ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

"19" квітня 2017 р.№924/354/17
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Радчені Д.І., розглянувши матеріали

за заявою Приватного підприємства "М'яскогруп", м. Славута Хмельницької області

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2017р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла спільна заява засновника та голови ліквідаційної комісії ПП "М'яскогруп" про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

До заяви про порушення справи про банкрутство заявником додано копії: витягу з ЄДРПОУ від 08.02.2017р., статуту ПП "М'яскогруп" з рішеннями від 24.12.2015 р. №2 та від 18.02.2016 р. №3, договору купівлі-продажу корпоративних прав підприємства від 18.02.2016р., рішення №4 від 13.12.2016р. про прийняття рішення щодо самоліквідації, витягу з оголошення від 14.12.2016 р. Міністерства юстиції України щодо припинення та витяг з регіональної газети "Трудівник Полісся" №52 (11196) від 22.12.2016 р., протоколу спільного засідання власника і комісії від 23.02.2017 р. про результати роботи, з проміжним ліквідаційним балансом від 23.02.2016 р., рішення засновника підприємства №5 від 15.03.2017р. про звернення до суду, договору безповоротної фінансової допомоги від 15.03.2017р. з актом передачі коштів, Інформаційна довідка ПП "М'яскогруп" від 07.04.2017р., звіт про незалежну оцінку майнових активів ПП "М'яскогруп" від 12.04.2017 р. та довідки державних установ щодо майна ПП "М'яскогруп" та заборгованості, які за останнім рахуються, а також докази дебіторської заборгованості.

Розглянувши матеріали поданої заяви, судом враховується таке:

У відповідності до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 статті 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закону) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частиною 5 ст. 11 Закону передбачено, що боржник зобовязаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у разі виникнення таких обставин: задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобовязань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності); під час ліквідації боржника не у звязку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Стаття 95 Закону встановлює особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

За умовами ст.95 наведеного Закону визначено обов'язок ліквідатора (ліквідаційної комісії) звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Обовязковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до цивільного та господарського законодавства (аналогічна позиція викладена в п. 36.7 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013).

Частиною 4 ст. 11 Закону визначено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Стаття 44 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 115 Закону арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у звязку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Судом враховано позицію викладену в п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 (із змінами №01-06/1149/2013 від 07.08.2013, №01-06/1862/2013 від 26.12.2013 та №01-06/1686/2013 від 04.11.2014), в якому зазначено, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат. У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами. У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Заявником до матеріалів справи додано довідки органів реєстрації прав на рухоме та нерухоме майно щодо ПП "М'яскогруп", відповідно до змісту яких будь-якого майна за товариством не зареєстровано.

Суду надано докази сплати судового збору в сумі 16000,00 грн. за звернення до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ПП "М'яскогруп", що підтверджується квитанцією від 20.03.2017р.

Як вбачається з матеріалів, доданих до заяви, дані кошти були власністю власника ПП "М'яскогруп" ОСОБА_1, який на підставі договору про надання безповоротної фінансової допомоги від 15.03.2017р. та акту приймання-передачі готівкових коштів від 15.03.2017р., передав ПП "М'яскогруп" в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 їх для сплати судового збору.

Згідно договору про надання безповоротної фінансової допомоги від 15.03.2017р., власник зобов'язався надати підприємству на безповоротній основі у власність грошові кошти для покриття усіх можливих фінансових витрат пов'язаних з провадженням справи про банкрутство ТОВ „Зерно-Транс, в сумі і розмірах передбачених Законами України "Про судовий збір", "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Господарським процесуальним кодексом України, для забезпечення покриття усіх можливих фінансових витрат пов'язаних з провадженням справи про банкрутство ПП „Мяскогруп", протягом 7-ми робочих днів за актом прийняття - передачі на підставі усної чи письмової заявки.

Однак докази наявності у заявника майна достатнього для покриття судових витрат, зокрема витрат для виплату винагороди арбітражному керуючому, кандидатура якого буде затверджена судом у разі порушення провадження у справі про банкрутство, у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, в матеріалах справи відсутні.

Договір про надання безповоротної фінансової допомоги від 15.03.2017р. судом не може розцінюватися як майно, достатнє для покриття судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з вимогами ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду в тому числі, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі, а також з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Враховуючи, що заявником не додано до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, суд вважає за належне заяву засновника та голови ліквідаційної комісії ПП „Мяскогруп" про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду в порядку ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись абз. 3 ч. 1 ст. 15 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

Заяву засновника та голови ліквідаційної комісії ПП „Мяскогруп" м.Славута про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду.

Додаток: заява з додатками на 94 аркушах, в тому числі оригінал квитанції від 20.03.2017р. про сплату судового збору в розмірі 16000,00 грн. та конверт.

Суддя Д.І. Радченя

Віддрук. 2 прим. :

1 - для суду,

1 - заявнику - 30000, м. Славута, Хмельницька область, провулок Робітничий, 2/3, офіс №3.