ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.04.2017 Справа № 904/1530/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНІКА ЛТД", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛТЕХКОМП" "Науково-виробничого підприємства", м.Дніпро

про стягнення 32 273,80 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 15.02.17р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛТЕХКОМП" "Науково-виробничого підприємства" (далі-відповідач) про стягнення 21 800,00 грн. основного боргу, 5901,73 грн. пені, 3640,60 грн. інфляційних втрат, 931,47 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленої продукції по договору поставки № 1007-1 від 10.07.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2017 р. по справі № 904/1530/17 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2017 р.

14.03.2017 р. представником позивача до суду подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн. витрат за послуги адвоката.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 р. розгляд справи відкладено на 18.04.2017 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 24).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.04.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛТЕХКОМП" "Науково-виробничого підприємства" (покупець) укладений Договір поставки № 1007-1 (далі - Договір) за умовами п. 1.1. якого постачальник зобовязується в порядку та строки, встановленні Договором, передати продукцію в асортименті (далі по тексту - товар) у власність покупцю, у визначеної кількості, відповідної якості та з узгодженою ціною, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених в даному Договорі.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата здійснюється покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в установлені Специфікацією строки. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на рахунок постачальника.

Згідно п. 3.3. Договору порядок розрахунків: 10 % передоплати, якщо інше не обговорене в Специфікації.

Відповідно до п. 5 Специфікації № 1 від 14.07.2014 р. до Договору умови оплати: відстрочка 7 календарних днів.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу продукцію, за найменуванням та цінами узгодженими сторонами на загальну суму 31 800,00 грн.

Факт поставки продукції покупцю підтверджується видатковою накладною № 1347 від 21.10.2015 року на суму в розмірі 31 800,00 грн. (а.с. 17).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився основний борг перед позивачем зі сплати продукції на суму 21 800,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 21 800,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 7.2. Договору у випадку прострочки оплати за поставлений товар покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості простроченого платежу за кожний день прострочки.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобовязаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 7.2. Договору позивачем відповідачу нараховано: 5901,73 грн. пені (за період з 29.10.2015 р. по 28.04.2016 р.) та на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідачу нараховано: 931,47 грн. 3 % річних (за період з 29.10.2015 р. по 28.04.2016 р.), 3640,60 грн. інфляційних втрат (з листопада 2015 р. по січень 2017 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 21 800,00 грн. основного боргу, 5901,73 грн. пені, 3640,60 грн. інфляційних втрат, 931,47 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Щодо витрат позивача на послуги адвоката суд зазначає, що статтею 44 Господарського процесуального кодексу України до судових витрат віднесено, зокрема, витрати на оплату послуг адвоката, пов'язаних з розглядом справи. При цьому, згідно норм ч. 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, пов'язані з розглядом судового процесу, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 3 000,00 грн.

Судом встановлено, що 15.02.2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" (замовник - позивач) з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір № 82 про надання правових послуг, відповідно до умов п. 1.1. якого виконавець, який є адвокатом відповідно до свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності № 1652 від 20.11.2016 р. (видане Дніпропетровською обласною кваліфікаційно - дисциплінарною комісією адвокатури), надає замовнику правові послуги у справі за позовом ТОВ "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" до ТОВ "ЕЛТЕХКОМП" "Науково-виробничого підприємства" () про стягнення заборгованості по оплаті за поставлений товар по Договору поставки № 1007-1 від 10.07.2015 р., в тому числі: правовий аналіз документів, складання позовної заяви та подача до господарського суду, представництва замовника у судових засіданнях Господарського суду Дніпропетровської області по зазначеній справі.

Згідно п. 1.4. Договору замовник зобовязаний сплатити вартість послуг виконавця у строки, встановлені Договором.

Вартість послуг виконавця за цим Договором становить 3000,00 грн. (п. 3.1. Договору).

Відповідно до платіжних доручень: № 1875 від 21.02.2017 р. та № 1894 від 09.03.2017 р. ТОВ "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" перерахувало ФОП ОСОБА_1 загальну суму 3000,00 грн. (а.с. 31, 32).

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Отже, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3000,00 грн. обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛТЕХКОМП" "Науково-виробничого підприємства" (49021, м. Дніпро, вул. Берегова, 133 Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХНІКА ЛТД" (49019, м. Дніпро, вул. Перекопська, 2; ) 21 800,00 грн. (дві тисячі вісімсот грн. 00 коп.) основного боргу, 5901,73 грн. (пять тисяч девятсот одна грн. 73 коп.) пені, 3640,60 грн. (три тисячі шістсот сорок грн. 60 коп.) інфляційних втрат, 931,47 грн. (девятсот тридцять одна грн. 47 коп.) 3 % річних, 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.) витрат за послуги адвоката, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "20 " квітня 2017 р.

Повне рішення складено 18.04.2017