ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2017 р.Справа № 916/2615/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі наказу № 3303/к від 31.05.2016р.;

Від відповідача-1: ОСОБА_2 на підставі довіреності №31-01/03 від 31.01.2017р.;

Від заявника(відповідача-2): ОСОБА_2 на підставі довіреності №3 від 20.10.2016р.;

Від ОСОБА_3 юстиції України: ОСОБА_4 на підставі довіреності №03-35/1708 від 22.02.2017р.;

Від Фонду державного майна України: ОСОБА_5 на підставі довіреності №332 від 04.12.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у справі №916/2615/16 за позовом Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до відповідачів ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 юстиції України; Фонду державного майна України, про виселення з займаних нежитлових приміщень, за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: розглядається заява Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у справі №916/2615/16 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. (суддя Шаратов Ю.А.) у справі №916/2615/16 частково задоволено позов Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», виселено Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Д» - корпус №2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус №1; літера «Ж» - корпус № 5; літера «З,М» - грязелікарня; літера «Н» - котельна; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «ЬІ» - естрада; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» дитячий садок та аптека; літера «Ф, Э, Щ» - житлові; літера «Ш» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, «Ц» - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ - VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни. В частині позовних вимог Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про виселення з займаних будівель та споруд, що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера «Г» - гуртожиток та пральня, літера «X» - бібліотека та перукарня, судом відмовлено.

Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у справі №916/2615/16 оскаржувалось в апеляційному порядку і касаційному порядку та Постановами Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р. та Вищого господарського суду України від 26.01.2015р. залишене без змін.

13.03.2017р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (вх. № 2-2-1416/17) про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у справі №916/2615/16 за нововиявленими обставинами, в якій заявник просить суд переглянути Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у справі №916/2615/16 за нововиявленими обставинами та у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» відмовити.

В порядку ст. 2-1 ГПК України заява передана на розгляд судді Зайцеву Ю.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2016 р. заяву Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. у справі № 916/2615/15 за нововиявленими обставинами прийнято суддею Зайцевим Ю.О. та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2016 р. відкладено розгляд заяви на 10.04.2017р. 11:00 год. у звязку з ненаданням ОСОБА_3 юстиції України та Фондом державного майна України витребуваних судом документів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

В червні 2015 року Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про виселення Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд загальною площею 12 663 кв.м., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2.

Позов був вмотивований порушенням з боку посадових осіб Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» речових прав позивача на володіння та користування належним йому майном - комплексом будівель та споруд загальною площею 12 663 кв.м., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. (суддя Шаратов Ю.А.), залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р. (судді: Воронюк О.Л., Лашин В.В., Мирошниченко М.А.) та Постановою Вищого господарського суду України від 26.01.2016р. (судді: Овечкін В.Е., Корнілова Ж.О., Чернов Є.В.), позов задоволено частково. Виселено Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з займаних будівель та споруд., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському, 2: літера «В» - лікувальний корпус; літера «Д» - корпус №2; літера «Е, Е1, Е2» - корпус №1; літера «Ж» - корпус № 5; літера «З,М» - грязелікарня; літера «Н» - котельна; літера «О» - майстерня; літера «Л» - сушка; літера «И» - клуб та поліклініка; літера «Й» - кінобудка; літера «ЬІ» - естрада; літера «П» - водонапірна башта; літера «С» - їдальня; літера «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літера «Т» - дитячий садок та аптека; літера «Ф, Э, Щ» - житлові; літера «Ш» - радонова лабораторія; літера «Ч» - приймальне відділення; літера «У» - корпус №4; №1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, «Ц» - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; №11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; №25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; №32 - гараж; №3, 17, 18, 21, 22 - навіси; №19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; №35 - танцювальний майданчик; №37 - спортивний майданчик; №38 - метео-майданчик; №ІІІ - VIII - оранжерея; №І - мостіння; №39 - 47 - ворота; №48 - 52 - забори; №29 - резервні запаси води; №11 - бетонний борт; №ІХ - фонтан; №Х-ХХІХ - грязеві басейни. В решті позовних вимог до дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» відмовлено. В задоволенні позову державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до ПАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» відмовлено.

Разом з тим, Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. у справі № 815/1468/15 частково задоволено адміністративний позов Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора реєстраційної служби України ОСОБА_7, Реєстраційної служби ГУЮ в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_8 про визнання дій протиправними та скасування рішень:

- визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19351779 від 14.02.2015р. 14:56:35 год., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби України ОСОБА_7;

- визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №8737146 від 14.02.2015р. о 09:58:37 год. про реєстрацію за державою в особі міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, та скасовано цей запис;

- визнано протиправною видачу державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 Свідоцтва про право власності №33658051 від 16.02.2015р.

Крім того, Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2017р. у справі № 916/2876/16 частково задоволено позов ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», Юридичного департаменту одеської міської ради, визнано відсутність у Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 кв.м., що розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

25.02.2017р. Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно ОСОБА_9 на виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 р. у справі №916/2876/16, яке набрало законної сили, скасовано запис про інше речове право № 8932400 від 02.03.2015 р., що містився в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський», , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

З наведених підстав заявник звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2017р. у справі № 916/2615/15 за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що на момент розгляду справи Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» не мало жодних речових прав на будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський», розміщені у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2, про що не було і не могло бути відомо ні сторонам у справі, ні суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та про скасування рішення, виходячи із наступного.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.12.2011р., залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2012р. і Постановою Вищого господарського суду України від 12.03.2013р. у справі № 9/17-4164-2011, задоволено у повному обсязі позов Прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до відповідачів - Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»: визнано недійсним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про оформлення свідоцтв на право власності Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на обєкти нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» розташовані за адресами: пров. Лермонтовський, 2, вул. Белінського, 7» від 04.07.2002 р. № 151; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі № 021961 від 17.07.2002 р., видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на імя Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (); визнано за державою в особі Фонду Державного майна України право власності на нежитлові будівлі майнового комплексу санаторію «Лермонтовський», загальною площею 12663кв.м., що знаходяться у м. Одесі по провулку Лермонтовському,2.

В подальшому, Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про віднесення нерухомого майна санаторію «Лермонтовський» у м. Одесі до сфери управління ОСОБА_3 юстиції» від 21.01.2015 р. №52-р з метою реалізації соціальної функції держави в частині створення умов для реабілітаційного лікування і оздоровлення працівників системи органів юстиції, Державної пенітенціарної служби, Державної архівної служби, у тому числі тих працівників та членів їх сімей, які переміщуються з тимчасово окупованої території України (Автономної Республіки Крим та м. Севастополя) та районів проведення антитерористичної операції (Донецької і Луганської областей), а також учасників антитерористичної операції, будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський» по пров. Лермонтовському, 2 у м. Одесі за переліком згідно з додатком віднесені до сфери управління ОСОБА_3 юстиції України для забезпечення ефективного використання цього майна за цільовим призначенням.

Наказом ОСОБА_3 юстиції України від 28.01.2015р. №29/7 «Щодо деяких питань управління майном ОСОБА_3 юстиції» до сфери управління Мінюсту прийнято нерухоме майно санаторію «Лермонтовський» за переліком згідно із додатком 1. Утворено на базі нерухомого майна санаторію «Лермонтовський», прийнятого до сфери управління Мінюсту, державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» (пров. Лермонтовський, 2, м. Одеса, 65014). Установлено, що статутний капітал державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» формується шляхом передачі у встановленому порядку до нього нерухомого майна санаторію «Лермонтовський». Майно та майнові права закріплюються за державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський» на праві господарського відання.

Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 16.02.2015р. індексний номер 33658051, відповідно до якого нежитлові будівлі майнового комплексу за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, загальною площею 12633 кв.м., належать Державі в особі ОСОБА_3 юстиції України, , із розміром частки 1/1.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.02.2015р. №33659305 обєкт нерухомого майна, право власності на який належить Державі в особі ОСОБА_3 юстиції України, , із розміром частки 1/1, в цілому складається з нежитлових будівель майнового комплексу за адресою Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, загальною площею 126663кв.м., а саме: літ. «В» - лікувальний корпус; літ. «Г» - гуртожиток та пральня; літ. «Д» - корпус № 2; літ. «Е, Е1, Е2» - корпус № 1; літ. «Ж» - корпус № 5; літ. «З,М» - грязелікарня; літ. «Н» - котельна; літ. «О» - майстерня; літ. «Л» - сушка; літ. «И» - клуб та поліклініка; літ. «Й» - кінобудка; літ. «ЬІ» - естрада; літ. «X» - бібліотека та перукарня; літ. «П» - водонапірна башта; літ. «С» - їдальня; літ. «Р, Ю» - адмін. корпус; літера «Я, Я1» - експериментально-монтажний цех; літ. «Т» - дитячий садок та аптека; літ. «Ф, Э, Щ» - житлові; літ. «Ш» - радонова лабораторія; літ. «Ч» - приймальне відділення; літ. «У» - корпус № 4; № 1, 2, 26, 36 - кіоски; №10,31, «Ц» - трансформаторні будки; №24 - газобалонна; № 11, 12, 13, 14, 15, 16 - аеросолярій; № 25, 23, 4, 5, 6, 7, 8, 27, 28 - сараї; № 32 - гараж; № 3, 17, 18, 21, 22 - навіси; № 19 - душова літня; № 20, 9 - убиральні; № 35 - танцювальний майданчик; № 37 - спортивний майданчик; № 38 - метео-майданчик; № ІІІ-VIII - оранжерея; № І - мостіння; № 39 - 47 - ворота; № 48 - 52 - забори; № 29 - резервні запаси води; № 11 - бетонний борт; № ІХ - фонтан; № Х-ХХІХ - грязеві басейни.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.03.2015 № 34458116 на підставі наказу ОСОБА_3 юстиції України від 28.01.2015р. № 29/7 державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 19738130 від 03.03.2015р. та внесено запис про реєстрацію господарського відання Держаного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» на обєкт нерухомого майна - нежитлові будівлі майнового комплексу за адресою: Одеська область, м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, загальною площею 126663 кв.м.

За вищевикладених обставин, суд першої інстанції, з яким погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, частково задовольнив позовні вимоги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», оскільки відповідно до ст.ст.326,328,329 ЦК України, ст.ст.136,144 ГК України, положень Закону України «Про управління обєктами державної власності» позивач був особою, яка на момент розгляду справи здійснювала повноваження господарського відання стосовно спірного майна, а Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» чинить йому перешкоди у користуванні власністю, утримуючи обєкти нерухомості санаторію «Лермонтовський».

Однак, як стало відомо заявнику, на час розгляду справи існували матеріально-правові факти, які мали значення для правильного вирішення спору, зокрема те, що на момент розгляду справи Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» не мало жодних речових прав на будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський», розміщені у м. Одесі по пров. Лермонтовському, 2, оскільки за ОСОБА_3 юстиції України було незаконно зареєстровано право власності на будівлі та споруди санаторію «Лермонтовський», що встановлено Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. у справі № 815/1468/15, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Зокрема, підставою для перегляду судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

- є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обовязків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а, отже, і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;

- виявлені після набрання чинності судовим актом.

Згідно ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При ньому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 1 12 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Статтею 114 ГПК України передбачено, що перегляд за нововиявленими обставинами рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським суд прийняв ці судові рішення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 «Про деякі питання практику перегляду, рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» необхідними ознаками існування ново виявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те. що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Приймаючи рішення у даній справі, яким були задоволені вимоги Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», суд першої, апеляційної та касаційної інстанцій виходили з того, що зі змісту норм ст.ст.326,328,329 ЦК України, ст.ст.136,144 ГК України, положень Закону України «Про управління обєктами державної власності» Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» є особою, яка на момент розгляду справи здійснювала повноваження господарського відання стосовно спірного майна, а Дочірнє підприємство «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» чинити йому перешкоди у користуванні власністю, утримуючи обєкти нерухомості санаторію «Лермонтовський».

Однак, судом встановлено, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. у справі № 815/1468/15 частково задоволено адміністративний позов Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Державної реєстраційної служби України, Державного реєстратора реєстраційної служби України ОСОБА_7, Реєстраційної служби ГУЮ в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби ГУЮ в Одеській області ОСОБА_8 про визнання дій протиправними та скасування рішень, а саме:

- визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19351779 від 14.02.2015р. 14:56:35 год., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби України ОСОБА_7;

- визнано протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 стосовно внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності №8737146 від 14.02.2015р. о 09:58:37 год. про реєстрацію за державою в особі міністерства юстиції України, , права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, що розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, та скасовано цей запис;

- визнано протиправною видачу державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_8 Свідоцтва про право власності №33658051 від 16.02.2015р.

Частиною 5 ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вищевказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлена протиправність проведення реєстрації за державою в особі ОСОБА_3 юстиції України права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

Також, судом встановлено, що Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.01.2017р. у справі № 916/2876/16 частково задоволено позов ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», Юридичного департаменту одеської міської ради, визнано відсутність у Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, загальною площею 12 663 кв.м., що розміщені за адресою: м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2.

25.02.2017р. Державним реєстратором речових прав на нерухоме майно ОСОБА_9 на виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 11.01.2017 р. у справі №916/2876/16, яке набрало законної сили, скасовано запис про інше речове право № 8932400 від 02.03.2015 р., що містився в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації за Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський», , права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, що підтверджується наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, матеріали справи містять інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 81259178 від 25.02.2017р., зі змісту якої вбачається відсутність державної реєстрації за державою в особі ОСОБА_3 юстиції України права власності на будівлі майнового комплексу Санаторію «Лермонтовський», розміщені за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, а також відсутність державної реєстрації за позивачем Державним підприємством «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими субєктами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ГК України основу правового режиму майна субєктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 134 Господарського кодексу України субєкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими субєктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим субєктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 135 Господарського кодексу України встановлено, що власник має право особисто або через уповноважені ним органи з метою здійснення підприємницької діяльності засновувати господарські організації, закріплюючи за ними належне йому майно на праві власності, праві господарського відання, а для здійснення некомерційної господарської діяльності - на праві оперативного управління, визначати мету та предмет діяльності таких організацій, склад і компетенцію їх органів управління, порядок прийняття ними рішень, склад і порядок використання майна, визначати інші умови господарювання у затверджених власником (уповноваженим ним органом) установчих документах господарської організації, а також здійснювати безпосередньо або через уповноважені ним органи у межах, встановлених законом, інші управлінські повноваження щодо заснованої організації та припиняти її діяльність відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 3 статті 73 ГК України передбачено, що майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи оперативного управління.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 74 ГУ України державне комерційне підприємство є субєктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Таким чином, для наявності у позивача - Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» права господарського відання на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщеного за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, за органом управління державним майном, яким є ОСОБА_3 юстиції України, має бути зареєстровано відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на це нерухоме майно.

Приймаючи до уваги встановлення Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. у справі № 815/1468/15 протиправності проведення реєстрації за державою в особі ОСОБА_3 юстиції України права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, останнє як на момент звернення позивача з позовом по цій справі, так і на момент вирішення спору, не мало права передавати спірні будівлі у господарське відання Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», відповідно станом на день розгляду справи у позивача були відсутні права господарського віданні на нежитлові будівлі майнового комплексу загальною площею 12663кв.м., розташовані за адресою: м.Одеса, пров. Лермонтовський, 2, оскільки право розпорядження державним майном у органу управління цим майном може існувати тільки за наявності державної реєстрації за державою в особі відповідного органу управління права державної власності на вищевказане нерухоме майно.

Таким чином, обставини, які були покладені в основу Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. у даній справі та діяли на момент його прийняття судом на даний час визнані протиправними та скасовані, у звязку з чим вказане рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1 ГПК України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує провадження у справі за позовами осіб, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відтак, вищезазначені норми визначають обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. При цьому, захисту підлягає не будь-який інтерес, а саме охоронюваний законом, законний.

Так, інтерес може бути як охоронюваним законом, правоохоронюваним, законним, так і незаконним, тобто таким, що не захищається ні законом, ні правом, не повинен задовольнятися чи забезпечуватися ними, оскільки такий інтерес спрямований на ущемлення прав і свобод інших фізичних і юридичних осіб, обмежує захищені Конституцією та законами України інтереси суспільства, держави чи «всіх співвітчизників» або не відповідає Конституції чи законам України, загальновизнаним принципам права.

Поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам (рішення Конституційного суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004).

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006р. визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У частині другій статті 16 Цивільного кодексу України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Звертаючись до суду позивач - Державне підприємство «Санаторій «Лермонтовський» посилався на наявність у нього права господарського відання та володіння нежитловими будівлями майнового комплексу загальною площею 12663кв.м., що розташовані за адресою: м.Одеса, пров. Лермонтовський, 2, які були передані позивачу ОСОБА_3 юстиції України на підставі Наказу ОСОБА_3 юстиції України від 28.01.2015р. №29/7 «Щодо деяких питань управління майном ОСОБА_3 юстиції».

Однак, як встановлено судом, Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015р. у справі № 815/1468/15 були визнані протиправними дії щодо проведення реєстрації за державою в особі ОСОБА_3 юстиції України права власності на нежитлові будівлі майнового комплексу, розміщені за адресою: Одеська обл., м. Одеса, провулок Лермонтовський, 2, і, як наслідок, протиправності подальшої передачі згаданого майна в господарське відання Державному підприємству «Санаторій «Лермонтовський» та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, у позивача станом на день розгляду справи були відсутні речові права на державне майно, у тому числі й на спірний майновий комплекс санаторію «Лермонтовський», відповідно користування відповідачами майном санаторію «Лермонтовський» не зачіпає прав Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський», а тому виключає можливість задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд проаналізувавши норми чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих доказів, оскільки згідно із ст. 33, 38 ГПК України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обовязку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст. 44, 49 ГПК України слід стягнути з позивача на користь заявника витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 1760 грн.

Керуючись, ст.ст.32,33,44,49,82-85,112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про перегляд Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015 р. у справі № 916/2615/16 за позовом Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 юстиції України; Фонд державного майна України про виселення з займаних нежитлових приміщень, за нововиявленими обставинами - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 03.09.2015р. по справі №916/2615/15 скасувати.

3. У задоволені позову Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» до ОСОБА_6 акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства «Санаторій «Лермонтовський» (65014, м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, ) на користь Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій «Лермонтовський» закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (65014, м. Одеса, пров. Лермонтовський, 2, ) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у розмірі 1 760 /одна тисяча сімсот шістдесят/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 18.04.2017р.

Суддя Ю.О. Зайцев