ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2017 р. Справа № 925/1346/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз збут»

до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області

про стягнення 18 230 грн. 49 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ, поставлений відповідачу в грудні 2015 року по договору № 01/21829/БО-15 від 25.12.2015 року, а саме: 5 161 грн. 09 коп. основного боргу, 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних за період з 06 січня 2016 року по 26 жовтня 2016 року, 9 182 грн. 33 коп. пені за період з 06 січня 2016 року по 05 липня 2016 року, 2 890 грн. 18 коп. інфляційних.

19 січня 2017 року до суду надійшло клопотання від 18 січня 2017 року за підписом представника позивача ОСОБА_1 про припинення провадження у справі в частині стягнення 5161,09 грн. основного боргу у зв»язку з погашенням вказаного боргу відповідачем шляхом зарахування переплати в рахунок погашення заборгованості.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням клопотання від 18 січня 2017 року та пояснив, що станом на 26.10.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений газ складала 18 230 грн. 49 коп. Однак, 12.01.2017 року відповідачем було подано заяву про зарахування переплати в сумі 5 161 грн. 09 коп. по договору № 01/21829/БО-16 від 19.02.2016 року в рахунок погашення заборгованості по договору № 01/21829/БО-15 від 25.12.2015 року. Станом на 13.01.2017 року внаслідок проведення зарахування у відповідача відсутня заборгованість за поставлений у 2015 році природний газ, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача лише 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних, 9 182 грн. 33 коп. пені, 2 890 грн. 18 коп. інфляційних, провадження у справі в частині стягнення основного боргу припинити.

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву повністю заперечував проти позову, стверджуючи, що сума боргу погашена у повному обсязі. Відповідач вважає, що заборгованість 5 161 грн. мала бути зарахована в рахунок погашення існуючої заборгованості, а інші розрахунки по договору №01/21829/БО-15 від 25.12.2015 року, а саме: 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних за період з 06.01.2016 року по 26.10.2016 року, 9 182 грн. 33 коп. пені за період з 06.01.2016 року по 05.07.2016 року, 2 890 грн. 18 коп. інфляційних були нараховані позивачем без врахування сплачених споживачем сум в розмірі 53066 грн. 50 коп. згідно платіжного доручення № 110 від 28.03.2016 року.

Згідно ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 19 січня 2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

25 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут", Публічним акціонерним товариством "По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» та Регіональним сервісним центром МВС в Черкаській області було укладено договір № 01/21829/БО-15 на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі «Договір»).

Згідно пункту 1.1. Договору Постачальник зобовязується поставити Споживачеві природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним Договором, а Споживач зобовязується прийняти газ та оплатити Постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01 листопада 2015 року та укладається на строк до 31 грудня 2015 року.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно (пункт 4.5. Договору).

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 2.5 розділу II Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного Споживачем та газорозподільним підприємством.

Згідно п. п. 3.6., 3.9. Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Постачальника з Споживачем.

Розрахунки за реалізований природний газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п. п. 4.1., 4.2. Договору на момент укладення Договору ціна 1000 м3 природного газу з урахуванням послуг по його транспортуванню магістральними та розподільними газопроводами, послуг з постачання, збору у вигляді цільової надбавки (2%) складає 7495грн. 10 коп., крім того ПДВ 1499 грн. 02 коп. Разом 8823 грн. 39 коп.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Договору є обов'язковою для Сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватися Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами Договору (п. 4.4. Договору).

Згідно підписаних Сторонами актів приймання-передачі природного газу від 31.12.2015 року за Договором позивачем в грудні 2015 року було поставлено відповідачу 5115 м3 природного газу загальною вартістю 45 159 грн. 00 коп. (5 115 м3 х 8828 грн. 74 коп. тариф за 1000 куб.м), оплата якого мала бути здійснена відповідачем до 05.01.2016 року.

Відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, борг за спожитий газ сплатив невчасно та не в повному обсязі, за даними бухгалтерії позивача загальна заборгованість на день подачі позову до суду становила 18 230 грн. 49 коп.

У процесі розгляду спору до прийняття рішення у справі позивач подав суду клопотання від 18.01.2017, в якому просить припинити провадження у справі в частині стягнення 5161 грн. 09 коп. основного боргу згідно п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору. У даному клопотанні за підписом представника позивача ОСОБА_1 вказано, що 12.01.2017 року відповідачем було подано заяву про зарахування переплати в сумі 5 161 грн. 09 коп. по договору № 01/21829/БО-16 від 19.02.2016 року в рахунок погашення заборгованості по договору №01/21829/БО-15 від 25.12.2015 року і станом на 13.01.2017 року (після пред»явлення позову до суду) внаслідок проведення зарахування у відповідача відсутня заборгованість за поставлений у 2015 році природний газ.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Оскільки в частині стягнення 5161 грн. 09 коп. основного боргу предмет спору відсутній, тому в цій частині позову провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

Укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 за своєю правовою природою є договором поставки. Він підписаний повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками підприємств, містить всі істотні умови для договорів даного виду, дійсність його сторонами визнається.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 174 ГК України господарський договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В частині 1 статті 530 Цивільного кодексу України вказано, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За приписом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Судом встановлено і відповідачем не заперечено, що протягом грудня 2015 року позивач поставив відповідачу природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.12.2015 року за грудень 2015 року 5 115 м3 газу на загальну суму 45 159 грн. 00 коп. ( тариф за 1000 м3 8 828 грн. 74 коп.). Відповідач, як викладено вище, повністю розрахувався з позивачем за поставлений газ, але з порушенням строків, обумовлених сторонами в Договорі, що не спростовано відповідачем.

У пунктах 6.1., 6.2.2. Договору передбачено, що в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку позивача пеня нарахована ним на прострочену суму та за період, коли фактично існувала така заборгованість, по 05.07.2016. Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він виконаний вірно, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня в заявленій позивачем сумі 9182 грн. 33 коп.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних та 2 890 грн. 18 коп. інфляційних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором, або законом.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню інфляційних та трьох процентів річних, суд вважає, що вони є вірними.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних, 9 182 грн. 33 коп. пені, 2 890 грн. 18 коп. інфляційних.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 378 грн.

Керуючись, статтею 49, пунктом 1-1 частини першої статті 80, статями 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області (вул. Лесі Українки, 21, м. Черкаси, 18000 ідентифікаційний код 40112118) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут" (вул. Громова, 142, м. Черкаси, 18000 ідентифікаційний код 39672471) 9 182 грн. 33 коп. пені, 996 грн. 89 коп. трьох процентів річних, 2 890 грн. 18 коп. інфляційних та 1 378 грн. судового збору.

3.Провадження у справі в частині стягнення 5 161 грн. 09 коп. основного боргу - припинити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 07 березня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко