РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Справа № 902/858/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г. , суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Новоселецький І.А.

за участю представників сторін:

заявника: не з'явився

боржника: ОСОБА_1

арбітражного керуючого: ОСОБА_1

кредиторів: ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Лімітед; ОСОБА_4 - ПАТ "Банк "Київська Русь":

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу кредитора - Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" від 06.02.2017р. на ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.01.17р. у справі № 902/858/15 (суддя Тісецький С.С.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Дікергофф Цемент Україна"

до Приватного підприємства "Хілл"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у справі №902/858/15 зокрема, задоволено частково заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" №5980/16 від 28.11.2016р. (вх.№06-54/234/16 від 06.12.2016р.) про поточні кредиторські вимоги до боржника у справі №902/858/15; визнано грошові вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь" до ПП "Хілл" по справі №902/858/15 у розмірі 156 984 956,60грн. (шоста черга задоволення) та в розмірі 2756,00грн. - судового збору (перша черга задоволення); відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Банк "Київська Русь" №5980/16 від 28.11.2016р. (вх.№06-54/234/16 від 06.12.2016р.) про поточні кредиторські вимоги до боржника в частині визнання поточних кредиторських вимог в розмірі 79 716 002,36грн.; стягнуто з ПАТ "Банк "Київська Русь" в доход Державного бюджету України 2756,00грн. - судового збору за подання до господарського суду Вінницької області заяви №5980/16 від 28.11.2016р. про поточні кредиторські вимоги до боржника.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що кредитором всупереч вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо дії мораторію, нараховано 23 226 000,00грн. - інфляційних витрат та 56 490 002,36грн. - 30% річних, протягом дії мораторію у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою кредитор - Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у справі №902/858/15 в частині не визнання поточних вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" та прийняти в цій частині нове рішення про визнання та включення до четвертої черги вимог кредиторів вимог Банку в розмірі 79 716 002,36грн.

Апелянт не погоджується із ухвалою суду в частині відмови в задоволенні вимог в розмірі 79 716 002,36грн. враховуючи наступне. 04.10.2016р. постановою суду ПП "Хілл" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором у справі № 902/858/15, арбітражного керуючого ОСОБА_1 ПАТ "Банк "Київська Русь" 28.11.2016р. в строк встановлений ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було подано до господарського суду заяву про поточні вимоги банку до боржника "Хілл", згідно з якої, Банк просив визнати поточні вимоги на суму 79 716 002,36грн., та включити до четвертої черги вимог, та визнати 156 984 956,60грн., включити до шостої черги вимог кредиторів. Ухвалою від 30.01.2017 заяву Банку задоволено частково, визнано та включено до 6 черги вимог кредиторів заборгованість в сумі 156 984 956,60грн. Як вбачається із заяви Банку від 28.11.2016р. за реєстровим №5980/16, Банк просив визнати поточні вимоги до боржника в сумі 79 716 002,36грн., які складаються: з суми інфляційних витрат в розмірі 23 226 000,00 грн., та 30 % річних в розмірі 26 490 002,36грн. Відповідно до пункту 8.2 Кредитного договору №21/2013-Ю на відкриття відновлюваної кредитної лінії від 18.07.2013р. у випадку порушення 1 Позичальником строків (термінів) повернення кредиту та/або процентів Позичальник зобовязаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з Кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції. А також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення. Враховуючи положення статей 536 та 1048 ЦК України не виключається можливість нарахування процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення. Крім того, підлягають застосуванню положення статті 625 ЦК України із поєднанням зі статтею 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобовязання. Вищевказана позиція висловлена Верховним судом України у справі №6-1412цс16. Таким чином, Банком правомірно нараховано суму 30% процентів в розмірі 26 490 002,36грн. Також апелянт зазначає, що згідно пункту 50 постанови пленуму ВСУ №15 "Про судову практику в справах про банкрутство", оскільки на передбачені статтями 536 та 625, ЦК проценти та індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання не поширюється заборона на їх нарахування в період провадження справи про банкрутство, то кредитор не позбавлений права подавати додаткові вимоги щодо стягнення процентів та інфляційних втрат відповідно до порядку, встановленого Законом. Те саме стосується процентів за позику та кредит (статті 1048, 1054 та 1057 ЦК).Таким чином Банком правомірно нараховано суму інфляційних витрат в розмірі 23 226 000,00грн.

Кредитором ОСОБА_3 Лімітед подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить суд залишити апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Київська Русь" без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у даній справі без змін, з підстав, викладених у відзиві.

Арбітражним керуючим подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого він просить суд залишити апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Київська Русь" без задоволення, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у даній справі без змін, з підстав, викладених у відзиві.

Заявник та інші кредитори не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників кредиторів, арбітражного керуючого у судовому засіданні, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.01.2017р. у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу скаржника - без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2015р. господарським судом Вінницької області порушено провадження у справі №902/858/15 про визнання банкрутом Приватного підприємства "Хілл" (правонаступник приватного підприємства "Кряж").

Постановою господарського суду Вінницької області від 04.10.2016р. у справі № 902/858/15 за заявою ПАТ "Югцемент" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Дікергофф Цемент Україна" визнано банкрутом Приватне підприємство "Хілл", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1.

11.10.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення про визнання боржника - Приватне підприємство "Хілл" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. В даному оголошенні встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, а саме, двомісячний строк з дня офіційного повідомлення про визнання боржника банкрутом.

З матеріалів справи вбачається що, 06.12.2016р. Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" подано господарського суду Вінницької області заяву №5980/16 від 28.11.2016р. (вх.№06-54/234/16 від 06.12.2016 р.) про поточні кредиторські вимоги до боржника - Приватного підприємства "Хілл" у справі № 902/858/15 (а.с. 142-143, т.13).

В заяві ПАТ "Банк "Київська Русь" просить господарський суд визнати кредиторські вимоги в розмірі 79 716 002,36 грн. поточними та включити їх у четверту чергу реєстру кредиторів, і які виникли після порушення справи про банкрутство провадження у справі №902/858/15 про банкрутство Приватного підприємства "Хілл" та які складаються з:

- 23 226 000грн. (сума інфляційних втрат за кредитом, яка нарахована банком за період з 30.07.2015р. по 04.10.2016р.);

- 56 490 002,36грн. (30% річних відповідно до п. 8.2. кредитного договору №21/2013-Ю від 18.07.2013 року, які нараховані за період з 30.07.2015р. по 04.10.2016р. - це розмір процентів, який встановлений договором в розумінні статті 625 ЦК України, який заміняє три відсотки річних).

В обґрунтування своїх вимог Банк зазначає, що 18.07.2013р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" було укладено Кредитний договір №2182013-Ю на відкриття відновлювальної кредитної лінії, з внесеними в подальшому змінами до нього, за умовами якого ПАТ "Банк "Київська Русь" відкрив ТОВ "Подільські цукроварні" кредитну лінію з лімітом кредитування в розмірі 167 000 000,00грн. строком до 17.07.2016р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в порядку та розмірі передбаченому Кредитним договором. Виконання ТОВ "Подільські цукроварні" зобовязань за кредитним договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, винагород, штрафних санкцій, інших платежів передбачених кредитним договором) забезпечуються договором поруки №21/2013-Ю-П-1, що укладений 18.07.2013р. між ПАТ "Банк "Київська Русь" та ПП "Кряж" (правонаступник ПП "Хілл"). Враховуючи норми цивільного законодавства щодо порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, банк зазначає, що ПП "Хілл" як поручитель повинен відповідати перед кредитором.

31.08.2015р. ПАТ "Банк "Київська Русь" звернулося із заявою до господарського суду Вінницької області з вимогою кредитора до боржника ПП "Хілл", якій просило визнати вимоги банку в розмірі 141 132 061,00грн., як такі що забезпеченні іпотекою боржника.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 31.08.2016р. у справі №902/858/15 окремо внесені вимоги забезпечених кредиторів - ПАТ "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" в сумі 141132061,00 грн. (позачергово).

Станом на дату порушення провадження у справі №902/858/15 про банкрутство ПП "Кряж" заборгованість ТОВ "Подільські цукроварні" за кредитним договором №21/2013-Ю-П-1 від 18.07.2013р. становить 298 117 017,60грн., з яких: 158 000 000,00грн. - заборгованість за кредитом; 745 784,54грн. - заборгованість по процентам; 3 693 250,02грн. - щомісячна плата; 87 374 000,00грн. - сума інфляційних витрат за кредитом; 48 303 983,04грн. - 30% річних відповідно до пункт 8.2. кредитного договору. Банк заявив вимоги за кредитним договором №21/2013-Ю від 18.07.2013р. в розмірі 141 132 061,00грн., в звязку з чим вимоги в розмірі 156 984 956,60грн., з яких:16 867 939грн. - заборгованість за кредитом; 745 784,54 грн. - заборгованість по процентам; 3 693 250,02грн. - щомісячна плата; 87 374 000,00грн. - сума інфляційних витрат за кредитом; 48 303 983,04грн. - 30% річних відповідно до пункту 8.2 кредитного договору, є такими, що заявлені після закінчення строку та погашаються в шосту чергу ліквідаційної процедури.

Станом на 04.10.2016р. заборгованість ТОВ "Подільські цукроварні" за кредитним договором №21/2013-Ю від 18.07.2013р. становить 377 833 019,96грн., з яких: 158 000 000,00грн. - заборгованість за кредитом; 745 784,54грн. - заборгованість по процентам; 3 693 250,02грн. - щомісячна плата; 110 600 000,00грн. - сума інфляційних витрат за кредитом; 104 793 985,40грн. - 30% річних відповідно до пункту 8.2. Кредитного договору.

Загальний розмір поточних вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" до ПП "Хілл" станом на 04.10.2016 р. становить 79 716 002,36 грн., з яких: 23 226 000,00грн. - сума інфляційних витрат за кредитом; 56 490 002,36 грн. - 30% річних відповідно до пункту 8.2. Кредитного договору.

Кредитор - ПАТ "Банк "Київська Русь" просить суд визнати поточні кредиторські вимоги в розмірі 79 716 002,36 грн., які включити до 4 (четвертої) черги реєстру кредиторів та включити вимоги в розмірі 156 984 956,60 грн. до шостої черги реєстру кредиторів (а.с. 142-143, т.13).

З матеріалів справи вбачається, що 25.01.2017р. Арбітражний керуючий (ліквідатор) боржника подав до суду першої інстанції відзив від 24.01.2017р. на заяву ПАТ "Банк "Київська Русь" (№5980/16 від 28.11.2016р.) про поточні кредиторські вимоги до боржника. Арбітражний керуючий зазначив, що, враховуючи приписи статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь" в розмірі 156 984 956,60 грн., не є забезпеченими заставою та іпотекою, та у відповідності до частини 4 статті 23 Закону погашаються виключно у шосту чергу, оскільки не були заявлені ПАТ "Банк "Київська Русь" в межах встановленого терміну для конкурсних кредиторів.

В цій частині кредитор - ПАТ "Банк "Київська Русь" ухвалу не оскаржує, із процесуальним рішенням суду першої інстанції погоджується, що підтвердив й представник банку в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Щодо заявлених кредиторських вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" в частині визнання поточними кредиторських вимог в розмірі 79 716 002,36 грн., які складаються з: 23 226 000 грн. (сума інфляційних втрат за кредитом, яка нарахована банком за період з 30.07.2015 року по 04.10.2016 року); 56 490 002,36 грн. (30% річних відповідно до п. 8.2. кредитного договору №21/2013-Ю від 18.07.2013р., які нараховані за період з 30.07.2015р. по 04.10.2016р. - це розмір процентів, який встановлений договором в розумінні статті 625 ЦК України, який заміняє три відсотки річних), Арбітражний керуючий у відзиві вказує, що положення статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не дозволяють визнати кредиторські вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь" в розмірі 79716002,36 грн., як поточні і не дозволяють включати їх до 4 (четвертої) черги реєстру кредиторів, оскільки в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання та не застосовується три проценти річних від простроченої суми.

Згідно пункту 29 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. № 4212-VI" від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013, після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону.

Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" зазначені заяви оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

За умовами пункту 8.2 кредитного договору №21/2013-Ю від 18.07.2013р., у випадку порушення позичальником строків (термінів) повернення кредиту та/або процентів, позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з договором з врахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми, за весь час прострочення.

З розрахунку кредиторських вимог доданого до заяви вбачається, що Банком нараховано 23 226 000,00 грн. - інфляційних витрат та 56 490 002,36 грн. - 30% річних за період з 30.07.2015р. по 04.10.2016р., тобто з дня порушення провадження у справі №902/858/15 до дня визнання боржника - ПП "Хілл" банкрутом.

Разом з тим, згідно частини 2 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Частиною 7 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, кредитором "Банк "Київська Русь" нараховано 23 226 000,00грн. - інфляційних витрат та 56 490 002,36 грн. - 30% річних протягом дії мораторію у справі №902/858/15, що є порушенням встановленого законом порядку щодо застосування індексу інфляції та 3% річних і період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Отже, враховуючи викладене, норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд Вінницької області прийшов до вірного висновку, що заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" №5980/16 від 28.11.2016р. про поточні кредиторські вимоги до боржника підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, оскаржувану ухвалу в частині відмови в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" №5980/16 від 28.11.2016р. про поточні кредиторські вимоги до боржника в частині визнання поточних кредиторських вимог в розмірі 79716002,36грн. судом першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права та повним дослідженням усіх обставин справи.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційний господарський суд залишає ухвалу місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення, якщо ухвала є законною та обґрунтованою. Підстав для скасування ухвали не вбачається.

Апеляційна скарга кредитора - Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" від 06.02.2017р. із вимогою (як зазначено у апеляційній скарзі): про скасування ухвали господарського суду Вінницької області від 30.01.2017 у справі 902/858/15 в частині не визнання поточних вимог ПАТ "Банк "Київська Русь" в розмірі 79716002,36грн. та включення їх до четвертої черги вимог кредиторів до задоволення не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" від 06.02.17р. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 30 січня 2017 року у справі №902/858/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/858/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Саврій В.А.