ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2017 Справа № 904/2593/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрохім", с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка", с. Преображенка Томаківського району Дніпропетровської області

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-акціонерний банк", м. Київ

відповідача-3: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України", м. Київ

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1- Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області

за участю третьої особи-2, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного підприємства "Сетам", м. Київ

про визнання права власності на сільськогосподарську техніку

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_2, дов. № 09-32/345 від 11.07.2016р.;

від відповідача-3: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: ОСОБА_3, дов. № 1559 від 01.06.2016р.;

від третьої особи-3: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгрохім" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просило визнати за ним право власності на сільськогосподарську техніку: причіп 2ПТС-4 державний номер АА02574 номер шасі 678472 рік виготовлення 1987; причіп 2ПТС-4 державний номер АА02585 номер шасі 511623 рік виготовлення 1989; причіп 2ПТС-4 державний номер АА04101 номер шасі 599758 рік виготовлення 1989; причіп 2ПТС-4 державний номер АА04102 номер шасі 697814 рік виготовлення 1988; причіп 2ПТС-4 державний номер АА04104 номер шасі 497004 рік виготовлення 1987; причіп 2ПТС-4 державний номер АА04103 номер шасі 479145 рік виготовлення 1986; причіп 2ПТС-4 державний номер АА04105 номер шасі 501209 рік виготовлення 1987; причіп 2ПТС-4 державний номер АА02576 номер шасі 783950 рік виготовлення 1990; причіп 2ПТС-4 державний номер АА02573 номер шасі 716452 рік виготовлення 1987; причіп 2ПТС-4 державний номер АА02575 номер шасі 776234 рік виготовлення 1990 та зняти арешт із вказаної сільськогосподарської техніки, накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції.

В обґрунтування позову посилалось на те, що вказану техніку товариством було придбано за договором купівлі-продажу № 01/12 від 01.12.2009р., укладеному з Товариством з обмеженою відповідальністю "Зірка". У 2015 році позивачу стало відомо про те, що вказана сільськогосподарська техніка арештована й описана в ході зведеного виконавчого провадження відносно боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка", стягувачами у якому є Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-акціонерний банк" та Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" за виконавчими документами, виданими Господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішень у справах № 10/241-09 та 11/308-09. Посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгрохім" правомірно набуло право власності на спірну сільськогосподарську техніку, позивач просив задовольнити його вимоги.

09.06.2016р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду в якості третьої особи із самостійними вимогами із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрохім", в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 18.07.2016р., просить визнати за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 право власності на причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА02575; на причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА04102, витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрохім" причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА02575; причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА04102, шляхом зобов'язання останнього передати їх Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Як на підставу позову послався на те, що він є законним власником вказаних причепів, оскільки є переможцем електронних торгів за лотом, предметом яких є дані причепи (акт державного виконавця про проведення торгів від 05.05.2016р.).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2016р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р., в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрохім" відмовлено в повному обсязі. В задоволенні позову третьої особи-2, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.02.2017р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р. та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2016р. у справі № 904/2593/16 в частині відмови в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 скасовані, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2017р. суддею Рудь І.А. справу № 904/2593/16 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в засіданні на 04.04.2017 о 12:00год.

Справа розглядається за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції, Державного підприємства "Сетам", та третьої особи з самостійними вимогами - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 04.04.2017р. розгляд справи відкладено на 13.04.2017р.

12.04.2017р. третя особа-3 ДП «Сетам» надала до суду письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначила, що ОСОБА_1 став переможцем торгів, згідно протоколів № № 178691, 157420, 178690, та приймав участь в торгах як фізична особа, яка придбала відповідне майно для ведення господарської діяльності. Із посиланням на розяснення Міністерства юстиції України від 14.01.2011р. вказує, що рухоме майно має реєструватися за фізичною особою, а тому фізична особа-підприємець не може бути власником рухомого майна.

13.04.2017р. третя особа-2 ОСОБА_1 надав письмові пояснення від 13.04.2017р., в яких, зокрема, зазначив, що заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки спірні транспортні засоби були придбані ним на законних підставах, але, оскільки спірне майно знаходиться у позивача, ФОП ОСОБА_1 не має можливості звернутися до відповідного органу для його реєстрації. Вважає, що даний спір підсудний господарському суду. Проси його вимоги задовольнити та стягнути з позивача витрати на адвокатську допомогу та витрати зі сплати судового збору за звернення до судів першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Представники позивача, відповідачів -1, -3 та третіх осіб - 1, -3 в судове засідання не з'явилися.

07.04.2017р. на адресу суду надійшло клопотання третьої особи-3 про відкладення розгляду справи.

04.04.2017р. та 12.04.2017р. на адресу суду надійшли заяви відповідача-3 про розгляд справи без участі представника.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача -3 та третіх осіб - 1, -3, оскільки про час та місце розгляду справи останні повідомлені належним чином.

Проте, поштові повідомлення про вручення позивачу та відповідачау-1 ухвал господарського суду від 03.03.2017р. та від 04.04.2017р. або поштові конверти з вказаними ухвалами на адресу господарського суду не поверталися.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На підтвердження направлення на адресу позивача та відповідача-1 ухвал господарського суду від 03.03.2017р. та від 04.04.2017р. до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії реєстрів на відправку рекомендованої пошти з повідомленням по Україні від 07.03.2017р. № 49, від 07.04.2017р. № 59, а також засвідчені судом витяги з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача-1, оскільки за вказаних вище підстав, вони вважаються повідомленими про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-2 та третьої особи-2, господарський суд дійшов висновку про припинення провадження по справі, з огляду на наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ТОВ "Украгрохім", в якій зазначає наступне.

Відповідно до протоколів про проведення електронних торгів ДП (СЕТАМ) № 157420, які проводились протягом 12-14 квітня 2016 року за лотом № 136465 (том-1 а.с. 204-205), предметом яких є причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА 02575; № 178691, які проводились протягом 27-29 червня 2016 року за лотом № 136486 (том-2 а.с. 92-93), предметом яких є причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА 04102; № 178690, які проводились протягом 27-29 червня 2016 року за лотом № 136470 (том-2 а.с. 94-95), предметом яких є причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА 02576, третя особа-2 визнана переможцем.

05.05.2016р. та 19.07.2016р. за результатами проведення державним виконавцем Томаківського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було складено акти державного виконавця про проведення електронних торгів.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів акт про проведенні електронні торги є документом, що підтверджує право власності на придбане майно.

Таким чином, третя особа-2 є законним власником причіпів 2 ПТС-4 номерний знак АА02575 та 2 ПТС-4 номерний знак АА04102, у зв'язку з чим Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 просить суд :

- відмовити ТОВ "Украгрохім" у визнанні права власності на сільськогосподарську техніку в частині визнання права власності на причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА025754 2ПТС-4 номерний знак АА04102, 2ПТС-4 номерний знак АА02576;

- визнати за ФОП ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 право власності на причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА02575; 2ПТС-4 номерний знак АА04102, 2ПТС-4 номерний знак 02576;

- витребувати з незаконного володіння ТОВ "Украгрохім", належний ОСОБА_1 на праві власності причіп 2 ПТС-4 номерний знак АА02575,; 2ПТС-4 номерний знак АА04102, 2ПТС-4 номерний знак АА02576 шляхом зобов'язання останнього передати його ОСОБА_1.

Статтею 650 Цивільного кодексу України визначено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства

Наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 22.12.2015р. затверджено «Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» (далі - Порядок реалізації арештованого майна).

Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів. Переможцем електронних торгів у формі аукціону визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція (при звичайному перебігу торгів або через особливу ставку). Якщо один із учасників запропонував придбати майно за стартовою ціною і пропозицій щодо купівлі майна від інших учасників не надійшло, майно продається за стартовою ціною (ч. 1, 5 розділу V Порядку реалізації арештованого майна).

Після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом у день закінчення таких електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня. До протоколу вноситься така інформація: дата і час початку та завершення електронних торгів; реєстраційний номер лота; назва лота; стартова ціна та ціна продажу лота, цінові пропозиції учасників, особливі ставки купівлі лота учасників, якщо вони мали місце; сума сплаченого гарантійного внеску, якщо його сплата вимагалася умовами торгів; розмір винагороди Організатору, яку повинен сплатити переможець електронних торгів, та реквізити рахунку для її сплати; відомості про переможця електронних торгів (унікальний реєстраційний номер учасника); дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби, на який необхідно перерахувати кошти за придбане майно. Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця. У протоколі зазначаються прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує його особу, місце проживання та номер контактного телефону. У разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження та номер контактного телефону. У разі визнання електронних торгів такими, що не відбулися, у протокол електронних торгів вноситься відповідна підстава. До протоколу електронних торгів можуть бути внесені й інші відомості. Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується в особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (ч. 1, 2 розділу VIIІ Порядку реалізації арештованого майна).

Після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів, який надійшов на електронну адресу, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (ч. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (ч. 5 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби має затвердити акт про проведені електронні торги не пізніше наступного робочого дня після його подання виконавцем. Затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт державний виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби Організатору (ч. 6 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з реалізованого майна, накладеного органами державної виконавчої служби (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту (ч. 7 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством (ч. 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

У разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно (ч. 9 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Переможець електронних торгів зобов'язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів (ч. 10 розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

Відповідно до абз. 4,8,9,21 роз'яснення Міністерства юстиції України від 14.01.2011р. "Статус фізичної особи підприємця: проблеми застосування законодавства" (далі - роз'яснення) фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців. Статтею 51 Цивільного кодексу України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно - правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб. Під час здійснення господарської діяльності фізичні особи - підприємці реалізують свою господарську компетенцію, тобто сукупність господарських прав та обов'язків. При цьому решта прав та обов'язків фізичної особи, що становлять її правоздатність як людини, набуваються та виконуються нею поза межами здійснення господарської діяльності, в порядку реалізації нею її цивільної дієздатності, передбаченої Цивільним кодексом України ( 435-15 ), та регулюються ним. Останнє випливає зі змісту частини третьої статті 45 Господарського кодексу України (абз. 21 роз'яснення).

Згідно зі статтею 325 цього Кодексу суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. При цьому, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 320 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями). Між тим, суб'єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством (стаття 55 Господарського кодексу України) (абз. 32-35 роз'яснення).

Враховуючи наведене, слід відмітити, що чинне законодавство не виділяє такого суб'єкту права власності як фізична особа - підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи - підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь - якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. Таким чином, майно має реєструватися за фізичною особою (абз. 36-38 роз'яснення).

Частиною 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У постанові від 13.02.2017р.у даній справі Вищий господарський суд України звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджується участь ОСОБА_1 як суб'єкта підприємницької діяльності у проведенні цих електронних торгів. У звязку із чим, необхідно з'ясувати з урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України щодо суб'єктного складу, чи може бути учасником у господарському судочинстві, з урахуванням предмету спору, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1.

12.04.2017р. третя особа-3 подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до протоколів № 157420 від 14.04.2016р. та № 178691 від 29.06.2016р. переможцем електронних торгів по лотам № № 136465, 136486 визначено ОСОБА_1 (статус - фізична особа). Таким чином, спірні причепи мають бути зареєстровані саме за фізичною особою ОСОБА_1.

Тобто, фактично спір щодо визнання права власності за ОСОБА_1 та витребування майна повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 107 Цивільного процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами

Згідно ч. 2 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням

Однак, до Господарського суду Дніпропетровської області була подана заява саме Фізичної-особи підприємця до юридичної особи, що відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо переліку осіб, що мають право на звернення до суду.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Частиною 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України) визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 26 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або двох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу господарський суд виносить ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

Відповідно до п. 4.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що: справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК України); позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин (п. 4.2.1. та п. 4.2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З урахуванням наведеного та предмету спору, зважаючи на те, що права або охоронювані законом інтереси Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 порушено не було, а право власності має реєструватись саме за фізичною особою ОСОБА_1, суд вважає, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, оскільки судом прийнято рішення про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачений третьою особою з самостійними вимогами ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 756 грн. 00 коп. підлягає поверненню ФОП ОСОБА_1 за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.86 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/2593/16 припинити.

Суддя ОСОБА_4