КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа№ 910/12781/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Степанці О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН - ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА"

на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016

у справі № 910/12781/16 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН - ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА"

про стягнення 6 878 230,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" (далі - позивач) звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН - ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення 2 800 000,00 грн. основної заборгованості, 220 278,99 грн. трьох відсотків річних, 773 243,00 грн. інфляційних втрат, 2 804 705,95 грн. пені та 280 000,00 грн. штрафу за договором купівлі - продажу природного газу № 15-151 від 30.06.2015.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.08.2016 у справі № 910/12781/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 2 800 000,00 грн., пеню в розмірі 2 804 705,95 грн., штраф в розмірі 280 000,00 грн., 3% річних в розмірі 220 278,99 грн., інфляційні втрати в розмірі 773 243,00 грн. та судовий збір у розмірі 103 173,46 грн.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції, пославшись на встановлені ним обставини справи, умови договору, положення ГК України і ЦК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у даній справі та наявність правових підстав для їх задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016 у справі № 910/12781/16 скасувати, припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведені обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, допущено порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку скаржника, суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що зважаючи на велику суму заборгованості кінцевого споживача природного газу ПАТ ,,Енергосмашспецсталь" перед відповідачем та відсутність надходжень від нього грошових коштів в повному обсязі, відповідач не мав змоги провести розрахунки за договором № 15-151 повністю та частково провів розрахунки, в тому числі і за рахунок власних оборотних коштів. Також відповідач зазначив, що судом першої інстанції необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та встановлено дійсність договору №15-151 від 30.06.2015, оскільки дослідження дійсності такого договору не було предметом даного спору. Крім того, на його думку, суд першої інстанції відкрив провадження у даній справі та прийняв рішення у справі за позовом, який подано позивачем, що не має статусу юридичної особи в порушення вимог ст. 80 ГПК України та не врахував, що позов підписаний представником позивача, який діяв на підставі нікчемної довіреності, тобто, не мав повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на її необґрунтованість та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН - ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016 у справі № 910/12781/16 прийнято до провадження та призначено розгляд скарги на 26.09.2016.

Ухвалою суду від 26.09.2016 зупинено провадження у справі № 910/12781/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/13724/16 господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 16.03.2017 поновлено апеляційне провадження у справі №910/12781/16 та призначено її розгляд на 10.04.2017.

В судове засідання 10.04.2017 з'явився представник позивача, представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, встановленому ГПК України, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 784.

З огляду на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, відсутність його клопотань про відкладення, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у справі матеріалами за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 10.04.2017 представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2002 між Дочірньою компанією ,,Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (перший учасник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" (другий учасник) укладено Договір № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи, предметом якого є взаємні дії учасників з об'єднання коштів, майна, трудової участі, майнових і немайнових прав, необхідних для спільної розробки Летнянського газового родовища, а саме - свердловини № 36 даного родовища на умовах цього Договору без створення юридичної особи.

Додатковою угодою № 4 від 25.02.2011 сторони внесли зміни та доповнення до Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, зокрема, залучивши до спільної діяльності та включивши до складу учасників учасника-3 - Компанію Місен Ентерпрайзіс АБ.

Пунктом п. 6.2 Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 25.02.2011) цим договором учасники надають учаснику-2 (Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз", оператору) повноваження і права представляти інтереси Спільної діяльності та вчиняти дії від імені Спільної діяльності у взаємовідносинах з будь-якими державними органами і органами місцевого самоврядування, банками, нотаріальними конторами, органами, підприємствами, установами та організаціями України і поза її межами (державними та приватними), фізичними особами, а також у податкових, правоохоронних і судових органах України і інших держав з питань, що стосуються Спільної діяльності, діяти у зазначених взаємовідносинах виключно на підставі цього договору без надання учасниками відповідних окремих довіреностей згідно з ч. 2 ст. 1135 Цивільного кодексу України, в тому числі: укладати від імені Спільної діяльності договори (контракти), необхідні для досягнення цілей спільної діяльності; приймати рішення про пред'явлення претензій, позовів, апеляційних та касаційних скарг від імені Спільної діяльності і підписувати їх, вести справи у всіх судових інстанціях із правом здійснення всіх процесуальних дій, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення, ухвали і постанови судів, державного виконавця, пред'явлення виконавчих документів до виконання, одержання присудженого майна і грошей, а також брати участь у процедурі банкрутства суб'єктів підприємницької діяльності, ставити підпис, подавати клопотання та здійснювати всі інші дії, пов'язані з виконанням даних повноважень; за рішенням Комітету з Управління оператор має право надавати довіреності представникам учасників або третіх осіб на представництво інтересів Спільної діяльності.

Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

30.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз", як оператором Спільної діяльності між ПАТ ,,Укргазвидобування", компанією Місен Ентерпрайзіс АБ та ТОВ ,,Карпатигаз" за Договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН-ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (далі - покупець, відповідач) укладено Договір № 15-151 купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах даного договору (п.1.1).

Відповідно до п. 2.1 Договору № 15-151 купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 продавець передає покупцю газ за наступними строками і в наступних обсягах: у червні 2015 року - 2 616 903 куб.м.; сторони домовились про те, що зазначені обсяги природного газу можуть бути змінені у додаткових угодах.

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача газу, поставленого продавцем покупцю у відповідному місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому визначається фактичний обсяг спожитого газу.

Згідно з п.п. 5.1, 5.3 Договору ціна за 1000,00 куб м природного газу без врахування вартості транспортування газу територією України становить 5 266,70 грн., крім того ПДВ 20% - 1 053,34 грн., разом з ПДВ - 6 320,04 грн.; загальна сума даного договору становить 16 538 931,64 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2 756 488,61 грн.

В п.6.1 Договору сторони погодили, що оплата за газ проводиться покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок продавця, покупець зобов'язується до 14.07.2015 включно здійснити продавцю оплату в розмірі 16 538 931,64 грн.

Пунктом 12.1 Договору погоджено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу до 30.06.2015 (включно), а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

На виконання договору №15-151 від 30.06.2015 позивач передав, а відповідач прийняв у червні 2015 фактичні обсяги природного газу в обсязі 2 616 903 куб.м. на суму 16 538 931,64 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 30.06.2015 (т.1, а.с. 34-35).

Акти підписано сторонами договору та скріплено печатками сторін.

Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості отриманого газу виконав неналежним чином, оплатив його частково, на суму 13 738 931,64 грн. з порушенням встановлених строків оплати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає, що відповідачем неналежним чином виконано умови договору в частині оплати вартості прийнятого газу, та за ним рахується заборгованість в розмірі 2 800 000,00 грн. Крім того, за неналежне виконання зобов'язань, позивачем нараховано на суму основного боргу пеню в розмірі 2 804 705,95 грн. за період прострочення з 15.07.2015 по 15.01.2016, 3% річних в розмірі 220 278,99 грн. за період прострочення з 15.07.2015 по 11.07.2016, інфляційні втрати в розмірі 773 243,00 грн. за період з вересня 2015 по травень 2016 року та штраф в розмірі 280 000,00 грн.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Правовідносини між сторонами виникли з договору купівлі - продажу природного газу.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 2 616 903 куб.м. на суму 16 538 931,64 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 30.06.2015, який в силу п. 6.1.1 договору зобов'язаний був оплатити до 14 липня 2015 року включно.

Тобто, відповідач повинен був оплатити поставлений позивачем природний газ у червні 2015 року на суму 16 538 931,64 грн. у строк до 14.07.2015 (включно).

