ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2017 р.Справа № 922/3068/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства КБ "ПриватБанк" з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою ПАТ КБ "Приватбанк", м. Дніпро
про визнання банкрутом АТЗТ "Стиль Леньо", м. Харків

за участю сторін:

пр-к ПАТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_2 (дов. № 5018-К-О від 14.09.2016 р.);

розпорядник майна - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

Кредитор ОСОБА_4 акціонерне товариство КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з заявою, в якій просить суд визнати додаткові грошові вимоги до боржника АТЗТ "Стиль Леньо" в сумі 27 471 682,78 грн та 2756,00 грн судових витрат.

Розпорядник майна боржника в повідомленні про розгляд вимог кредитора зазначив, що вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" із загальною сумою 27 471 682,78 грн. включаються до реєстру вимог кредиторів боржника в частині безспірних вимог визнаних ухвалою господарського суду 11.10.2016 року у справі № 922/3068/16, а саме: 4 699 781,32 грн. - четверта черга погашення кредиторських вимог; 2 756,00 грн. - перша черга погашення кредиторських вимог, оскільки, на її думку, заявником не надано належних доказів, що підтверджують заявлені вимоги. Зокрема, розпоряднику майна не надано матеріалів виконавчого провадження стосовно виконання рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2007 року по справі №52/224-07 (невиконано чи виконано в частині). Також, розпорядником майна при ознайомленні з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна боржника було встановлено факт існування договору застави рухомого майна б/н від 17.06.2004 року, який забезпечував зобов"язання на 2802713,76 грн по кредитному договору, який є підставою заявления конкурсних грошових вимог до боржника.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" надав письмові пояснення, в яких обґрунтовує свої грошові вимоги та просить суд визнати додаткові вимоги на загальну суму 27 471 682,78 грн, з яких: вимоги 4-ї черги - 9 953807,58 грн; вимоги 6-ї черги - 17 517 975, 20 грн.

Розглянувши матеріали справи, заяву кредитора з доданими до неї документами, додаткові обгрунтування представника банку до заявлених грошових вимог, повідомлення розпорядника майна боржника про результати розгляду грошових вимог кредитора, вислухавши пояснення кредитора та розпорядника майна, суд дійшов висновку про наступне.

Форми судового процесу встановлені статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), частиною 2 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування та надання доказів покладений на сторони, а господарський суд, відповідно до приписів статті 43 ГПК України, оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до вимог законодавства, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 13.10.2016 р. здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство АТЗТ "Стиль Леньо".

В ході розгляду справи, у строк, встановлений ч. 1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із заявою, в якій просить суд визнати додаткові грошові вимоги до боржника АТЗТ "Стиль Леньо" в сумі 27 471 682,78 грн (з яких: вимоги 4-ї черги - заборгованість по відсотках за період з 21.03.2007 р. по 10.11.2016 р. в розмірі 9 953 807,58 грн, а також вимоги 6-ї черги - пеня за несвоєчасе виконання зобов"язань за кредитним договором № 46/2004 від 17.06.2004 року станом на 11.10.2016 р. в розмірі 17 517 875,20 грн, яка в частині стягнення 1 237 649,83 грн підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2007 р. у справі № 52/224-07).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2004 року між ПриватБанком та АТЗТ "Стиль Леньо" був укладений кредитний договір № 46/2004, відповідно до п. 1.1. якого позивач при наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати позичальнику кредит у сумі 2 480 000 грн, не пізніше 5 днів з моменту підписання договору, в обмін на зобов"язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором строки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2007 р. у справі № 52/224-07 позов було задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства закритого типу "Стиль Леньо" на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" в особі філії "Харківське головне регіональне управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк" 5 913 943,73 грн заборгованості, з яких 2 480 000 грн - сума простроченого кредиту, 2 187 923,32 грн - сума прострочених процентів, 1 237 649,83 грн - сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 6 240 грн - сума простроченої винагороди, 2 130,58 грн - сума пені за несвоєчасне погашення винагороди, 25 500 грн. держмита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Однак, представник кредитора зазначає, що не звертався до органів виконавчої служби із відповідним наказом, а рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2007 р. у справі № 52/224-07 в примусовому порядку виконано не було.

Розпорядником майна боржника, в свою чергу, заявлені до боржника вимоги не спростовано, доказів належного виконання умов кредитного договору № 46/2004 та рішення господарського суду Харківської області від 08.08.2007 р. у справі № 52/224-07 матеріали справи не містять. Отже, суд приходить до висновку, що зазначена в рішенні сума заборгованості не може вважатися погашеною.

Крім того, кредитор вказує на те, що в забезпечення виконання зобов'язань боржника перед банком 17.06.2004 р. був укладений договір застави майнових прав на отримання грошових коштів по договору купівлі-продажу від 01.06.2004 р., укладеного між АТЗТ "Стиль Леньо" та ТОВ "Юридична фірма "Контракт-92",

Згідно з п. 18 Договору застави, звернення стягнення і реалізація майнових прав, за вибором заставодержателя, здійснюється шляхом відступлення права вимоги (цесії) або згідно закону в судовому або позасудовому порядку.

Також 17.06.2004 р. між АТЗТ "Стиль Леньо" та ЗАТ КБ "ПриватБанк" був укладений договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 4 Договору відступлення права вимоги договір набирає чинності, зокрема, з моменту порушення АТЗТ "Стиль Леньо" якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором.

Отже, договір цесії набув чинності у зв'язку з порушення боржником своїх зобов'язань за кредитним договором - 16.06.2005 року, і відбулося звернення стягнення на предмет застави.

Крім того, 20.11.2009 р. внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ "Юридична фірма "Контракт-92" (19473847).

Таким чином, станом на дату звернення ПАТ КБ "ПриватБанк" з заявою з грошовими вимогами до боржника вимоги кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк" не є забезпечені заставою майна АТЗТ "Стиль Леньо".

Також є рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2012 р. у справі №2-10224/11, яким задоволено позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" та в рахунок погашення заборгованості АТЗТ "Стиль Леньо" за кредитним договором № 46/2004 від 17.06.2004 року у розмірі 16 951 034,07 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - дванадцятикімнатну квартиру №1,2,3,5,7,10,11, загальною площею 348,9 кв.м. з усіма приналежностями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 57, що належить на праві власності ОСОБА_5 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 17.06.2004 року) ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень необхідних для здійснення продажу Предмету іпотеки.

Представник кредитора зазначає, що вказаним судовим рішенням ПАТ КБ "ПриватБанк" надано право самостійного продажу предмету іпотеки. Відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного судового рішення не передбачено Законом України "Про виконавче провадження", а на сьогоднішній день зазначене рішення Дзержинського районного суду м. Харкова не виконано і погашення заборгованості за кредитним договором № 46/2004 від 17.06.2004 р. майновим поручителем-фізичною особою не відбулося.

Як підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 82445966 від 15.03.2017 р., предмет іпотеки належить іпотекодавцю.

Суд вважає за необхідне зазначити також, що відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Таким чином, у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

Отже, норми чинного законодавства надають банку право вимагати виконання АТЗТ "Стиль Леньо" боргових зобов'язань в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.10.2016 р. у справі № 922/3068/16 визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 4 699 781,32 грн, які складаються з заборгованість за кредитом в розмірі 2 480 000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 2 187 923,32 грн, заборговансті з винагороди в розмірі 6 240,00 грн, держмита в розмірі 25 500,00 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 118,00 грн.

Разом з тим, у зв'язку з подальшим порушеннями зобов'язань за кредитним договором № 46/2004 від 17.06.2004 р. АТЗТ "Стиль Леньо" станом на 11.10.2016 року (дата пору шення провадження у справі про банкрутство) має також заборгованість - 27 471 682,78 грн, з яких кредитором нараховано: заборгованість по відсотках за період з 21.03.2007 р. по 10.11.2016 р. в розмірі 9 953 807,58 грн та пеню за несвоєчасе виконання зобов"язань за кредитним договором за період з 09.04.2006 р. по 11.10 2016 р. в розмірі 17 517 875,20 грн, яка в частині стягнення 1 237 649,83 грн підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 08.08.2007 р. у справі № 52/224-07).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 4.1. кредитного договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно п.п.1.3.,2.2.3.,2.4.1. цього договору, АТЗТ "Стиль Леньо" повинно сплачувати проценти в розмірі 21 % річних. При порушенні зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 42% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Проте в порушення умов кредитного договору АТЗТ "Стиль Леньо" не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Разогм з тим, боржник в односторонньому порядку порушив вимоги укладеного кредитного договору та ст. ст. 526, 1049 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом. 5.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом передбачених п.п.2.2.2..4.1..4.2.4.3., цього договору, строків кредиту передбачених п.п. 1.3,2.2.3., 2.3.2. цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5.,4.4.,4.5., договору позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.7 договору, термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.

Разом з тим, заяви про застосування наслідків спливу строків позовної давності боржником подмно не було.

Строк дії договору визначений сторонами пунктом 6.1. договору - до повного виконання зобов'язань сторонами по договору.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів законодавства й в установлений строк.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, суд вважає за необхідне визнати вимоги кредитора у розмірі в сумі 27 471 682,78 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів згідно з черговістю.

Керуючись ст. ст. 1, 22-25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 267, 525, 526, 530, 611, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-1, 33, 43, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" на суму 27 471 682,78 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 9 953 807,58 грн - заборгованість по відсотках (4 черга задоволення вимог кредиторів) та 17 517 875,20 грн - пеня (6 черга задоволення вимог кредиторів).

2. Включити до першої черги реєстру вимог кредиторів вимоги по сплаті судового збору в розмірі 2756,00 грн

3. Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, кредитору.

Суддя ОСОБА_1