, оскільки територіальні (географічні) межі ринку та бар'єри вступу на ринок з них визначені невірно. Зазначає, що враховуючи місце розташування ЖК «Ренесанс» територіальними межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є Дніпровський район м. Запоріжжя. Крім того, ТОВ «СПС-Інвест» в Дніпровському р-ні м. Запоріжжя послуги з управління будинками, спорудами та прибудинковими територіями у 2010 -2016 роках здійснювали комунальне підприємство «Основаніє», підприємство яке управляє будинками ЖК «Бородіно» та інші підприємства. Також зауважує, що на другому аркуші Рішення територіальні межі ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено м. Запоріжжя в межах району обслуговування житлових котеджів, які знаходяться на території ЖК «Ренесанс» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розваги, 27. Тобто, оскаржуваним Рішенням територіальні межі ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій були незаконно звужені - замість мінімальної територіальної одиниці (району), територіальні межі ринку визначені однією адресою (одним будинком який має декілька корпусів). Також, зазначає, що в Рішенні відділення не вказано, які саме існують адміністративні та економічні бар'єри для вступу на ринок з управління будинками. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та визнання недійсним рішення від 30.11.2016 № 17-рш по справі № 02/09-16.

Відповідач проти позову заперечив, заявлені позовні вимоги вважає безпідставними та необґрунтованими, зазначає, що визначення територіальних (географічних) меж ринку належить до повноважень органів Антимонопольного комітету України, та в кожному конкретному випадку (на кожному товарному ринку) територіальні (географічні) межі ринку можуть визначатися по різному. Так, у випадку з ТОВ „СПС-Інвест, територіальним відділенням, в якості визначеної мінімальної території, була обрана територія ЖК „Ренесанс. Зазначає, що територія ЖК „Ренесанс - це закрита та віддалена від інших житлових будинків Дніпровського району м. Запоріжжя територія площею 6га, з окремим благоустроєм, яка налічує 16-ть триповерхових житлових котеджів. Житлові котеджи хоча і мають одну зареєстровану адресу (м Запоріжжя вул. Розваги, буд, 27), знаходяться у межах території ЖК „Ренесанс" (яку визнано мінімальною територією), за межами якої, з точки зору співвласника (населення) ОСББ „Ренесанс", придбання товарів (товарної групи), - що належить до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним. В зв'язку з вищенаведеним, територіальними межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було правомірно визначено м. Запоріжжя в межах району обслуговування житлових котеджів, які знаходяться на території ЖК „Ренесанс за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розваги, буд. 27. Також, зазначає, що для надання Послуг ТОВ „СПС-Інвест, як управитель та балансоутримувач ЖК „Ренесанс", уклало з кожним співвласником ОСББ „Ренесанс" відповідний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі -Договір). Відповідно до умов Договору, ТОВ „СПС-Інвест - виконавець вищевказаних Послуг. Договір передбачав, що виконавець Послуг забезпечує надання цих Послуг для мешканців житлових будинків, які розташовані на території ЖК „Ренесанс, а споживачі - забезпечують своєчасну компенсацію витрат за надані Послуги у строк та на умовах, що передбачені цим Договором. В грудні 2015 року ТОВ „СПС-Інвест (у відповідності до умов діючого на той час Договору та за місяць до закінчення його дії) у письмовій формі повідомило співвласників ОСББ „Ренесанс" про розірвання Договору та необхідність його перегляду. Замість діючих Договорів, ТОВ „СПС-Інвест було запропоновано мешканцям ЖК „Ренесанс укласти нові договори про надання Послуг на 2016 рік (надалі - Договори на 2016 рік ). Договір на 2016 рік, порівняно з Існуючим до цього Договором, передбачав суттєве збільшення тарифу на Послугу (з 5,34 грн/м" загальної площі квартири у попередньому Договорі до 7,96 грн/кв.м загальної площі квартирну Договорі на 2016 рік). Матеріалами розгляду справи встановлено, що Товариством для співвласників ОСББ „Ренесанс" (пропорційно їх частці у спільному майні) до складу тарифу на Послугу (як в попередньому Договорі, так і в Договорі на 2016 рік) було віднесено, суму компенсації орендної плати за земельну ділянку,, яку ТОВ „СПС-Інвест було взято в оренду, що не відповідало діючому законодавству України, зокрема умовам діючого Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869. З 11.03.2015р. відповідно до вимог діючого законодавства України, ТОВ „СПС-Інвест було зобов'язано сплачувати орендну плату за землю в розмірі 613 845,66 грн. за рік, що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року. Територіальним відділенням встановлено, що у зв'язку зі зростанням для ТОВ ,,СПС-Інвест орендної плати на землю, для співвласників ОСЕБ „Ренесанс ним було збільшено і розмір компенсації орендної плати за землю (а саме: з 0,24 грн/кв.м загальної площі квартири в попередньому Договорі до 2,76 грн/кв.м загальної площі квартири в Договорі від 2016 року), що відповідним чином і відобразилося на підвищенні тарифу на Послугу. Антимонопольним комітетом встановлено, що включенням компенсації орендної плати за землю до тарифу на Послугу, Товариство зобов'язало співвласників ОСББ „Ренесанс (населення) компенсувати у складі витрат за утримання будинків та прибудинкової території (пропорційно їх частці у спільному майні) суму орендної плати за земельну ділянку, яку Товариством було взято в оренду для розташування оздоровчо-житлового комплексу. А за не укладання співвласниками ОСББ „Ренесанс" (населенням) Договору на 2016 рік з ТОВ ,,СПС-Інвест та ухилення від здійснення оплати за надані Послуги за тарифом 7,96 грн/кв.м (в Договорі на 2016 рік), Товариство може позбавити співвласників права на користування послугами з постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення. Зазначає, що діючим законодавством не передбачено сплату співвласниками ОСББ орендної плати за землю без укладання співвласниками ОСББ відповідного договору оренди з міською радою. Діючим законодавством передбачено сплату співвласниками ОСББ земельного податку (а не орендної плати) за умови укладання організацією, що здійснює управління житловими будинками договору постійного користування з міською радою (а не договору оренди). Крім того, діючим Порядком не передбачено включення до тарифу на Послугу, витрат на компенсацію орендної плати за земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирні житлові будинки та прибудинкова територія. Отже, витрати ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язані зі сплатою орендної плати за землю, не відносяться до діяльності ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язаної з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А зобов'язання по сплаті орендної плати, що виникли у ТОВ ,,СПС-Інвест, жодним чином не можуть перекладатися на співвласників ОСББ „Ренесанс". У звязку із викладеним відповідач просить суд в позові відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016р. адміністративною колегією ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 17-рш, яким:

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю ,,СПС-Інвест протягом березня 2010 року - листопада 2016 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в територіальних межах м, Запоріжжя (в межах району обслуговування ЖК „Ренесанс"), як таке, що не мас жодного конкурента;

- визнано дії ТОВ ,,СПС-Інвест, які полягали у безпідставному включенні до тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (для співвласників ОСБВ „Ренесанс" (населення) компенсації орендної плати за землю, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг ї утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передбачені пунктом 2 етапі 50, пунктом 1 частини другої етапі 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, що призводить до ущемлення інтересів споживачів;

- згідно з частиною другою етапі 52 Закону України Про захист економічної конкуренції за порушення, зазначене у пункті 2 подання, накладено штраф на Товариство з обмеженою ,,СПС-Інвест у розмірі 68 000 грн.

- зобов'язано ТОВ ,,СПС-Інвест припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 2 рішення, шляхом виключення компенсації орендної плати за землю із тарифу на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зазначеному в діючих із співвласниками ОСВБ „Ренесанс (населенням) договорах.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, підставою для прийняття рішення були наступні обставини:

За результатами розгляду колективної заяви мешканців житлового комплексу „Ренесанс (69096, м. Запоріжжі, вул. Розваги, буд. 27) щодо встановлення ТОВ „СПС-Інвест необгрунтованого тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за несплату по якому мешканці ЖК «Ренесанс» безпідставно позбавляються права користуватися послугами з електропостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, в діях ТОВ „СПС-Інвест було виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В зв'язку з цим, розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 15.06.2016 № 44-р було розпочато провадження у справі № 02/09-16 за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, що призводить до ущемлення інтересів споживачів.

Товариство з обмеженою відповідальністю СПС-ІНВЕСТ є забудовником житлових котеджів на території ЖК „Ренесанс у м. Запоріжжя (за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розваги, буд. 27), будівництво яких було завершено в березні 2013 року (друга частина), відповідно до декларації про готовить об'єкта до експлуатації, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 04.03.2013 № ЗП 03.

Товариству за рішенням загальних зборів Об'єднання Співвласників Багатоквартирного Будинку „Ренесанс" (надалі - ОСББ „Ренесанс) від 18.02.2010р. та відповідно до договору про надання послуг з управління житловим комплексом „Ренесанс, укладеного між ОСББ „Ренесанс та ТОВ „СПС-Інвест від 28.10.2010р. передано всі функції з управління житловими котеджами на території ЖК „Ренесанс.

ТОВ „СПС-Інвест обслуговує (експлуатує) житлові котеджі на території ЖК „Ренесанс", та виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в межах території м. Запоріжжя, де розташовані житлові котеджі ЖК

„Ренесанс.

Для надання Послуг ТОВ ,,СПС-Інвест, як управитель та балансоутримувач ЖК „Ренесанс", уклало з кожним співвласником ОСББ „Ренесанс" відповідний договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі -Договір). Відповідно до умов Договору, ТОВ ,,СПС-Інвест - виконавець вищевказаних Послуг.

Договір передбачав, що виконавець Послуг забезпечує надання цих Послуг для мешканців житлових будинків, які розташовані на території ЖК „Ренесанс", а споживачі - забезпечують своєчасну компенсацію витрат за надані Послуги у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

В грудні 2015 року ТОВ ,,СПС-Інвест (у відповідності до умов діючого на той час Договору та за місяць до закінчення його дії) у письмовій формі повідомило співвласників ОСББ „Ренесанс" про розірвання Договору та необхідність його перегляду. Замість діючих Договорів, ТОВ ,,СПС-Інвест було запропоновано мешканцям ЖК „Ренесанс'' укласти нові договори про надання Послуг на 2016 рік (надалі - Договори на 2016 рік ).

Договір на 2016 рік, порівняно з існуючим до цього Договором, передбачав суттєве збільшення тарифу на Послугу (з 5,34 грн/м 2 загальної площі квартири у попередньому Договорі до 7,96 грн/ м 2 загальної площі квартирну Договорі на 2016 рік).

Товариством для співвласників ОСББ „Ренесанс" (пропорційно їх частці у спільному майні) до складу тарифу на Послугу (як в попередньому Договорі, так і в Договорі на 2016 рік) було віднесено, суму компенсації орендної плати за земельну ділянку, яку ТОВ ,,СПС-Інвест було взято в оренду.

Предметом спору є визнання недійсним рішення ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» по справі 30.11.2016р. № 17-рш з підстав неповного з'ясування обставин справи, не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності , заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Стаття 19 цього Закону визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Частиною першою статті 59 Закону встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

У свою чергу, обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ч.1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається: встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до п. 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Частиною 3 статті 24 Житлового Кодексу України передбачено, що жилий будинок може експлуатуватися тільки однією житлово-експлуатаційною організацією.

Механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, визначає Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (надалі - Порядок). Вказаний Порядок поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі -субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Відповідно до пункту 2 Порядку, тарифи розраховуються окремо за кожним будинком, залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно - гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з Порядком до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (надалі - Послуг) відносяться: - Прибирання прибудинкової території; - Прибирання сходових кліток; - Вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення), - Прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; - Технічне обслуговування ліфтів; - Обслуговування систем диспетчеризації; - Технічне обслуговування внутрїшньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації; - Дератизація; - Дезінсекція; - Обслуговування димових та вентиляційних каналів; - Технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; - Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); - Поливання дворів, клумб і газонів, - Прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами, - Експлуатація номерних знаків на будинках; - Освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; - Енергопостачання ліфтів.

Відповідно до пункту 25 Порядку, вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку), власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг.

Для забудови ЖК „Ренесанс" Товариством відповідно до укладеного з ОСОБА_1 міською радою договору оренди земельної ділянки № 94 від 18 05.2007 (надалі - Договору оренди землі) було орендовано земельну ділянку площею 5,5993 га, розташовану за адресою м. Запоріжжя, вул. Розваги, 27 (кадастровий, номер НОМЕР_1; 04: 043: 0280) за цільовим призначенням - землі громадської та житлової забудови. При цьому, в Договорі оренди землі щодо умов використання земельної ділянки було зазначено, що „земельна ділянка передається є оренду для розташування оздоровчо-житлового комплексу".