На виконання умов договору 27.07.2015 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 1 208 931,64 грн., 26.08.2015 - 1 000 000,00 грн., 01.09.2015 - 428 000,00 грн., 18.09.2015 - 2 492 000,00 грн., 21.10.2015 - 1 010 000,00 грн., 05.11.2015 - 500 000,00 грн., 12.11.2015 - 500 000,00 грн., 17.11.2015 - 500 000,00 грн., 18.11.2015 - 300 000,00 грн., 19.11.2015 - 250 000,00 грн., 20.11.2015 - 700 000,00 грн., 30.11.2015 - 500 000,00 грн., 01.12.2015 - 500 000,00 грн., 07.12.2015 - 500 000,00 грн., 10.12.2015 - 500 000,00 грн., 18.12.2015 - 500 000,00 грн., 03.02.2016 - 500 000,00 грн., 10.02.2016 - 350 000,00 грн., 29.04.2016 - 1 000 000,00 грн., 31.05.2016 - 500 000,00 грн., що разом становить 13 738 931,64 грн., що підтверджується банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

У призначенні платежу відповідачем було вказано - оплата за природний газ (ресурс червня 2015 року) згідно договору № 15-151 від 30.06.2015, що відображено у вказаних банківських виписках.

Таким чином, враховуючи вартість поставленого позивачем природного газу у червні 2015 року на суму 16 538 931,64 грн. та розмір здійснених відповідачем оплат за вказаний природний газ на суму 13 738 931,64 грн. слід дійти висновку, що заборгованість відповідача з оплати поставленого позивачем природного газу у червні 2015 року за Договором № 15-151 купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 становить 2 800 000,00 грн.

Доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 2 800 000,00 грн. матеріали справи не містять.

За змістом ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Нормами ч. 1 ст. 692 ЦК України закріплено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець, згідно з ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, відповідач вартість прийнятого газу не сплатив в повному обсязі та у визначений п.6.1 строк.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 2 800 000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати за поставлений позивачем у червні 2015 року природний газ, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2 804 705,95 грн. за період з 15.07.2015 по 15.01.2016 (враховуючи здійснені відповідачем часткові оплати).

Відповідно до п. 8.2 договору № 15-151 від 30.06.2015 в разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, визначені у п. 6.1 даного договору, покупець сплачує на користь продавця, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів зазначає, що розрахунок здійснено вірно з врахуванням положень договору та норм чинного законодавства, тому вимоги про стягнення пені в розмірі 2 804 705,95 грн. за період прострочення з 15.07.2015 по 15.01.2016 підлягають задоволенню.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 280 000,00 грн., нарахований за прострочення оплати товару (природного газу) більше 30 календарних днів (10% від суми заборгованості).

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання

Відповідно до п. 8.3 Договору № 15-151 від 30.06.2015 в разі наявності заборгованості покупця перед продавцем за даним договором більше 30 календарних днів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, колегія суддів зазначає, що розрахунок здійснено вірно, а тому вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 280 000,00 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням оплати відповідачем природного газу, поставленого позивачем у червні 2015 року, позивачем також заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 220 278,99 грн. за період з 15.07.2015 по 11.07.2016 та інфляційні втрати у розмірі 773 243,00 грн. за період з вересня 2015 року по травень 2016 року.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що розрахунок здійснено вірно, а тому вимоги про стягнення 3% річних в розмірі у розмірі 220 278,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 773 243,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

За наведених вище обставин, позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню в повному обсязі, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач, зокрема, зазначав, що суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що зважаючи на велику суму заборгованості кінцевого споживача природного газу ПАТ ,,Енергосмашспецсталь" перед відповідачем та відсутність надходжень від нього грошових коштів в повному обсязі, відповідач не мав змоги провести розрахунки за договором № 15-151 повністю, та частково провів розрахунки, в тому числі і за рахунок власних оборотних коштів.

Такі доводи відповідача колегією суддів відхиляються з огляду на таке.

За змістом ст. 42 ГК України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, взаємовідносини відповідача з контрагентами щодо подальшого продажу отриманого від позивача природного газу не може бути підставою для невиконання договору купівлі - продажу такого газу.

В частині доводів відповідача про необґрунтованість відмови суду першої інстанції в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та встановлення дійсності договору №15-151 від 30.06.2015, колегія суддів зазначає, що під час апеляційного перегляду даної справи суд апеляційної інстанції відповідно до наданих йому повноважень ухвалою від 26.09.2016 зупинив провадження у справі № 910/12781/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 910/13724/16 господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.10.2016 у справі №910/13724/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН-ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" про визнання Договору купівлі-продажу № 15-151 від 30.06.2015 недійсним, в задоволенні позову відмовлено.

Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016, яка в свою чергу, залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017.

Як вбачається з зазначених судових актів, підставою позову у справі №910/13724/16 було встановлення обставин дійсності Договору купівлі-продажу № 15-151 від 30.06.2015, та позовні вимоги були обґрунтовані тим, що на час укладення Договору купівлі-продажу природного газу № 15-151 від 30.06.2015 директор відповідача ОСОБА_3 не мав необхідного обсягу правоздатності та відповідних повноважень. Позивач вважав, що за відсутності погодження підписання вказаного договору Комітетом з Управління Спільної діяльності, відповідач перевищив свої повноваження, чим порушив вимоги пункту п. 6.2.9 Додаткової угоди № 4 від 25.02.2011 року до Договору № 3 по спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, що, в свою чергу, суперечить статтям 203, 207, 1135 Цивільного кодексу України, ст. 207 Господарського кодексу України та є підставою для визнання Договору № 15-151 недійсним.

Також, на думку скаржника, суд першої інстанції відкрив провадження у даній справі та прийняв рішення у справі за позовом, який подано позивачем, що не має статусу юридичної особи в порушення вимог ст. 80 ГПК України та не врахував, що позов підписаний представником позивача, який діяв на підставі нікчемної довіреності, тобто, не мав повноважень.

Як вбачається з п. 6.2 Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (в редакції Додаткової угоди № 4 від 25.02.2011) цим договором учасники надають учаснику-2 (Товариству з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз", оператору) повноваження і права представляти інтереси Спільної діяльності у взаємовідносинах з будь-якими державними органами і органами місцевого самоврядування, банками, нотаріальними конторами, органами, підприємствами, установами та організаціями України і поза її межами (державними та приватними), фізичними особами, а також у податкових, правоохоронних і судових органах України і інших державах з питань, що стосуються Спільної діяльності, діяти у зазначених взаємовідносинах виключно на підставі цього договору без надання учасниками відповідних окремих довіреностей згідно з ч. 2 ст. 1135 Цивільного кодексу України, в тому числі приймати рішення про пред'явлення претензій, позовів, апеляційних та касаційних скарг від імені Спільної діяльності і підписувати їх, вести справи у всіх судових інстанціях із правом здійснення всіх процесуальних дій, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення, ухвали і постанови судів, державного виконавця, пред'явлення виконавчих документів до виконання, одержання присудженого майна і грошей, а також брати участь у процедурі банкрутства суб'єктів підприємницької діяльності, ставити підпис, подавати клопотання та здійснювати всі інші дії, пов'язані з виконанням даних повноважень; за рішенням Комітету з Управління оператор має право надавати довіреності представникам учасників або третіх осіб на представництво інтересів Спільної діяльності.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" як оператор Договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 уповноважено діяти в інтересах Спільної діяльності на підставі положень договору про Спільну діяльність та без отримання відповідних довіреностей від інших учасників.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до п. 7.3.5 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" директор без довіреності діє від імені товариства, представляє його інтереси у відносинах з вітчизняними та іноземними підприємствами, установами, організаціями та громадянами; в межах своїх повноважень вчиняє правочини, тому числі трудові договори (контракти), видає довіреності.

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Таким чином, видана директором Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Карпатигаз" Синюком Б.Б. довіреність № 1 від 04.01.2016, якою уповноважено Ярмоленка Є.П. бути представником товариства, в тому числі підписувати позовну заяву, є належним та достатнім доказом у підтвердження повноважень Ярмоленка Є.П. на представництво інтересів ТОВ ,,Карпатигаз" як оператора спільної діяльності за Договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002, що спростовує наведені доводи відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016 у справі № 910/12781/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,МЕТАН - ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" - залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2016 у справі № 910/12781/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко