ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 911/521/17

за позовом Управління комунальної власності Броварської міської ради, м. Бровари,

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Бровари,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора-5", м. Бровари,

про стягнення 38 975,66 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився; від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Управління комунальної власності Броварської міської ради, м. Бровари, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 20.02.2017 №130/02 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бровари про стягнення 38 975,66 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.01.2015 на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09.12.2014 №723 між управлінням комунальної власності Броварської міської ради, комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора-5" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №05/15-15, з терміном дії договору оренди з 12.01.2015 по 11.12.2017. Позивач твердить, що відповідач своїх зобов'язань за договором оренди №05/15-15 від 12.01.2015 не виконав, а саме не сплатив на розрахунковий рахунок Управління комунальної власності Броварської міської ради орендну плату, у зв'язку з чим станом на 07.02.2017 заборгованість відповідача за період з 31.07.2015 по 07.02.2017 з орендної плати складає 38975,66 грн., яка складається з 18 528,32 грн. основного боргу, 3839,57 грн. пені та 16 607,77 грн. штрафні санкції.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/521/17 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 13.03.2017. Цією ж ухвалою суд допустив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора-5".

13.03.2017 від Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області до господарського суду Київської області надійшли додаткові матеріали із супровідним листом від 13.03.2017 №189/02.

Ухвалою суду від 13.03.2017 розгляд справи №911/521/17 відкладено на 27.03.2017.

Ухвалою суду від 27.03.2017 розгляд справи №911/521/17 відкладено на 10.04.2017.

10.04.2017 від Управління комунальної власності Броварської міської ради Київської області до господарського суду Київської області надійшли додаткові матеріали із супровідним листом від 07.04.2017 №260/02.

В судове засідання 10.04.2017 представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явились, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд, у відповідності до вимог ст.ст. 64, 87 ГПК України, направляв відповідачу та третій особі на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копії ухвал суду рекомендованими листами з повідомленням.

Так, поштові відправлення, якими суд скеровував відповідачу ухвалу суду про порушення провадження у справі №911/521/17 від 23.02.2017 та ухвалу про відкладення розгляду справи від 13.03.2017 повернуті підприємством зв'язку на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Поштове відправлення, яким суд скеровував відповідачу копію ухвали про відкладення розгляду справи від 27.03.2017 підприємством зв'язку на адресу суду не повернуто.

Третя особа копії ухвал суду від 23.02.2017, 13.03.2017 та 27.03.2017 отримала, що підтверджується залученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до роз'яснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України. За змістом зазначених статей, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов Управління комунальної власності Броварської міської ради, м. Бровари до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Бровари (далі - ФОП ОСОБА_1), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора-5", м. Бровари (далі - КП "ЖЕК-5"), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 09.12.2014 №723 "Про передачу в оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари та продовження терміну дії договорів оренди" вирішено передати в оренду комунальне майно територіальної громади міста Бровари згідно з додатком 1, доручити управлінню комунальної власності Броварської міської ради оформити договірні відносини з оренди стосовно зазначеного комунального майна в установленому порядку. (витяг з рішення від 09.12.2014 №723 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області залучений до матеріалів справи).

Як вбачається з додатку №1 до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09.12.2014 №723 комунальне майно - нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 23,5 кв. м., балансоутримувачем якого є КП «ЖЕК-5» вирішено передати в оренду ФОП ОСОБА_1 з цільовим призначенням - майстерня по обслуговуванню офісної (комп'ютерної техніки) з терміном оренди на 2 роки 11 місяців.

На підставі наведеного вище рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09.12.2014 №723 між управлінням комунальної власності Броварської міської ради (орендодавець), КП «ЖЕК-5» (балансоутримувач) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) 12.01.2015 укладено договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №05/15-15, відповідно до умов якого:

- орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09.12.2014 №723 передає, а орендар приймає в оренду нежитлове приміщення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Бровари, далі - об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 23,5 кв. м., в т.ч. на поверсі 23,5 кв. м. під майстерню по обслуговуванню офісної (комп'ютерної) техніки (пункт 1.1 договору);

- вартість об'єкта оренди згідно висновку про вартість майна станом на 30.11.2014 становить 77 000,00 грн. (пункт 1.2 договору);

- об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Бровари і знаходиться на балансі комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Житлово-експлуатаційна контора - 5" (пункт 1.4договору);

- орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди у термін, зазначений в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації та нотаріального посвідчення договору) та акта приймання-передачі об'єкта оренди (пункт 2.1 договору);

- у разі припинення дії цього договору об'єкт оренди повертається орендодавцю згідно акту приймання-передачі. Об'єкт оренди вважається поверненим з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. З цього моменту договір оренди припиняється (пункт 2.3 договору);

- обов'язок із складання акта приймання-передачі покладається на орендодавця (пункт 2.4 договору);

- за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, затвердженої рішенням Броварської міської ради від 09.10.2014 №1309-48-06 (надалі - Методика) та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2014 року 660,92 грн. Орендна плата за перший місяць оренди січень 2015 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2015. (пункт 3.1 договору);

- розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 договору);

- орендна плата сплачується орендарем на рахунок, відкритий в Броварському управлінні Державної казначейської служби України Київської області за балансовим рахунком 3422 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету", починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (пункт 3.6 договору);

- орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15- го числа наступного місяця (пункт 3.7 договору);

- орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати (пункт 3.8 договору);

- у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штрафні санкції у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день несплати (пункт 3.9 договору);

- закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість по орендній платі, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції та інші платежі (пункт 3.10 договору);

- цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 12.01.2015 по 11.12.2017 (пункт 9.1 договору);

- після закінчення строку дії договору або в випадку дострокового розірвання орендоване приміщення має бути звільнено орендарем і передано орендодавцю за актом протягом 30 днів. В разі користування об'єктом оренди після припинення строку дії договору, орендар зобов'язаний вносити плату, за час фактичного користування приміщенням до передачі його за актом орендодавцю в розмірі орендної плати, а також відшкодовувати витрати на утримання прибудинкової території та інші витрати загального користування, сплачувати комунальні послуги, витрати на обслуговування внутрішньо-будинкових мереж та обладнання (пункт 9.7 договору);

Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Згідно частини 1 ст. 759, частини 1 ст. 761, частини 1 ст. 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відносини сторін даного Договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди комунального майна та, відповідно до частин першої та другої ст. 1, регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до частини 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що до господарського суду Київської області з позовною заявою звертався заступник Броварського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління комунальної власності Броварської міської ради та комунального підприємства Броварської міської ради Київської області Житлово-експлуатаційна контора - 5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 7 276,14 грн. за договором оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №05/15-15 від 12.01.2015, з яких 5 657,59 грн. основного боргу, 732,70 грн. пені та 885,85 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.11.2015 у справі №911/3957/15 позов задоволено частково, ухвалено стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь управління комунальної власності Броварської міської ради 5657,59 грн. основного боргу та 732,70 грн. пені; стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в доход державного бюджету України 1604,57 грн. витрат по сплаті судового збору; в інших вимогах у позові відмовити.

Господарським судом Київської області в рішенні суду від 10.11.2015 у справі №911/3957/15 зокрема встановлено, що на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 12.01.2015, що свідчить про факт надання відповідачу в оренду майна.

За приписом ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою "Совтрансавто-Холдинг" проти України визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в закону силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно умов договору, зокрема п.3.1 за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, затвердженої рішенням Броварської міської ради від 09.10.2014 №1209-48-06 та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2014 року 660,92 грн. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній на індекс інфляції за поточний місяць (пункт 3.2 договору). Орендар зобов'язаний після припинення дії договору оренди протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю, який підписується орендодавцем орендарем та балансоутримувачем (пункт 4.19 договору). Орендна плата сплачується орендарем на рахунок, відкритий в Броварському управлінні Державної казначейської служби України Київської області за балансовим рахунком 3422 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету", починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві (пункт 3.6 договору). Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа наступного місяця (пункт 3.7 договору).

Судом встановлено, що Управління комунальної власності Броварської міської ради повторно зверталось до господарського суду Київської області з позовом до ФОП ОСОБА_1, про розірвання договору оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари від 12.01.2015 №05/15-15, укладеного між сторонами у справі та виселення відповідача з нежитлового приміщення, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1, м. Бровари, Київська область, загальною площею 23,5 кв.м.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 22.11.2016 у справі №911/3522/16 позов задоволено повністю; вирішено розірвати договір оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари від 12.01.2015 №05/15-15, укладений між Управлінням комунальної власності Броварської міської ради, ФОП ОСОБА_1 та КП «ЖЕК-5»; виселити ФОП ОСОБА_1 з нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, АДРЕСА_1, загальною площею 23,5 кв.м.

Рішення господарського суду Київської області від 22.11.2016 у справі №911/3522/16 набрало законної сили 27.12.2016.

Відповідно до ч.5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що договір №05/15-15 оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари від 12.01.2015 розірваний з 27.12.2016.

Позивач твердить, що відповідач відмовляється звільняти орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передачі та продовжує самовільно користуватись приміщенням, орендну плату не сплачує, у зв'язку з чим станом на 07.02.2017 у відповідача утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 18528,32 грн.

Як вбачається з картки рахунку №361 по контрагенту ФОП ОСОБА_1, орендна плата становила: за липень 2015 - 1104,79 грн., за серпень 2015 - 1 095,95 грн., за вересень 2015 - 1 121,16 грн., за жовтень 2015 - 1 106,58 грн., за листопад 2015 - 1 128,71 грн., за грудень 2015 - 1 136,60 грн., січень 2016 - 1 146,83 грн., лютий 2016 - 1 142,24 грн., березень 2016 - 1 153,67 грн., квітень 2016 - 1 136,60 грн., травень 2016 - 1 136,60 грн., червень 2016 - 1 136,60 грн., липень 2016 - 1 136,60 грн., серпень 2016 - 1 136,60 грн., вересень 2016 - 1 136,60 грн., жовтень 2016 - 1 136,60 грн., листопад 2016 - 833,51 грн., що загалом становить 18 926.24 грн. Крім того, як вбачається з кратки по рахунку №361 за квітень 2016 було здійснено перерахунок, відповідно до якого орендна плата за квітень 2016 року становить на 32.94 грн. менше.

Від так загальна сума орендна плата за період липень 2015 по листопад 2016 становить 18 926.24 грн. - 32,94 грн.= 18 893,30 грн.

З долученої позивачем банківської виписки за 11.11.2015, судом встановлено, що відповідачем здійснено часткову оплату за оренду згідно договору №05/15-15 від 12.01.2015 в сумі 550 грн.

Як вбачається з доданого позивачем розрахунку, позивач вказану проплату в сумі 550,00 грн. зарахував наступним чином: 364,98 грн. - в погашення основного боргу, 57,11 грн. в погашення пені,127,91 грн. - штрафу.

Так, на підставі наведеного, суд встановив, що загальна сума основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 18 893.30 грн. - 364.98 грн. = 18 528,32грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Суд ухвалами від 23.02.2017, 13.03.2017 та 27.03.2017 витребовував у відповідача документи, що підтверджують сплату відповідачем заборгованості, докази повернення орендодавцю орендованого приміщення. Відповідач відзив на позов не подав, доказів сплати орендної плати за вказаний період та/або доказів повернення об'єкту оренди підприємству-балансоутримувачу, не надав, доводи позивача не спростував.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 18 528,32 грн. основного боргу за договором оренди №01/15-15 від 12.01.2015 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 16 607,77 грн. штрафних санкцій з 31.07.2015 по 07.02.2016.

З огляду на наведене, суд зазначає, що згідно п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами п.2 ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Виходячи з правового аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що пеня за своєю природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань, у той час як штраф має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

Сторони, в п.3.9 договору погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день несплати.

Рішенням господарського суду Київської області від 10.11.2015 у справі №911/3957/15 встановлено, що передбачений п.3.9 договору штраф за своєю правовою природою є пенею, у розумінні ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, оскільки означеним пунктом встановлено обов'язок відповідача сплатити штрафні санкції у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день несплати.

Водночас як вбачається з п.3.8 договору сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Згідно з приписами ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, рішенням суду від 10.11.2015 у справі №911/3957/15 встановлено, що оскільки штраф, який за умовами договору нараховується за кожен день несплати орендної плати, за своєю правовою природою є тотожним з визначенням пені, яка вже нарахована позивачем за аналогічне правопорушення, а подвійне стягнення пені суперечить положенням ст. 61 Конституції України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 16 607,77 грн. штрафних санкцій за період з 31.07.2015 по 07.02.2016 є безпідставною, а відтак суд залишає її без задоволення.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 839,57 грн. пені, розрахованої за період з 31.07.2015 по 07.02.2017.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Умовами договору, а саме в п.3.8 сторони передбачили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Згідно частини 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що за порушення грошових зобов'язань за цим Договором покупець сплачує продавцю пеню (штрафну неустойку) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період несплати зобов'язань, від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення грошових зобов'язань.

Договірні правовідносини між сторонами щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", який є спеціальним з питань регулювання відносин, щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, і має пріоритетне застосування, щодо зазначених правовідносин сторін у справі.

В зазначеному законі прямо вказано про те, що розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, а відповідно до абзацу другого частини 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таку ж позицію підтримує і Верховний суд України (постанова ВСУ від 24.10.2011р. у справі № 25/187)

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 3.8 Договору сторони передбачили, що нарахування пені здійснюється від суми заборгованості за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що сторони встановили інший строк нарахування пені. Так, пеню в даному випадку, слід нараховувати понад шестимісячний строк, починаючи з 31.07.2015, оскільки, рішенням суду від 10.11.2015 у справі №911/3957/15 заборгованість по пені з дати в якій зобов'язання мало бути виконано до 30.07.2015 за договором оренди №05/15-15 від 12.01.2015 в сумі 732,70 грн. вже стягнуто.

Суд зазначає, що чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Джерелом спірних зобов'язальних відносин сторін у справі є не судове рішення, а господарський договір №05/15-15 оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари. Саме на підставі вказаного Договору у відповідача виник та існував обов'язок сплачувати орендну плату позивачу, на умовах та в строки, що були узгоджені сторонами в укладеному договорі.

В той же час, позивач кінцевою датою нарахування пені зазначає 17.02.2017. Тобто, в даній справі позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за прострочення сплати орендної плати, нарахованої за користування об'єктом оренди за період до і після припинення договору оренди.

Враховуючи наведені обставини справи і норми права, суд дійшов до висновку, що забезпечене неустойкою (у вигляді пені) виконання відповідачем основного грошового зобов'язання припинилося у зв'язку із припиненням дії договору 27.12.2016, а тому відсутні підстави для застосування до відповідача господарської санкції шляхом стягнення з відповідача пені за прострочення ним сплати орендної плати за користування об'єктом оренди після припинення дії договору, тобто нарахування пені за період з 27.12.2016 по 17.02.2017 є безпідставним.

Іншої угоди, якою б було забезпечено неустойку за не виконання відповідачем грошового зобов'язання після припинення дії договору оренди сторонами спору суду не надано.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що за неповернення вчасно об'єкту оренди статтею 785 ЦК України передбачена спеціальна санкція - неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Однак, позивач наданим йому правом на стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за час прострочення повернення об'єкту з оренди не скористався.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснивши розрахунок пені за період з 31.07.2015 по 26.12.2016, суд встановив, що належна до стягнення з відповідача на користь позивача пеня становить 3 592,89 грн..

Суд враховуючи, здійснену 11.11.2015 відповідачем проплату в сумі 550 грн. та розподіл її позивачем, зазначає, що останній зарахував 57,11 грн. в рахунок погашення пені та 127,91 грн. в рахунок погашення штрафних санкцій, однак судом встановлена безпідставність стягнення з відповідача штрафних санкцій, оскільки вони за своєю правовою природою є пенею, а від так сума 127,91 грн. зарахована судом в погашення пені.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково в сумі 3 592,89 грн. - 185,02 грн. = 3 407, 87 грн.

Таким чином, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи подані позивачем розрахунки заборгованості, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, та приймає рішення про стягнення з відповідача 18 528,32 грн. основного боргу та 3 407,87 грн. пені, в задоволені решти позовних вимог суд відмовляє.

Оскільки спір виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд, у відповідності до третього абзацу першої частини статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в мінімальному встановленому законом розмірі покладає на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління комунальної власності Броварської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, гуртожиток, ідентифікаційний код НОМЕР_1)

на користь Управління комунальної власності Броварської міської ради (07400, Київська область, місто Бровари, бульвар Незалежності, будинок 2, ідентифікаційний код 24209727)

18 528,32 грн. (вісімнадцять тисяч п'ятсот двадцять вісім гривень тридцять дві копійки) основного боргу,

3 407,87 грн. (три тисячі чотириста сім гривень вісімдесят сім копійок) пені,

1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 26.04.2017

Суддя О.В. Конюх