УХВАЛА

19.04.2017Справа № 910/7084/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Державної іпотечної установи

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛ»

3) Холдингова компанія «Автокраз» у формі Відкритого акціонерного товариства

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніко Інвест»

про визнання договорів недійсними

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Мостапенюк В.І. - представник за довіреністю б/н від 08.02.2017

від відповідача Чалов А.О. - представник за довіреністю № 707/15/1 від 07.02.17

Тодосієнко В.М. - представник за довіреністю № 951/15/1 від 17.02.17

від третьої особи-1 Сотніков І.В. - представник за довіреністю №27-48343/16

від третьої особи-2 не з'явився

від третьої особи-3 не з'явився

від третьої особи-4 Дмуховський І.В. - керівник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної іпотечної установи про визнання договорів недійсними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2016р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р., у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2017р. скасовано постанову Київського апеляційного Господарського суду від 09.11.2016р. та рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2016р., а матеріали справи № 910/7084/16 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України у постанові від 06.02.2017р. звертає увагу судів попередніх інстанцій, що "не надано належної оцінки тій істотній обставині, на яку посилався позивач, що постановою Правління Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 ПАТ "Дельта Банк" було віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів, і з дня прийняття цієї постанови та до кінця строку, визначеного в п.1 цієї постанови, встановлено для ПАТ "Дельта Банк" обмеження в господарській діяльності, зокрема, не передавати в забезпечення майно та активи без погодження з куратором Банку, а також не здійснювати кредитних операцій, не надавати порук та інших зобов'язань.

В порушення вимог ст.ст.43,84,101,105 ГПК України судами попередніх інстанцій не спростовано доводи позивача щодо укладення оспорюваних договорів Банком з порушенням господарської компетенції (без згоди куратора Банку) незалежно від того, є постанова Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії проблемних" нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, оскільки в її пункті 1 встановлено чітке обмеження господарської компетенції позивача, а саме неможливість укладати такі договори, як спірний договір застави, без погодження з куратором Банку.

Касаційна інстанція визнає такими, що не мають істотного значення для правильного вирішення даного спору, наявні висновки суду апеляційної інстанції щодо аналізу правової природи постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ, оскільки, як зазначено вище, незалежно від того, вважати зазначену постанову Правління Національного банку України нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, факт обмеження господарської компетенції позивача на момент укладення оспорюваного договору застави є доведеним та не спростованим відповідачем.

Відтак, колегія суддів відзначає, що місцевий та апеляційний господарські суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи постанови Правління Національного банку України від 30.10.2014 №692/БТ, якими встановлено нормативну заборону на передачу в забезпечення майна та активів Банку без погодження з його куратором.

Натомість, визначивши вказану постанову в якості правового акту індивідуальної дії, який має чітко виражений організаційно-розпорядчий характер, апеляційний суд не врахував тих обставин, що з матеріалів справи не вбачається визнання цієї постанови незаконною та її скасування судом як такої, що суперечить актам цивільного законодавства і порушує чиї-небудь цивільні права або інтереси.

Водночас, судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки умовам договору застави майнових прав №Д-2/2015 від 04.02.2015, зокрема, чи визначено ним конкретний розмір забезпеченого заставою зобов'язання, як того вимагає ч.1 ст.12 Закону України "Про заставу".

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не відхилено доводи позивача про те, що умови договору застави майнових прав №Д-2/2015 від 04.02.2015 та договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) №Д-2.1/2015 від 04.02.2015, укладених в забезпечення виконання Банком зобов'язань за договором банківського рахунку №26/995-070 від 27.02.2013, передбачають передачу заставодержателю предметів застави (майнових прав за кредитними договорами, укладених з третіми особами-2,3,4) у разі визнання Банку неплатоспроможним, та надають Установі, як окремому кредитору, віднесеному до сьомої черги (юридичні особи), переваги перед іншими кредиторами в обхід встановленої чинним законодавством процедури черговості задоволення вимог кредиторів, що підпадає під ознаки нікчемності правочину, встановлені п.7 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, приймаючи рішення та постанову у даній справі, суди попередніх інстанцій в порушення ст.ст.43,101,105 ГПК України не взяли до уваги вищенаведеного та не оцінили всі матеріали справи в їх сукупності. Оскільки касаційна інстанція не наділена правом оцінки наданих сторонами доказів, а таке право належить до повноважень судів першої та апеляційної інстанцій з додержанням принципу рівності сторін у процесі, справу слід передати на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення усіх суттєвих обставин справи і надання їм належної правової оцінки в сукупності.".

Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ від 16.02.2017р. справу №910/7084/16 передано на розгляд судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.02.2017 прийнято справу №910/7084/16 до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.03.17.

23.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/7084/16 до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/2527/17.

23.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення відповідача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017, відповідно до яких, відповідач зазначає, що з врахуванням невідповідності постанови Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014р. вищому акту юридичної сили, відповідачем подано позовну заяву до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання незаконною вказану постанову в частині поширення її дії на операції ПАТ «Дельта банк» з Державною іпотечною установою.

Крім того, відповідач звертає увагу, що у матеріалах справи №910/7084/16 міститься постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2015р. у справі № 826/23041/15, якою визнано протиправним та скасовано рішення у формі повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельт банк» Кадирова В.В. № 8951 від 24.09.2015р. про нікчемність правочинів, прийнятого на підставі протоколу № 54 від 22.09.2015р. У вказаному рішенні, як зазначено відповідачем, встановлено відповідність Договору застави та Договору відступлення прав вимогам чинного законодавства України, та має бути враховано як преюдиційний факт відповідно до ст. 35 ГПК України.

27.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання відповідача про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

28.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання третьої особи-4 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з відсутністю можливості забезпечити явку у судове засідання уповноваженого представника.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення позивача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017, відповідно до яких, позивач вважає, що ПАТ «Дельта банк» уклав спірні Договори забезпечення від 04.02.2015р. без погодження куратора банку, то такі правочини слід вважати укладеними з порушенням господарської компетенції позивача та є підставою для визнання їх недійсними. Позивач вважає, що фактичні обставини справи підтверджують факт нікчемності спірних договорів на підставі п.п. 1,5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та їх недійсності на підставі ч. 1 ст. 207 ГК України.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача з урахуванням висновків, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 06.02.2017 та

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача щодо безпідставного твердження позивача, що договір банківського рахунку є публічним договором. Позивач вважає, що договір банківського рахунку немає необхідних ознак публічного договору.

29.03.2017 через загальний відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача, зі змісту яких вбачається, що на думку відповідача, Державна іпотечна установа на виконання договору застави майнових прав та Договору про відступлення права вимоги вчинила всі дії, визначені цими договорами, а саме вчинила певні дії з реєстрації обтяжень в реєстрі нерухомого майна та уклала з позивачем відповідний договір про передачу на зберігання банку оригіналів кредитних справ, а тому вчинила дії, які виражають волю відповідача встановити певні правовідносини та які свідчать про прийняття до виконання правочину.

Суд, дослідивши подані клопотання представників сторін, вирішив задовольнити та здійснювати фіксування судового процесу з допомогою технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.03.2017р. за клопотанням позивача відкладено розгляд справи на 12.04.2017р.

12.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову та залучення іншого відповідача, відповідно до якої позивач просить суд змінити предмет позову, а саме одночасно із вимогою про недійсність спірних Договорів забезпечення, заявляє вимогу про застосування наслідків недійсності таких правочинів шляхом реєстрації у ДРОРМ відомостей про припинення обтяжень за № 15068059 від 06.02.2015р. на рухоме майно позивача, передані в заставу ДІУ на підставі Договору застави майнових прав від 04.02.2015р. № Д-2/2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 34, а також зміни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про іпотеко держателя шляхом заміни ДІУ на ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, оскільки одна із позовних вимог заявлена до особи, яка не є учасником судового процесу, позивач просить суд залучити до участі у справі іншого відповідача Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

12.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення позивача на додаткові пояснення відповідача, з яких вбачається, позивач звертає увагу, що ПАТ «Дельта Банк» уклав спірні Договори забезпечення від 04.02.2015р., чим передав відповідачу майно забезпечення без погодження з куратором банку, тому такий правочин слід вважати укладеним з порушенням господарської компетенції позивача.

Також, позивач звертає увагу на те, що рішенням Уповноваженої особи Фонду є протокол № 54 від 22.09.2015р., який є дійсним, чинним та не оспорюється сторонами.

В обґрунтування своїх заперечень, позивач вказує, що оспорювані договори застави та договір відступлення від 04.09.2014р. могли бути схвалені виключно Наглядовою радою відповідача, проте відповідачем жодних рішень щодо погодження на укладення та/або виконання таких договорів не приймалося.

12.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення позивача на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, з яких вбачається, що позивач заперечує щодо зупинення провадження у справі, оскільки відповідач не надав жодних обґрунтованих доводів щодо пов'язаності справ та не навів конкретні обставини, які можуть вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі.

У судовому засідання, призначене на 12.04.2017р., за клопотанням представників відповідача суд оголосив перерву у судовому засіданні до 19.04.17р.

18.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшло клопотання третьої особи-4 про витребування у позивача для огляду оригінали документів п.п. 1-9, 14-17 додатків до позовної заяви.

18.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову та залучення іншого відповідача, відповідно до якого, відповідач вважає, що позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України, оскільки в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа № 826/23583/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа: Державна іпотечна установа про зобов'язання вчинити дії.

19.04.2017р. через загальний відділ діловодства суду надійшли заперечення відповідача на письмові пояснення позивача. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що твердження позивача є безпідставним щодо намагання відповідача на момент укладення оспорювальних правочинів порушити черговість задоволення вимог кредиторів, оскільки таку черговість встановлено законом, який на момент укладення правочинів не розповсюджував свою дію на позивача та укладення довоговорів забезпечення з банками до введення тимчасової адміністрації чинним законодавством не заборонено.

Крім того, відповідач звертає увагу, що ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містить жодного складу нікчемності правочину, який би встановлював нікчемність правочину, вчиненого банком без погодження куратора банку та не встановлено порядку такого погодження.

У судове засідання, призначене на 19.04.2017, з'явився представник позивача, який надав підтримав подану заяву про зміну предмету позову та залучення іншого відповідача, надав усні пояснення по суті.

Представники відповідача частково заперечили щодо задоволення заяви про зміну предмету позову та заперечили щодо залучення іншого відповідача.

Представник третьої особи-1 підтримав заяву про зміну предмету позову та залучення іншого відповідача.

Представник третьої особи-4 не заперечив щодо заяви про зміну предмету позову та залучення іншого відповідача.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Предметом позову є матеріально - правова вимога про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу до відповідача, що кореспондується зі способами захисту цього права чи інтересу, передбаченими ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне прийняти до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог (предмету позову) лише в частині вимог:

- визнати недійсним Договір застави майнових прав № Д-2/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 34, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою.

- визнати недійсним Договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-2.1/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 35, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою.

- застосувати наслідки недійсності Договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-2.1/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 35, шляхом повернення сторін у попередній стан, а саме внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відомостей про суб'єктів шляхом заміни іпотекодержателя з Державної іпотечної установи на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк".

В іншій частині заяви щодо залучення іншого відповідача у справі з відповідними вимогами до останнього, не підлягає прийняттю до розгляду, оскільки позивачем не дотримано ст. 22 ГПК України одночасно змінено і предмет і підставу позову.

Представник позивача надав суду клопотання про долучення копії клопотання позивача про відкликання позовної заяви у справі № 826/23583/15, які судом долучені до матеріалів справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача підтримали подане клопотання від 23.03.2017р. про зупинення провадження у справі та надали усні пояснення по суті.

Представники позивача та третьої особи-1 заперечили щодо задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п.3.16 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, дослідивши предмет спору у справі № 826/2527/17 та предмет спору у даній справі № 910/7084/16, суд дійшов висновку, що вказані справи є пов'язаними, оскільки у справі 826/2527/17 розглядається спір про визнання незаконною Постанову Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014р., яка має значення для повного з'ясування обставин та оцінки доказів у справі 910/7084/16, на дослідження яких звернув увагу Вищий господарський суд України у постанові від 06.02.2017р.

Враховуючи, що розгляд справи № 826/2527/17 має прямий вплив на наслідки розгляду справи №910/7084/16, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та, відповідно до приписів ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, зупинити провадження у справі №910/7084/16.

Керуючись ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" б/н від 11.04.2017 року про зміну предмету позову в частині:

- визнати недійсним Договір застави майнових прав № Д-2/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 34, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою.

- визнати недійсним Договір відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-2.1/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 35, укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Державною іпотечною установою.

- застосувати наслідки недійсності Договору відступлення права вимоги (з відкладальними умовами) № Д-2.1/2015 від 04.02.2015р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 35, шляхом повернення сторін у попередній стан, а саме внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо відомостей про суб'єктів шляхом заміни іпотекодержателя з Державної іпотечної установи на Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк".

2. В іншій частині заяви про зміну предмету позову та про залучення іншого відповідача до участі у справі відмовити.

3. Зупинити провадження у справі № 910/7084/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 826/2527/17, що розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва.

4. Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи № 910/7084/16.

Суддя Л.Г. Пукшин