ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 рокуСправа № 912/973/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/973/17

за позовом Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", м. Кропивницький

до Товариства з додатковою відповідальністю "Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 - Синтез", м. Кропивницький

про стягнення 147 370,02 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність від 14.06.2016;

від відповідача - участі не брали;

Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" звернулося до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимогу про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 - Синтез" заборгованості за поставлений природний газ по договору № ПГ-П-01/11-2015 від 01.07.2015 в розмірі 147 370,02 грн., з яких: 124213,27 грн. основного боргу, 18135,14 грн. інфляційних втрат та 5021,61 грн. 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Подання позову мотивовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині своєчасного проведення розрахунків за природний газ поставлений за договором № ПГ-П-01/11-2015 від 01.07.2015.

Ухвалою від 31.03.2017 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду у судовому засіданні 13.04.2017 та витребував від сторін необхідні для розгляду справи по суті докази.

Ухвалою від 13.04.2017 господарським судом розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 25.04.2017 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив, про причини неявки в судове засідання та невиконання вимог суду в частині подання витребуваних доказів, в тому числі і відзиву на позов, суду не повідомив.

Господарський суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про слухання даної справи виходячи з наступного.

Як зазначено у пункті 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пунктів 2.6.7., 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року №28, процесуальні документи надсилаються учасникам судового процесу у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України; оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи. Згідно з пунктом 2.6.15. цієї Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

За змістом пункту 32 Інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009 Вищого господарського суду України "Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на підписаному примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали від 13.04.2017 у даній справі була надіслана господарським судом відповідачу за адресою, яка міститься як в матеріалах справи так і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 25013, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Івана Олінського (Соціалістична), 76, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні цієї ухвали.

Крім того, господарський суд враховує, що відповідачем отримано ухвалу суду від 13.04.2017, якою порушено провадження у справі та від Товариства з додатковою відповідальністю "Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 - Синтез" витребувано необхідні для вирішення спору документи, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 03.04.2017 №25 4. Вказана ухвала також направлялась відповідачу за адресою: 25013, м. Кропивницький (Кіровоград), вул. Івана Олінського (Соціалістична), 76.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Дочірнім підприємством "Центргаз" відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" (надалі - ДП "Центргаз" ВАТ "Кіровоградгаз", постачальник, позивач) та Товариства з додатковою відповідальністю "Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 - Синтез" (надалі - ТДВ "КЗБМ №2 - Синтез", споживач, відповідач) укладено договір на постачання природного газу від 01.07.2015 № ПГ-П-01/11-2015 (надалі - договір, а.с.13-17).

За умовами договору сторонами визначено, що постачальник постачає у 2015 році природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з пунктом 3.1 Договору договірні обсяги постачання газу споживачеві наводяться у додатку 2 "Договірні обсяги постачання природного газу на 2015 рік" до Договору.

Відповідно до пункту 3.6 Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними постачальником та споживачем актом примання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.5 розділу ІІ Договору.

Постачальник до п'ятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником Постачальника (пункт 3.7 Договору).

У відповідності до пункту 3.8 Договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою останнього, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають регулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку.

Згідно з пункту 3.9 Договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Умовами пункту 4.1 Договору сторонами погоджено, що розрахунки за реалізований споживачем газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У відповідності до пункту 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється на умовах щомісячної 100% передоплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 2 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Згідно з пунктом 4.7 Договору оплата вартості послуг з постачання газу (ціни на природний газ, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та податку на додану вартість) за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, з якого у встановленому законодавством порядку здійснюється розподіл грошових коштів між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі і на поточний рахунок Газорозподільного/Газотранспортного підприємства за договором на розподіл/транспортування природного газу.

У відповідності до пункту 10.1 Договору сторонами узгоджено, що Договір набирає чинності з дати його підписання і укладається на строк до 31.12.2015.

01.10.2015 сторони підписали Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої сторони серед іншого дійшли згоди змінити пункт 4.2. Договору виклавши його в редакції: "У випадках передбачених законодавством, до ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (тимчасово до 01.01.2016);

- тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами;

- тариф на транспортування газу розподільчими трубопроводами;

- тариф на постачання газу за регульованим тарифом;

- податок на додану вартість.

Ціна за 1000,00 куб.м газу складає 8979,60 грн, в тому числі 1496,60 грн ПДВ. ",

а також змінили абзац 5 п. 4.6 Договору, виклавши його в наступній редакції: "У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим"

та виклали п. 4.7. Договору у наступній редакції: "оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, з якого у встановленому законодавством порядку здійснюється розподіл грошових коштів між суб'єктами ринку природного газу, у тому числі і на поточний рахунок Газорозподільного/Газотранспортного підприємства за договором на розподіл/транспортування природного газу".

09.11.2015 сторонами підписано Додаткову угоду № 2 до Договору, якою сторонами погоджено зміну реквізитів постачальника.

Договір та додаткові угоди до нього підписані сторонами і газорозподільним підприємством ВАТ "Кіровоградгаз" та скріплено печатками підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору постачальником поставлено споживачеві природний газ у період з липня по листопад 2015 року в розмірі 82,249 тис. м. куб. на загальну суму 738 563,13 грн., що підтверджується наданими позивачем актами приймання-передачі природного газу за липень-листопад 2015 року (а.с.21-25), а споживачем лише частково сплачено його вартість на суму 614 349,86 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.51-76, оплата за природний газ, поставлений в період з липня по листопад 2015 року).

Водночас, отриманий природний газ в період з лютого по квітень 2016 року відповідачем не оплачено, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Позивач у зв'язку з несплатою відповідачем отриманого природного газу на загальну суму 124 213,27 грн. звернувся до ТДВ "КЗБМ №2 - Синтез" з претензією від № 274 від 16.03.2016 (а.с.26-27) про сплату заборгованості у сумі 124 213,27 грн.

В подальшому сторонами укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 2 від 01.04.2016, відповідно до якого останні погодили розстрочення погашення заборгованості за природний газ без урахування неустойки, відсотків річних, інфляційних втрат та судового збору, спожитий боржником в період вересень-листопад 2015 року, що виникла у відповідача перед позивачем за Договором на постачання природного газу від 01.07.2015 № ПГ-П-01/11-2015.

Згідно п. 1.3. договору про реструктуризацію реструктуризація заборгованості здійснюється на 2 (два) місяці.

Загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1. цього договору, складає 124 213,27 грн. станом на 01.04.2016, яку боржник зобов'язується сплатити у повному обсязі шляхом щомісячного перерахування грошових коштів в розмірі згідно з додатком - графіком погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною цього договору (п.п. 2.1., 2.2. договору про реструктуризацію).

Укладення цього договору не змінює порядку нарахування та оплати неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат, що виникли під час дії договору у зв'язку з невиконанням (неналежним виконанням) боржником своїх зобов'язань за договором постачання природного газу, та не звільняє боржника від зобов'язань щодо сплати даних неустойки, відсотків річних та інфляційних втрат.

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що відповідач зобов'язується сплачувати на користь позивача суму, на яку збільшується залишок реструктуризованої заборгованості внаслідок інфляційних процесів, з урахуванням встановленого індексу інфляції, який повідомляється Державною службою статистики України в офіційному друкованому виданні за весь час прострочення.

Додатком № 1 до договору про реструктуризацію заборгованості сторони визначили графік погашення заборгованості:

до 30.04.2016 - 100 000,00 грн.;

до 31.05.2016 - 24 213,27 грн. (а.с.36).

Відповідно до п. 8.1. договору про реструктуризацію останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності) і діє протягом 2 (двох) місяців тобто до 01.06.2016.

Договір про реструктуризацію та додаток № 1 до нього підписано сторонами та скріплено круглими печатками підприємств.

Відповідно до пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Нормами статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з приписами статті 655, 692 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Матеріалами справи підтверджується постачання позивачем на користь відповідача природного газу протягом липня-листопада 2015 року в розмірі 82,249 тис. м. куб. на загальну суму 738 563,13 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу від 31.07.2015, 31.08.2015, 30.09.2015, 31.10.2015 та 30.11.2015 ,

Натомість відповідач лише частково оплатив вартість поставленого природного газу на суму 614 349,86 грн. та з порушенням строків оплати визначених Договором, залишок несплаченої вартості газу становить суму 124 213,27 грн.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а частина 2 цієї статті вказує на те, що докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач наведені вище розрахунки позивача стосовно прострочення строків оплати та наявності залишку основного боргу в розмірі 124 213,27 грн. не заперечив. Доказів повної сплати вартості отриманого газу в строки передбачені договором про реструктуризацію заборгованості за поставлений природний газ до суду не подав.

За таких обставин, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 124 213,27 грн. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції в сумі 18135,14 грн. та 3% річних в сумі 5021,61 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлення факту прострочення грошового зобов'язання відповідачем, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних витрат, проте перевіривши наданий до суду позивачем розрахунок таких сум, господарський суд дійшов висновку про його невідповідність обставинам справи.

Так за перерахунком господарського суду, здійсненим з врахуванням обставин справи, дат здійснених відповідачем платежів, умов договору № ПГ-П-01/11-2015 від 01.07.2015 та договору про реструктуризацію заборгованості, зокрема пунктів 1.2., 2.3. та 4.2. останнього, а також норм чинного законодавства, належними до стягнення з відповідача на користь позивача є наступна сума 3% річних:

за зобов'язаннями вересня 2015 року - 24,33 грн.;

за зобов'язаннями жовтня 2015 року - 102,31 грн.;

за зобов'язаннями листопада 2015 року - 4890,26 грн., а всього 5016,90 грн.

Сума інфляційних втрат нарахована позивачем підлягає стягненню з відповідача повністю в межах заявлених позовних вимог в сумі 18 135,14 грн.

З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають задоволенню судом частково, в частині стягнення з ТДВ "КЗБМ №2 - Синтез" на користь позивача 124 213,27 грн. основного боргу, 18 135,14 грн. інфляційних втрат та 5016,90 грн. 3% річних.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Кіровоградський завод будівельних матеріалів №2 - Синтез" (25013, м. Кропивницький, вул. Соціалістична, 76; ідентифікаційний код 13753178) на користь Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз"(25006, м. Кропивницький, вул. Арсенія Тарковського (Володарського), 67 ідентифікаційний код 31146068) 124 213,27 грн. основного боргу, 18 135,14 грн. інфляційних втрат, 5016,90 грн. 3% річних, а також 2210,34 грн. судового збору.

Наказ видати позивачеві після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя С.Б. Колодій