З 11.03.2015 року відповідно до вимог діючого законодавства України, ТОВ ,,СПС-Інвест було зобов'язано сплачувати орендну плату за землю в розмірі 613 845,66 грн. за рік, що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року.

Територіальним відділенням встановлено, що у зв'язку зі зростанням для ТОВ ,,СПС-Інвест орендної плати на землю, для співвласників ОСЕБ „Ренесанс' ним було збільшено і розмір компенсації орендної плати за землю (а саме: з 0,24 грн/ м 2 загальної площі квартири в попередньому Договорі до 2,76 грн/ м 2 загальної площі квартири в Договорі від 2016 року), що відповідним чином і відобразилося на підвищенні тарифу на Послугу.

Матеріалами розгляду справи № 02/09-16 встановлено що: - включенням компенсації орендної плати за землю до тарифу на Послугу, Товариство зобов'язало співвласників ОСББ „Ренесанс" (населення) компенсувати у складі витрат за утримання будинків та прибудинкової території (пропорційно їх частці у спільному майні) суму орендної плати за земельну ділянку, яку Товариством було взято в оренду для розташування оздоровчо-житлового комплексу; - за не укладання співвласниками ОСББ „Ренесанс" (населенням) Договору на 2016 рік з ТОВ „СПС-Інвест" та ухилення від здійснення оплати за надані Послуги за тарифом 7,96 грн/м" (в Договорі на 2016 рік), Товариство може позбавити співвласників права на користування послугами з постачання електричної енергії, централізованого водопостачання та водовідведення.

Так, у разі ухилення від здійснення співвласниками ОСББ „Ренесанс" оплати за Договором від 2016 року, ТОВ ,,СПС-Інвест, відповідними листами - вимогами щодо оплати послуг з утримання будинку, повідомляло співвласників про припинення доступу до користування електроенергією, водою та стоками. 14.06.2016 року Товариством було відключено від електропостачання квартиру № 29, у зв'язку з відсутністю у співвласника цієї квартири на 2016 рік будь-яких договірних відносин з ТОВ ,,СПС-Інвест. (лист ТОВ „СПС-Інвест" від 20.07.2016 № 395).

Статтею 2 Закону України „Про плату за землю" закріплено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Згідно з пунктом 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю -збов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статей 125 та 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з пунктом 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з пунктом 288.2 Податкового кодексу України, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно з пунктом 288.5 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежів не може бути менше для земель сільськогосподарського призначення трикратного розміру земельного податку

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності

Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з пунктом першим статті 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Згідно з пунктом другим статті 42 Земельного кодексу України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державна фіскальна служба України у Запорізькій області листом від 10.06.2016 №1946/10/08-01-12-02-09 повідомила територіальне відділення, що „Враховуючи те, що земельна ділянка для розташування оздоровчо-житлового комплексу (договір оренди від 18.05.2007 № 94), де знаходяться житлові котеджі житлового комплексу „Ренесанс", надана у користування на умовах оренди ТОВ „СПС-Інвест", обов'язок щодо сплати орендної плати за землю за таку ділянку покладено на Товариство. Разом з тим. земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Отже, обов'язок щодо сплати земельного податку у ОСББ „Ренесанс" може виникнути у разі оформлення та державної реєстрації речових прав на земельну ділянку (де знаходяться житлові котеджі) відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При цьому, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації".

Суд, погоджується з доводами відповідача, що, діючим законодавством не передбачено сплату співвласниками ОСББ орендної плати за землю без укладання співвласниками ОСББ відповідного договору оренди з міською радою.

Також, суд погоджується з висновками відповідача, що діючим законодавством передбачено сплату співвласниками ОСББ земельного податку (а не орендної плати) за умови укладання організацією, що здійснює управління житловими будинками договору постійного користування з міською радою (а не договору оренди).

Крім того, суд зазначає, що діючим Порядком не передбачено включення до тарифу на Послугу, витрат на компенсацію орендної плати за земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирні житлові будинки та прибудинкова територія.

Разом з тим, ТОВ ,,СПС-Інвест, як організація, що здійснює власну підприємницьку діяльність, сплачує орендну плату за земельну ділянку, яку орендовано для розташування всього оздоровчо-житлового комплексу (кількох видів об'єктів), а не як організація, яка здійснює управління багатоквартирними будинками та орендує земельну ділянку виключно для обслуговування багатоквартирних будинків та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб співвласників багатоквартирних будинків.

Таким чином, включенням компенсації орендної плати за орендовану земельну ділянку до тарифу на Послугу, ТОВ „СПС-Інвест" було необгрунтовано обтяжено співвласників ОСББ ,,Ренесанс (населення) сплатою орендної плати за земельну ділянку (що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік). Тобто, співвласникам ОСББ (населенню) виставляється плата за Послугу за необгрунтованим тарифом. Причому, за несплату цих Послуг, співвласники ОСББ „Ренесанс" позбавляються права користуватися послугами з постачання електричної енергії та можуть бути позбавлені права користуватися послугами з централізованого водопостачання та водовідведення.

Права та обов'язки сторін, які укладають договір про надання послуг з управління житловим комплексом визначені Типовим договором про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 484 (Типовим договором).

Проте, Типовому договору не відповідають Умови Договору про надання послуг з управління житловим комплексом „Ренесанс від 28.02.2010, укладеному між ОСББ „Ренесанс та ТОВ „СПС-Інвест" (надалі - Договору від 28.02.2010), оскільки Типовий договір не встановлює обов'язки та права сторін, зазначені в п. 6.9 та п. 9.9 Договору від 28.02.2010р., як то зазначає позивач.

Посилання позивача на лист Державної фіскальної служби України від 12.04.2017р. № 7667/6/99-99-12-02-03-15 «Про розгляд запитів» (лист - ДФС від 12.04.2017, наданого позивачем в ході судового розгляду справи не спростовують висновків відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається із зазначеного листа Позивач просив надати роз'яснення щодо правомірності включення до тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій компенсацію витрат на оплату орендної плати за умовами Договору.

В листі ДФС від 12.04.2017 аб.2 вказано, що «...Водночас Товариство повідомило, що вказану земельну ділянку передаю в користування (суборенду) іншому підприємству (ОСББ «Ренесанс») на умовах укладеного Товариством Договору».

Однак, як зазначив відповідач під час розгляду конкурентної справи Відділенням, Підприємство не повідомляло та відповідно не надало доказів того, що земельна ділянка передана ТОВ «СПС-Інвест» у суборенду ОСББ «Ренесанс». Не надано було таких доказів і суду.

ДФС у листі від 12.04.2017 повідомила, що «Сферою дії Податкового кодексу України (далі - Кодекс) є регулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів. Питання цивільно-правових відносин при наданні оплати комунальних послуг, що порушені у запитах, не належать до сфери дії Кодексу».

У листі від 12.04.2017 ДФС лише повідомила те, що калькулювання витрат при обчисленні собівартості послуг з прибирання прибудинкової території, містить елемент витрат - обов'язкові платежі до бюджету, і тому палата з землю, у тому числі орендна плата, як обов'язковий податковий платіж до бюджету, може бути безпосередньо віднесено до конкретного об'єкту витрат, у складі інших прямих витрат, що входять до складу виробничої собівартості (п.14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за № 27/4248) (надалі - Положення).

При цьому ДФС зазначила також те, що п.10 вказаного Положення визначено, що перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюється підприємством.

Відповідно до пункту 4 Положення, «об'єкт витрат» - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов'язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Земельна ділянка, на якій розташовані багатоквартирні будинки та прибудинкова територія для обслуговування багатоквартирних будинків не надавалася в оренду або постійне користування ТОВ ,,СПС-Інвест, як установі, що здійснює управління цими будинками. Натомість, земельна ділянка надавалась ТОВ ,,СПС-Інвест в оренду, при здійсненні діяльності щодо забудови оздоровчо-житлового комплексу.

Тобто, суд, погоджується з доводами відповідача, витрати ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язані зі сплатою орендної плати за землю, не відносяться до діяльності ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язаної з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А зобов'язання по сплаті орендної плати, що виникли у ТОВ ,,СПС-Інвест, жодним чином не можуть перекладатися на співвласників ОСББ „Ренесанс.

В зв'язку з вищенаведеним, витрати ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язані зі сплатою орендної плати за землю, не відносяться до діяльності ТОВ ,,СПС-Інвест, пов'язаної з наданням послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А зобов'язання по сплаті орендної плати, що виникли у ТОВ ,,СПС-Інвест, жодним чином не можуть перекладатися на співвласників ОСББ „Ренесанс.

Згідно п.2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» саме на Антимонопольний комітет та його органи покладається здійснення контролю за ціноутворенням у сфері застосування вільних цін та тарифів, які неможливо було встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

Стосовно посилань позивача на те, що в оскаржуваному Рішенні відповідачем не вірно зазначено межі ринку послуг, які надає позивач та не вказано, які саме існують адміністративні та економічні бар'єри для вступу на ринок з управління будинками, суд зазначає наступне.

Споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є фізичні та юридичні особи, які є співвласниками або користувачами житлових (нежитлових) приміщень, розташованих у будинках, переданих виконавцю цих послуг на баланс (в управління) та/або обслуговування. Особливості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (зокрема, цілісність внутрішньобудинкових мереж, прибудинкової території тощо) обумовлюють можливість їх надання власникам та користувачам приміщень одного будинку (групи будинків) лише одним суб'єктом господарювання.

Наведені територіальним відділенням в Рішенні бар'єри є узагальненими для всіх потенційних конкурентів, як тих, що надають послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за відповідним рішенням органу місцевого самоврядування для відповідного житлового фонду, так і тих, яких обрано згідно з рішенням загальних зборів, створеного мешканцями будинку ОСББ.

Специфіка ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій полягає в тому, що суб'єкт ринку надає їх всім власникам та користувачам приміщень одного будинку, при цьому окремому споживачеві багатоквартирного будинку неможливо: - відмовитися від цих послуг та їх виконавців; - обрати іншого надавача послуг.

Бар'єрами вступу на ринок послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є адміністративні, економічні та організаційні обмеження, пов'язані із дотриманням певних процедур, визначених нормативно-правовими актами. Вхід на ринок нових суб'єктів господарювання можливий за умови: - виходу з ринку діючих суб'єктів господарювання; - визначення органом місцевого самоврядування для відповідного житлового фонду іншого виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; - створення мешканцями будинку ОСББ та обрання згідно з рішенням загальних зборів іншого виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Визначення бар'єрів для вступу на ринок здійснюється щодо потенційних конкурентів, тобто тих суб'єктів господарювання, які за звичайних умов можуть швидко вступити на ринок та їх діяльність на ринку призведе або може призвести до зміни часток на цьому ж ринку в інших суб'єктів господарювання.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій надаються споживачам тільки тим суб'єктом господарювання, на обслуговуванні якого знаходиться будинок відповідно до рішення органу місцевого самоврядування, або тільки тим суб'єктом господарювання, якого було обрано відповідно до рішення загальних зборів ОСББ, що свідчить про наявність вищевказаних адміністративних бар'єрів.

Що стосується економічних бар'єрів, то вони також існують. Оскільки, новий суб'єкт господарювання, який забажає здійснювати діяльність на цьому ринку повинен мати матеріально технічну базу (активи, можливо із залученням кредитів; обладнання; устаткування тощо) понести витрати пов'язані з рекламою своєї діяльності (які необхідні для вступу на ринок) тощо.

Вважається, що наявність хоча б одного бар'єру вступу на ринок, що не може бути подоланий суб'єктом господарювання протягом 1 - 2 років унаслідок неможливості компенсації за цей час витрат, необхідних для вступу на ринок, розглядається, як ознака того, що суб'єкт господарювання не є потенційним конкурентом (пункт 9.3 ОСОБА_4).

Територіальним відділенням в своєму Рішенні було охарактеризовано ринок послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на якому здійснює діяльність ТОВ ,,СПС-Інвест, наявністю певних організаційних бар'єрів.

Так, вхід на ринок нового суб'єкта господарювання та отримання споживачами (всіма співвласниками (користувачами) житлових котеджів) послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не у ТОВ ,,СПС-Інвест - можливий лише за умови: виходу з ринку цього Товариства; відмови ОСББ від послуг Товариства; визначення нового суб'єкта господарювання та укладання з ним відповідного договору.

Зміна виконавця вищезазначених послуг (зокрема: передача житлових котеджів, що перебувають на балансі (в управлінні) та/або обслуговуванні ТОВ „СПС-Інвест" в самоуправління співвласникам ОСББ) може відбутися лише в разі дотримання певних процедур, визначених нормативно-правовими актами (зокрема, за умови визначеної законодавством кількості співвласників (більше 50%), які повинні проголосувати за рішення ОСББ щодо зміни виконавця послуг.

Проте, проголосувати за рішення ОСББ щодо зміни виконавця послуг пересічним власникам досить складно. Оскільки, як показує практика загальних зборів ОСББ „Ренесанс," рішення загальних зборів ОСББ „Ренесанс" правомочне, навіть, якщо за нього проголосували лише 5 співвласників (населення) та 4 співвласника (юридичні особи, зокрема і ТОВ ,,СПС-Інвест), оскільки у сукупності загальна площа квартир/не житлових приміщень, що їм належить становить більше 50% (зазначене підтверджується Протоколом зборів ОСББ „Ренесанс" від 07.11.2015).

При аналізі ступеню подолання бар'єрів вступу на Ринок, територіальне відділення враховувало і те, що головою правління ОСББ „Ренесанс" є засновник ТОВ ,,СПС-Інвест

- Федоров О,В. (якому належить 25% частки в статутному фонді ТОВ „СПС-Інвест").

В зв'язку з вищевикладеним, відповідач дійшов вірного висновку про те, що окремий споживач не може відмовитися від отримання послуги суб'єкта господарювання, на обслуговування якому (зокрема за рішенням ОСББ) передано відповідний житловий фонд, та обрати між кількома продавцями (надавачами) послуг такого виконавця послуг, що надає їх за більш прийнятними умовами та вартістю.

Щодо посилань позивача, про те, що оскаржуваним Рішенням територіальні межі ринку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій були незаконно звужені - замість мінімальної територіальної одиниці (району), територіальні межі ринку визначені однією адресою (одним будинком який має декілька корпусів), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.1 ОСОБА_4 визначення монопольного становища територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним При цьому, зокрема, можуть враховуватися: фізичні і технічні характеристики товару (товарної групи); технологічні зв'язки між виробниками і споживачами, можливості щодо технічного, гарантійного, абонентського обслуговування;

співвідношення цін, зокрема рівень співвідношення цін на певні товари (товарні групи) в межах цього ринку, прийнятний для виробників чи споживачів; можливості щодо переміщення-попиту на товар (товарну групу) між територіями, які за припущенням входять до одного географічного ринку, зокрема можливість збереження рівня якості і споживчих властивостей товару (товарної групи) при транспортуванні; рівень транспортних витрат, включаючи особливості транспортування товару (товарної групи), наявність торгових, складських приміщень, зручностей виконання вантажно-розвантажувальних робіт, можливостей виконання передпродажної підготовки; наявність знаків для товарів і послуг; наявність на відповідній території та рівень бар'єрів на вивезення чи ввезення товару (товарної групи), а саме: адміністративних бар'єрів; економічних й організаційних обмежень; впливу вертикальної (горизонтальної) інтеграції; бар'єрів, що пов'язані з ефектом масштабу виробництва, бар'єрів, що базуються на абсолютній перевазі рівня витрат; бар'єрів, пов'язаних з розмірами капітальних витрат або обсягів інвестицій, що необхідні для вступу на певний товарний ринок; обмежень щодо попиту; екологічних обмежень; бар'єрів, що перешкоджають виходу з ринку, тощо; місце розташування специфічних груп споживачів; рівень цін на певні товари (товарні групи) на відповідних суміжних територіях, можливість переміщення пропозиції товару (товарної групи) між цими територіями.

При остаточному визначенні територіальних (географічних) меж ринку визначальною є менша здатність до переміщення або попиту, або пропозиції.

Листом від 10.05.2016 № 273 Товариство надало перелік 16 триповерхових котеджів, які знаходились на його обслуговуванні у межах території ЖК „Ренесанс" на вулиці Розваги, буд. 27 м. Запоріжжя, протягом 2010-2016 років, а саме: ОСОБА_5. Я -3: ОСОБА_5. Я1 -3; ОСОБА_5. Я2 -3; ОСОБА_5. Я3-3; ОСОБА_5. Я4 -3; ОСОБА_5. Я5 -3; ОСОБА_5. Яй-3; ОСОБА_5. Я7 -3; ОСОБА_5. А5-3; ОСОБА_5. А7-3, ОСОБА_5. А -3; ОСОБА_5. А5-3; КотеджЛіт А4-3, ОСОБА_5, Ал-3; ОСОБА_5. А2-3; ОСОБА_5 Літ.А1-3 (падалі - район обслуговування).

Пунктом 1.3 ОСОБА_4, визначено, що територіальні (географічні) межі ринку -територія зі сферою взаємовідносин купівлі-продажу товару (групи товарів), в межах якої за звичайних умов споживач може легко задовольнити свій попит на певний товар і яка може бути, як правило, територією держави, області, району, міста тощо або їхніми частинами.

Порівняння визначення територіальних (географічних) меж ринку в Рішенні з Прикладом Позивача, в зв'язку з різними специфічними особливостями надання послуг (або реалізації товару), є безпідставним.

Визначення територіальних (географічних) меж ринку належить до повноважень органів Антимонопольного комітету України, та в кожному конкретному випадку (на кожному товарному ринку) територіальні (географічні) межі ринку можуть визначатися по різному.

Так, у випадку з ТОВ ,,СПС-Інвест, територіальним відділенням, в якості визначеної мінімальної території, була обрана територія ЖК „Ренесанс".

Слід зазначити, що територія ЖК „Ренесанс" - це закрита та віддалена від інших житлових будинків Дніпровського району м. Запоріжжя територія площею 6га, з окремим благоустроєм, яка налічує 1б-ть триповерхових житлових котеджів.

Житлові котеджи хоча і мають одну зареєстровану адресу (м Запоріжжя вул. Розваги, буд, 27), знаходяться у межах території ЖК „Ренесанс" (яку визнано мінімальною територією), за межами якої, з точки зору співвласника (населення) ОСББ „Ренесанс", придбання товарів (товарної групи), - що належить до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним.

У зв'язку з вищенаведеним, територіальними межами ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було правомірно визначено м. Запоріжжя в межах району обслуговування житлових котеджів, які знаходяться на території ЖК „Ренесанс" за адресою: м. Запоріжжя, вул. Розваги, буд. 27.

Тому, посилання позивача, що територіальною межею досліджуваного ринку, повинен бути взятий окремий район, є необгрутнованим.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» до виключної компетенції адміністративної колегія Відділення, зокрема, відноситься проводження дослідження ринку, визначення меж товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку.

Відповідно до п. 15.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства; господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, ОСОБА_4 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблене зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Дослідження ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на якому здійснює діяльність ТОВ „СПС-Інвест в межах території м Запоріжжя, де розташовані житлові котеджі ЖК „Ренесанс", проведено відповідно до ОСОБА_4 визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05 03.2002 за № 49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04 2002 за №317/6605 (далі - ОСОБА_4).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції та ОСОБА_4, територіальним відділенням проведено дослідження ринку послуг з утримання

будинків і споруд та прибудинкових територій у м. Запоріжжя (в межах території обслуговування ЖК „Ренесанс").

Отже, ТОВ „СПС-Інвест протягом березня 2010- листопада 2016 років на території ЖК „Ренесанс" у територіальних межах м Запоріжжя (в межах району обслуговування ЖК „Ренесанс") займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з часткою 100%.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку в оскаржуваному рішенні, що дії ТОВ ,,СПС-Інвест, які полягали у безпідставному включенні до тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (для співвласників ОСБВ „Ренесанс" (населення) компенсації орендної плати за землю, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг ї утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, передбачені пунктом 2 етапі 50, пунктом 1 частини другої етапі 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку, що призводить до ущемлення інтересів споживачів.

З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 30.11.2016 № 17-рш прийнято на підставі і в межах компетенції відповідача, при повному зясуванні всіх обставин справи, не суперечать закону, а отже не вбачає підстав для визнання його недійсним.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів підстав для визнання недійсним рішення відповідача та не надав суду доказів, які б спростували докази відповідача, що покладені ним в основу оскаржуваного рішення

Заперечення відповідача враховані при розгляді справи.

З заявлених підстав в позові відмовляється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати до стягнення не присуджуються та залишаються за позивачем.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю СПС-ІНВЕСТ, м. Одеса до ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя про визнання недійсним рішення від 30.11.2016 № 17-рш відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 27 квітня 2017 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.