КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Справа№ 910/21850/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Циктич О.О. (дов. від 12.10.2016);

від відповідача: Богатих Д.С. (дов. від 01.12.2016);

від третьої особи: Гандзюк А.Ю. (дов. від 14.12.2016);

Шалавінський О.В. (дов. від 14.12.2016);

розглянувши апеляційну скаргу ОП "Український музичний альянс"

на рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017

у справі № 910/21850/16 (суддя: Марченко О.В.)

за позовом об'єднання підприємств "Український музичний альянс"

до іноземного підприємства "І-АР-СІ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав"

про стягнення 1 321 362,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі № 910/21850/16 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, директор ОП "Український музичний альянс" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у даній справі, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з Відповідача на користь Позивача за період з 07.03.2014 по 20.11.2016 1 246 362, 22 грн. відрахувань( 1 321 362, 22 грн. - 75 000грн. = 1 246 362, 22 грн.) та судові витрати, провадження у справі, в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 75 000 грн. відрахувань припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (відсутній предмет спору).

В обґрунтування апеляційної скарги ОП "Український музичний альянс" посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.04.2017.

19.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 19.04.2017 представник апелянта підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити. Представник відповідача та представники третьої особи заперечили проти апеляційної скарги та просила суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Об'єднання підприємств "Український музичний альянс" (далі - Об'єднання) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з іноземного підприємства "І-АР-СІ" (далі - Підприємство) 524 044,01 грн. відрахувань за імпорт на територію України обладнання, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, згідно з переліком, визначеним додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 № 992 "Про розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах" (далі - Постанова КМУ № 992).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.01.2017 залучено до участі у справі Всеукраїнську громадську організацію "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" (далі - Організація) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Місцевий господарський суд, відмовив у задоволенні позовних вимог.

Однак, з даним судовим рішенням апелянт не погодився, звернувшись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною третьою цієї статті передбачено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За приписами частин другої і четвертої статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закону) допускається відтворення в домашніх умовах і виключно в особистих цілях творів і виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах і їх примірниках, без згоди автора (авторів), виконавців і виробників фонограм (відеограм), але з виплатою їм винагороди способом, визначеним частиною четвертою цієї статті.

Виплата винагороди виробникам фонограм і відеограм та іншим особам, які мають авторське право і (або) суміжні права, за передбачені частиною другою цієї статті відтворення, здійснюється у формі відрахувань (відсотків) від вартості обладнання і (або) матеріальних носіїв виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах, крім:

а) професійного обладнання та (або) матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах;

б) обладнання і матеріальних носіїв, що експортуються за митну територію України;

в) обладнання і матеріальних носіїв, що ввозяться фізичною особою на митну територію України виключно в особистих цілях і без комерційної мети.

Згідно із статтею 1 Закону відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.

Частиною п'ятою статті 42 Закону встановлено, що розміри зазначених у частинах другій і четвертій цієї статті відрахувань (відсотків), що мають сплачуватися виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, визначаються Кабінетом Міністрів України. Ці кошти виробниками та імпортерами обладнання і (або) матеріальних носіїв перераховуються визначеним Установою організаціям колективного управління (далі - уповноваженим організаціям). Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Імпортери перераховують ці кошти уповноваженій організації під час ввезення товару на митну територію України, а виробники - у кінці кожного місяця після реалізації обладнання і матеріальних носіїв.

За приписами додатку до Постанови КМУ № 992 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 №55) "Розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах":

- планшет, розмір відрахувань - 0,15%;

- Записувач комп'ютерний для DVD-дисків, HD DVD-дисків, розмір відрахувань - 1%;

- запам'ятовувальні пристрої на жорстких дисках, розмір відрахувань - 0,75%;

- радіотелефони системи стільникового зв'язку (мобільних телефонів), розмір відрахувань - 0,15%;

- МР3 програвачі, розмір відрахувань - 1%.

Порядок здійснення відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затверджено наказом Міністерства освіти і науки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України від 24.11.2003 №780/123/561 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку під час ввезення на митну територію України обладнання і (або) матеріальних носіїв імпортери відповідно до розміру відрахувань, затвердженого Постановою КМУ № 992, перераховують суми відрахувань уповноваженим організаціям, про що надсилають цим організаціям підписану керівником імпортера довідку щодо сплати відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, за формою, визначеною в додатку 1 цього Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Об'єднання в період з 01.03.2014 по 25.12.2014 було єдиною організацією колективного управління, уповноваженою здійснювати збір та розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджується свідоцтвом від 20.12.2007 №2/У, виданим позивачеві Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, та листом Державної служби інтелектуальної власності України від 17.06.2015 №1-7/4782.

