ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" квітня 2017 р. Справа № 911/422/16

За позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, 03187, АДРЕСА_1

до 1. Демидівської сільської ради, 07335, Київська область, Вишгородський район, село Демидів, вулиця Фастова, будинок 2

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна", 07335, Київська область, Вишгородський район, село Демидів, вулиця Радгоспна, будинок 15

про визнання права користування земельною ділянкою припиненим, визнання договору оренди припиненим, визнання права користування земельною ділянкою

суддя Шевчук Н.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. №4520/12 від 29.12.2016);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. б/н від 23.01.2017).

суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся у господарський суд з позовом до Демидівської сільської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" про визнання припиненим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" права користування земельною ділянкою загальною площею 25564 кв.м., кадастровий номер :07:297:0150, яка перебуває в користуванні на підставі договору оренди №6 від 14.08.2014, визнання припиненим договору оренди №6 від 14.08.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" та Демидівською сільською радою, визнання права користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, розташованим за адресою: вул. Радгоспна, 15-А, с. Демидів Вишгородського району Київської області та є частиною єдиного будівельного обєкту будівлі електроцеху, загальною площею 939, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: вулиця Радгоспна, будинок 15, село Демидів Вишгородського району Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником будівлі, у звязку з чим вважає, що право користування земельною ділянкою загальною площею 25564 кв.м. на підставі договору оренди №6 від 14.08.2014 у ТОВ «Гіалайн-Україна» припинилось, а до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщене вищевказане нерухоме майно.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що за позивачем не визнано права власності на будівлю інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, розташованим за адресою: вул. Радгоспна, 15-А, с. Демидів Вишгородського району Київської області, та є частиною єдиного будівельного обєкту будівлі електроцеху загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Радгоспна, 15, с. Демидів Вишгородського району Київської області, державна реєстрація вказаного права скасована, а ФОП ОСОБА_1 не є стороною договору оренди №6 від 14.08.2014, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" та Демидівською сільською радою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

В провадженні господарського суду Київської області перебувала справа №911/1065/15 за первісним позовом Фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Гіалайн-Україна про визнання права власності на обєкт лізингу, переданого за договором фінансового лізингу від 25.02.2000, а саме будівлі інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, та розташованого за адресою: вул. Радгоспна,15-А, с. Демидів, Вишгородський район, Київська область та є частиною будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Радгоспна,15-А, с. Демидів, Вишгородський район, Київська область, та за зустрічною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Гіалайн-Україна до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та до Відкритого акціонерного товариства імені Васильєва про визнання недійсним договору.

Вказана справа неодноразово переглядалась судами апеляційної і касаційної інстанції, зокрема постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задоволено та визнано за ним право власності на обєкт лізингу, переданий за договором фінансово-лізингового договору від 25.02.2000, а саме будівлю інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна та розташована за адресою: вул. Радгоспна, 15-А, с. Демидів Вишгородського району Київської області та є частиною єдиного будівельного обєкту будівлі електроцеху, загальною площею 939, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Радгоспна, 15, с. Демидів Вишгородського району Київської області

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №49676657 від 11.12.2015 (а.с. 29), на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 ФОП ОСОБА_1 08.12.2015 зареєстрував право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2016 рішення господарського суду Київської області від 04.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

За результатами нового розгляду справи №911/1065/15 господарським судом Київської області винесено рішення від 13.06.2016, яким первісний позов задоволено повністю та визнано за фізичною особою ОСОБА_1 право власності на обєкт лізингу за договором фінансового лізингу від 25.02.2000, будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, що розташоване за адресою: вул. Радгоспна, 15-а, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, та є частиною єдиного обєкту-будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Радгоспна, 15, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області.

Провадження у справі в частині вимог про визнання права власності до Відкритого акціонерного товариства ім. Васильєва припинено.

Зустрічний позов задоволено частково та визнано недійсним фінансово лізинговий договір від 25.02.2000, укладений між Відкритим акціонерним товариством ім. Васильєва та Приватним підприємцем ОСОБА_1, в частині щодо передачі у лізинг земельної ділянки.

Постановою Київського апеляційного господарського суду №911/1065/15 від 14.03.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гіалайн-Україна задоволено частково. У задовленні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання права власності до Товариства з обмеженою відповідальністю Гіалайн-Україна відмовлено, а в іншій частині рішення господарського суду Київської області від 13.06.2016 у справі № 911/1065/15 залишено без змін.

Окрім цього Товариство з обмеженою відповідальністю Гіалайн-Україна звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_1, Реєстраційна служба Бородянського районного управління юстиції та Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції, у якому, просило суд: визнати протиправними дії відповідача щодо державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю інженерно-технічного корпусу, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним об'єктом нерухомого майна, загальною площею 506,1 м2, що розташований за адресою: вул. Радгоспна, 15-а, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 по справі № 911/1065/15 (підстава для внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 26986677 від 11.12.2015); визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 26986677 від 11.12.2015.

Постановою Київського окружного адміністративного суду у справі №810/584/16 від 07.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2016, позов задоволено, визнано протиправними дії державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 щодо державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна (будівлю інженерно-технічного корпусу, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, загальною площею 506,10 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Демидів, вул. Радгоспна, буд. 15А) на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 по справі №911/1065/15 згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 26986677 від 11.12.2015, за ОСОБА_1.

Цією ж постановою изнано протиправним та скасовано рішення (з відкриттям розділу) індексний номер 26986677 від 11.12.2015 державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна (будівлю інженерно-технічного корпусу, що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, загальною площею 506,10 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Демидів, вул. Радгоспна, буд. 15А), на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 по справі №911/1065/15 за ОСОБА_1.

Згідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №65888025 від 16.08.2016 на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду у справі №810/584/16 від 07.04.2016 державна реєстрація за ОСОБА_1 права власності на будівлю інженерно-технічного корпусу загальною площею 506,10 кв.м., за адресою: Київська область, Вишгородський район, село Демидів, вул. Радгоспна, буд. 15А, скасована 15.08.2016.

Частиною третьою статті 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Вказаними вище судовими рішеннями встановлено, що станом на момент розгляду даного спору у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутнє право власності на будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506,1 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Радгоспна, 15-а, с. Демидів, Вишгородського району, Київської області, а державна реєстрація такого права скасована.

Ці обставини відповідно до частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування у справі, що розглядається.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 12 Земельного Кодексу України розпорядження землями територіальної громади на території сіл, селищ, міст належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, серед іншого, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, із вищезазначених норм законодавства вбачається, що необхідною умовою припинення права власності або права користування на земельну у осіб, у яких ця земельна ділянка знаходиться на праві володіння чи користування, та переходу такого права до іншої особи є набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на даній земельній ділянці.

Враховуючи, що у позивача відсутнє право власності на будівлю інженерно-технічного корпусу, площею 506,10 кв.м., що є виділеним ізольованим індивідуально визначеним обєктом нерухомого майна, розташованим за адресою: вул. Радгоспна, 15-А, с. Демидів Вишгородського району Київської області, та є частиною єдиного будівельного обєкту будівлі електроцеху, загальною площею 939,9 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Радгоспна, 15, с. Демидів Вишгородського району Київської області, суд приходить до висновку, що підстави для припинення права користування земельною ділянкою, на якій розміщено вказане нерухоме майно, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" відсутні; а також відсутні підстави вважати, що до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 переходить право користування вказаною земельною ділянкою..

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не являється стороною договору №6 від 14.08.2014 оренди земельної ділянки загальною площею 25564 кв.м., кадастровий номер :07:297:0150, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіалайн-Україна" та Демидівською сільською радою та не володіє на праві власності нерухомим майном яке знаходиться на вказаній земельній ділянці, вимога визнання припиненим договору оренди №6 від 14.08.2014 задоволенню не підлягає.

За наведених обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при відмові в задоволенні позову покладається на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України суд-

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата складання повного рішення: 18.04.2017