ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 р. Справа № 918/177/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Атлас"

про стягнення заборгованості в сумі 8 552 грн. 65 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_1В.(дов. № б/н від 06.03.2017 р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 (керівник).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Атлас" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 8 552 грн. 65 коп..

Ухвалою господарського суду від 13 березня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 918/177/17, також, вказаною ухвалою відстрочено позивачу сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

20 березня 2017 року до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення. Також, позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з ЄДР.

Ухвалою господарського суду від 20 березня 2017 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 03 квітня 2017 року.

03 квітня 2017 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з ЄДР.

В судовому засіданні 03 квітня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 13 квітня 2017 року.

До канцелярії суду 11 квітня 2017 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує.

13 квітня 2017 року від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 13 квітня 2017 року позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні 13 квітня 2017 року позовні вимоги заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13 квітня 2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Рівненської області від 23 квітня 2014 року по справі № 5019/2076/12 Відкрите акціонерне товариство "Сарненський комбінат хлібопродуктів" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3

Позивач зазначає, що станом на 01 травня 2014 року ліквідатором боржника проведено інвентаризацію розрахунків з покупцями постачальника та іншими кредиторами, та встановлено, що розмір заборгованості АТЗТ "Атлас" перед Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" становить 8 552 грн. 65 коп.

Також, позивач посилається та ще, згідно з "відомості по рахунку 63 розрахунки з постачальниками та підрядниками" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" за період з 01 січня 2013 року по 31 березня 2014 року існує дебіторська заборгованість АТЗТ "Атлас" перед Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" в сумі 8 552 грн. 65 коп.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальність "Атлас" є правонаступником АТЗТ "Атлас", тому вимога щодо повернення заборгованості пред'явлена до правонаступника.

Для вирішення спору мирним шляхом, Відкритим акціонерним товариством "Сарненський комбінат хлібопродуктів" на адресу відповідача направлено претензію № 01-20/141 від 16 лютого 2017 року, проте станом на 03 березня 2017 року відповіді на вказану претензію позивач не отримав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не підтверджені будь-якими правочинами які дали суду оцінити підстави виникнення заборгованості відповідача перед позивачем.

Посилання позивача на "відомості по рахунку 63 розрахунки з постачальниками та підрядниками" Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" суд оцінює критично з наступних підстав.

Згідно ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату і місце складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Проте, зазначені "відомості по рахунку 63 розрахунки з постачальниками та підрядниками", не є належним та допустимими доказами на підтвердження виникнення заборгованості, оскільки не відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником. Позовна заява повинна містити: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності; 2-1) документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи - підприємця; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів); 4) зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору якщо такі проводилися; 61) відомості про вжиття запобіжних заходів відповідно до розділу V1 цього Кодексу; 7) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, якщо вони необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 ГПК, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду. Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповідних доказів; докази з'явилися після розгляду справи судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція висвітлена у п.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відтак, враховуючи все вищенаведене, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.49 ГПК України на Позивача покладаються судові витрати.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Сарненський комбінат хлібопродуктів" (33001, м. Рівне, вул. Фруктова, 4/1, код. 00955704) в дохід Державного бюджету України 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33001, м. Рівне, вул. Фруктова, 4/1);

3 - відповідачу рекомендованим (33022, м. Рівне, вул. Черняка, 2).