ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 р. Справа №917/509/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", вул.Соборності, 33, м.Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 39800

про стягнення 18 189,60 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Личагіна С.П., довіреність № 864 від 12.12.2016 р.;

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 18 189,60 грн.., з них: 13 728,08 грн. основної заборгованості за договором № 821-23 від 17.12.2012р., 4233,20 грн. інфляційних, 228,32 грн. 3% річних.

Відповідач відзив на позов суду не надав, ухвала суду від 03.04.2017р., надіслана відповідачу на адресу: АДРЕСА_1, 39800, повернулася до суду з відміткою поштового відділення, що організація за даною адресою не знаходиться.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.04.2017р. відповідач зареєстрований як юридична особа за адресою, за зазначена позивачем у позові.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином.

На вказану адресу судом надсилалася ухвала по справі.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Визначені ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи відсутні, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.04.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2012 року між ПАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» (надалі - Позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (надалі - Відповідач) був укладений договір № 821-23 оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) (надалі - Договір) строком дії до 10.11.2015р. (п.12.1. Договору).

В п. 12.1. Договору сторони домовились, що умови цього Договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 10.12.2012 року.

Згідно із п. 1.1. Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у строкове платне користування приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_2, для розміщення офісу.

Відповідно до пункту 6.1.3. Договору Орендар зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені вказаним договором.

В пунктах 3.4. та 3.6. Договору закріплена домовленість сторін в тому, що орендна плата перераховується Орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються Орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з цим Орендар також відшкодовує витрати на електроенергію.

Підпунктом 12.4.3. Договору, сторони погодили, що Договір може бути розірваний на вимогу однієї із Сторін, направленої письмово, в разі порушення строків внесення орендної плати більше ніж на 3 місяці або не внесення її в повному обсязі.

Позивач вказує, що належним чином виконав свої зобов'язання по Договору, проте Відповідач протягом дії Договору не своєчасно та не в повному обсязі вносив плату за користування орендованим приміщенням, у зв'язку з чим ПАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» листом від 25.05.2015 за № 11-08/193 повідомило ФОП ОСОБА_3 про одностороннє розірвання Договору з 01.06.2015 року та необхідність погашення заборгованості.

За даними позивача, станом на 01.06.2015 року (на момент розірвання Договору) заборгованість Відповідача перед ним становила 13728,08 грн. за період надання послуг оренди з 01.04.2014 по 31.05.2015р., яка на час подання ним позову не сплачена.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 18 189,60 грн.., з них: 13 728,08 грн. основної заборгованості за договором № 821-23 від 17.12.2012р., 4233,20 грн. інфляційних, 228,32 грн. 3% річних.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться у ст. 283 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Приписами ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Крім того, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Положеннями ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно з п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом встановлено, що підписаним між сторонами Актом приймання-передачі майна від 10.12.12р. підтверджується факт передачі позивачем відповідачу відповідно до умов договору № 821-23 оренди нерухомого майна приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_2, для розміщення офісу.

За умовами договору орендна плата перераховується Орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим.

З огляду на встановлений вище судом факт виконання позивачем зобов"язання щодо передачі відповідачу орендованого майна, строк оплати у період дії договору з 01.04.2014р. по 31.05.2015р. є таким, що настав.

Зважаючи на те, що в обумовлені договором строки відповідач не сплатив оренду плату у повному обсязі, він порушив свої зобов"язання за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, останній свої зобов'язання щодо сплати орендної плати з 01.04.2014р. по 31.05.2015р. по договору не виконав, заборгованість становить 13 728,08 грн.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За даних обставин, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 13 728,08 грн. основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 228,32 грн. 3% річних за загальний період з 28.03.2014р. по 30.06.2015р. та 4233,20 грн. інфляційних за аналогічний період.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та інфляційних за допомогою калькулятора ІПС "Ліга".

За розрахунком суду, позивачем правомірно нараховано розмір 3% річних та інфляційних, вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати покладаються на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39800, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул.Соборності, 33, м.Полтава, 36000 , код 01186975) 13 728,08 грн. основної заборгованості, 4233,20 грн. інфляційних, 228,32 грн. 3% річних, 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.04.2017 р.

Суддя Киричук О.А.