Підприємство з 07.03.2014 по 20.11.2016 імпортувало на митну територію України товари, із застосуванням яких можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, передбачені Законом, а саме:

планшети із кодом згідно з УКТЗЕД 847130000; записувачі комп'ютерні для DVD-дисків, HD DVD-дисків із кодом згідно з УКТЗЕД ; запам'ятовувальні пристрої на жорстких дисках із кодом згідно з УКТЗЕД ; радіотелефони системи стільникового зв'язку (мобільних телефонів) із кодом згідно з УКТЗЕД ; МР3 програвачі із кодом згідно з УКТЗЕД .

Судом першої інстанції було вірно зазначено про те, що обладнання, ввезене відповідачем на територію України, є обладнанням, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, а також запис звуку та/або зображення.

У пункті 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, визначено, що фактурна вартість - це ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Розрахунок розміру відрахувань (відсотків) повинен здійснюватися з тієї вартості товару, що визначена у наданих ДФС України відомостях як фактурна вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, з урахуванням поданої ДФС України інформації щодо імпортних операцій Підприємства з товарами за кодами 847130000, , , та згідно з УКТЗЕД за період з 07.03.2014 по 20.11.2016 визначено, що розмір заборгованості відповідача зі сплати відрахувань (з урахуванням вартості імпортованого товару) становить 1 321 362,22 грн.

Вказане вище Підприємством не заперечується, проте зазначається наступне.

21.11.2016 Підприємством (імпортер) і Організацією (уповноважена організація) укладено Договір №1, за умовами якого:

- імпортер зобов'язується виплатити уповноваженій організації відрахування (відсотки) у розмірі та в порядку, передбаченому чинним законодавством України та Договором, а уповноважена організація зобов'язується в порядку, передбаченому чинним законодавством України, прийняти кошти (відрахування) від імпортера та розподілити між організаціями колективного управління, які є на обліку у Державній службі інтелектуальної власності України, на основі договорів, укладених уповноваженою організацією з такими організаціями колективного управління для їх подальшого розподілу між авторами, виконавцями, виробниками фонограм (відеограм) (пункт 2.1 Договору);

- за Договором імпортер зобов'язується в строк не пізніше дня, наступного за днем митного оформлення ввезення обладнання і матеріальних носіїв на митну територію України, надіслати на поштову та електронну адреси уповноваженої організації повідомлення про ввезення обладнання і матеріальних носіїв на митну територію України за формою, передбаченою додатком №1 до Договору (пункт 3.1 Договору №1);

- розмір відрахувань за Договором №1 визначається у відповідності до Постанови КМУ № 992 (пункт 3.2 Договору №1);

- сторони погодили, що імпортер в порядку та на умовах, визначених Договором, сплачує уповноваженій організації винагороду за попередній період, а саме: за період, починаючи з 07.03.2014 по 29.12.2014, шляхом перерахування відрахувань (відсотків) на рахунок уповноваженої організації, виходячи з розмірів, встановлених Постановою КМУ №992, від вартості обладнання і матеріальних носіїв, зазначеної у відповідному зовнішньоекономічному договорі (контракті) імпортера про придбання обладнання і матеріальних носіїв в національній валюті за курсом Національного банку України, на дату відповідної митної декларації; імпортер бере на себе обов'язок перераховувати зазначені відрахування (відсотки) за період, починаючи з 07.03.2014 по 29.12.2014 включно; при цьому, не пізніше (15) робочих днів з дати (моменту) перерахування вказаних відрахувань, імпортер повинен надати уповноваженій організації повідомлення про ввезення обладнання та матеріальних носіїв на митну територію України, визначених в додатку №1 до Договору та довідку про виплату відрахувань за формою, визначеною в додатку №2 до Договору, завірену підписом особи, яка має право підпису від імені імпортера та печаткою імпортера за період з 07.03.2014 по 29.12.2014 (пункт 3.5 Договору №1 в редакції додаткової угоди від 24.10.2015 №1);

- на підставі попередньої наданої уповноваженій організації інформації щодо імпорту обладнання та матеріальних носіїв за період з 07.03.2014 по 29.12.2014, сторони погодили вказаний в додатку №5/2/14 до Договору загальний розмір відрахувань за вказаний період та графік сплати відрахувань імпортером (підпункт 3.5.1 пункту 3.5 Договору);

- сторони погодили, що порядок сплати відрахувань за інші періоди попереднього періоду, аніж вказаний у пункті 3.5 Договору, узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до Договору (підпункт 3.5.2 пункту 3.5 Договору);

- сторони погодили такий порядок сплати відрахувань, не сплачених на дату укладення Договору, обов'язок сплати яких виник в період починаючи від 30.12.2014 включно по дату укладення Договору; сторони погодили, що виплата вказаних відрахувань здійснюється імпортером шляхом перерахування відрахувань (відсотків) на рахунок уповноваженої організації, виходячи з розмірів, встановлених Постановою № 992, від вартості обладнання і матеріальних носіїв, зазначеної у відповідному зовнішньоекономічному договорі (контракті) імпортера про придбання обладнання і матеріальних носіїв в національній валюті за курсом НБУ, на дату відповідної митної декларації; імпортер бере на себе обов'язок у строк та у розмірі, зазначені у додатку №30/12/14 до Договору, перерахувати зазначені відрахування (відсотки) за період починаючи з 30.12.2014 включно до дати укладення Договору включно (пункт 3.6 Договору);

- на підставі попередньо наданої уповноваженій організації інформації щодо імпорту обладнання та матеріальних носіїв за період з 30.12.2014 по дату укладення Договору, сторони погодили наведений в додатку №30/12/14 до Договору загальний розмір відрахувань та графік сплати відрахувань імпортером уповноваженій організації за період 30.12.2014 - 20.11.2016 (підпункт 3.6.1 пункту 3.6 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 (пункт 4.6 Договору №1).

Відповідно до додатку від 21.11.2016 №5/2/14 до Договору Організація і Підприємство погодили такий графік сплати відрахувань за період з 07.03.2014 по 29.12.2014: до 10.12.2016 - 25 000 грн.; до 31.03.2017 - 25 000 грн.; до 30.06.2017 - 25 000 грн.; до 29.09.2017 - 23 975,39 грн.

Згідно з додатком від 21.11.2016 №30/12/14 до Договору відповідач і третя особа погодили такий графік сплати відрахувань за період з 30.12.2014 по 20.11.2016: до 05.01.2017 - 25 000 грн.; до 28.02.2017 - 25 000 грн.; до 31.03.2017 - 25 000 грн.; до 28.04.2017 - 25 000 грн.; до 31.05.2017 - 100 000 грн.; від 30.06.2017 - 100 000 грн.; до 31.07.2017 - 100 000 грн.; до 31.08.2017 - 100 000 грн.; до 29.09.2017 - 200 000 грн.; до 31.10.2017 - 200 000 грн.; до 30.11.2017 - 200 000 грн.; до 29.12.2017 - 280 129,28 грн.

Організація є організацією колективного управління, уповноваженою здійснювати збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджується виданим Державною службою інтелектуальної власності України свідоцтвом від 29.12.2014 №3/у.

Частинами першою - третьою статті 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно з п. 9 Порядку здійснення відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашній умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємства, Державної податкової адміністрації України від 24.11.2003 № 780/123/561, виробники та імпортери обладнання і (або) матеріальних носіїв для перерахування сум відрахувань та надання необхідної інформації самостійно обирають уповноважену організацію з числа визначених Департаментом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У період з 07.03.2014 по 20.11.2016 відповідачем було імпортовано через митний кордон України обладнання, за яке Підприємством не було здійснено виплату відрахувань Об'єднанню як єдиній у той період (до 29.12.2014) організації колективного управління, яка має право здійснювати збір таких відрахувань.

Разом з тим, уклавши Договір з Організацією, Підприємство зобов'язалося сплатити третій особі відрахування за період з 07.03.2014 по 20.11.2016, а додатками від 21.11.2016 № 5/2/14 і № 30/12/14 до Договору Підприємством і Організацією погоджено строки сплати відрахувань за вказаний період.

Крім того, згідно з платіжними дорученнями від 09.12.2016 №135 на суму 25 000,00 грн., від 04.01.2017 № 1 на суму 25 000,00 грн. і від 20.02.2017 № 287 на суму 25 000,00 грн. Підприємством перераховано Організації 75 000,00 грн. у погоджений додатками від 21.11.2016 № 5/2/14 і № 30/12/14 до Договору строк, вказані докази містяться в матеріалах справи.

Також, до суду апеляційної інстанції відповідачем були подані платіжні доручення від 30.03.2017 № 472 на суму 25 000,00 грн., від 30.03.2017 № 473 на суму 25 000,00 грн., які є доказом того, що Підприємством перераховано Організації ще 50 000,00 грн. у погоджений додатками від 21.11.2016 № 5/2/14 і № 30/12/14 до Договору строк.

Таким чином, сторони приступили до виконання умов Договору з урахуванням строків виконання зобов'язань, визначених у додатках від 21.11.2016 № 5/2/14 і № 30/12/14 до Договору.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи учасників судового процесу, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, зазначивши, що чинним законодавством України не обмежено право відповідача на укладення з іншою уповноваженою організацією колективного управління, а не з позивачем, договору щодо сплати відрахувань за імпортований до укладення відповідного договору товар. Тому, враховуючи те, що між Підприємством і Організацією врегульовано питання щодо сплати відповідних відрахувань за заявлений позивачем період, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів у справі встановлені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 27.02.2017 у справі № 910/21850/16. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 43, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОП "Український музичний альянс" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі № 910/21850/16 - без змін.

2. Справу № 910/21850/16 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний: 21.04.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець