РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017№910/2583/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2583/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Сбербанк», м. Київ,

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Національний банк України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення від 22.12.2016 №72,

за участю представників:

позивача - Литвина А.В. (довіреність від 25.05.2016 №б/н);

відповідача - Клюсової Т.М. (довіреність від 03.01.2017 №3);

третьої особи - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - Банк) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 22.12.2016 №72 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Сбербанк» та накладення штрафу» у справі №1005/65-р-02-07-16 (далі - рішення №72).

Позов мотивовано тим, що: рішення №72, яким визнано, що Банк вчинив порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді подання інформації в неповному обсязі Відділенню на вимогу голови Відділення від 09.09.2016 №02-07/3066 (далі - Вимога), є незаконним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2017 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі Національний банк України (далі - НБУ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Відповідач 15.03.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: Відділенням у зв'язку із зверненням народного депутата України Парубія В.А. від 16.12.2015 №К-01/6 (вх. Відділення від 28.12.2015 №01-01-52-П) проводилось дослідження щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, на предмет наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Борен-А» (далі - Товариство) під час участі у процедурі закупівлі «Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Черкаської (в т.ч. підпірна стінка) на основі Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д.1.1.1:2013», яка проводилась комунальною корпорацією «Київавтодор» у 2015 році; у ході дослідження Відділенням встановлено, що позивачем видавалася Товариству довідка про те, що станом на 13.08.2015 у Товариства відсутні кредити; у зв'язку з викладеним Відділенням було надіслано Банку Вимогу, в якій було запропоновано у 10-денний строк з дня отримання Вимоги надати Відділенню визначену інформацію та копії документів, що стосуються отримання Товариством довідки за кредитами; відповідно до пошукової форми поштових відправлень, яка розміщена на веб-посталі українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Вимога (поштове відправлення №768) була отримана Банком 12.09.2016; отже, останній день надання Банком інформації на Вимогу припадав на 22.09.2016; листом від 21.09.2016 №10614/4/07-2-6-БТ Банком надіслано Відділенню інформацію на Вимогу, за результатами аналізу якої Відділенням було встановлено, що Банком подано інформацію не в повному обсязі; розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 11.12.2016 №65-р було розпочато розгляд справи №1005/65-р-02-07-16 за ознаками вчинення Банком порушення, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону; у Вимозі вимагалося надати інформацію про поточні рахунки, які Товариство має/мало у Банку станом на червень-грудень 2015 року, виписки за такими рахунками та інформацію з копіями документів, які стосуються видачі Товариству довідки за кредитами; позивачем було надано інформацію про поточні рахунки, які Товариство має/мало у Банку станом на червень-грудень 2015 року, та виписки по зазначеним рахункам, проте Банком не надано інформації та копії документів, які стосуються видачі Товариству довідки за кредитами; подання позивачем інформації, що запитувалась у Вимозі, в неповному обсязі створило перешкоди Відділенню для проведення дослідження на предмет наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях, зокрема, Товариства; Банком листом від 25.11.2016 №1375/4/07-2-6-БТ (вх. Відділення від 05.12.2016 №01-11-3126) все ж таки було надано Відділенню решту інформації на Вимогу, проте із запізненням на 74 дні.

НБУ 24.03.2017 подав суду пояснення, в яких вказав, що: в разі необхідності отримання АМК інформації, яка містить банківську таємницю, в обсязі більшому, ніж це передбачено пунктом 3 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон про банки), АМК має звернутись до суду за розкриттям відповідної інформації; на письмову вимогу АМК (тобто за відсутності відповідного рішення суду) банк зобов'язаний надавати інформацію, яка містить банківську таємницю, у порядку та обсязі, визначених статтею 62 Закону про банки, Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою правління Національного банку України від 14.07.2006 №267 (далі - Правила).

Представник позивача у судовому засіданні 10.04.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому суду 15.03.2017 у письмовому вигляді, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, проте у поясненнях, поданих суду 24.03.2017, просив суд розгляд справи здійснювати без представника НБУ.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 10.04.2017 без участі третьої особи за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Статтею 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

У розгляді даної справи господарським судом міста Києва встановлено таке.

Відділенням у зв'язку з розглядом звернення народного депутата України Парубія А.В. від 16.12.2015 №К-01/6 (вх. Відділення від 28.12.2015 №01-01-52-П) проводилось дослідження щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції на предмет наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Товариства під час участі в процедурі закупівлі «Капітальний ремонт дорожнього покриття вул. Черкаської (в т.ч. підпірна стінка) на основі Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б.Д.1.1.1:2013», яка проводилась комунальною корпорацією «Київавтодор» у 2015 році.

В ході дослідження Відділенням встановлено, що Банком Товариству видана довідка про те, що станом на 13.08.2015 у Товариства кредити відсутні.

Банку було надіслано Вимогу про надання таких інформації і копій документів:

- копію заяви (запиту тощо) та доданих до неї документів, що подавалась Товариством до Банка з метою отримання довідки про відсутність заборгованості за кредитом (далі - Довідка) (пункт 1 Вимоги);

- якщо з метою отримання Довідки до Банку Товариство зверталось в електронному вигляді електронною поштою, необхідно надати копію такого звернення із зазначенням електронної адреси, з якої надійшло таке звернення до Банку (пункт 2 Вимоги);

- інформацію про особу, яка безпосередньо зверталась до Банка для отримання Довідки для Товариства (пункт 4 Вимоги);

- інформацію про особу (прізвище, ім'я по батькові), яка отримала Довідку для Товариства (пункт 5 Вимоги);

- перелік всіх діючих поточних рахунків, які Товариство має/мало у Банка станом на червень-липень 2015 року (пункт 6 Вимоги);

- виписки з рахунків, вказаних у пункті 6 Вимоги, за період з 01.06.2015 по 30.12.2015 з зазначенням реквізитів контрагентів (назва, ЄДРПОУ тощо) та призначення платежу (пункт 7 Вимоги);

- інформацію про особу (прізвище, ім'я по батькові, посада, номер контактного телефону), яка готувала інформацію на Вимогу (пункт 6 Вимоги).

Вимога (штрихкодовий ідентифікатор 768) відповідно до пошукової форми поштових відправлень, яка розміщена на веб-порталі українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», була вручена 12.09.2016.

Згідно з вимогою Банк повинен був протягом 10 календарних днів з дня її отримання, тобто до 22.09.2016 надати до Відділення інформацію та належним чином завірені копії документів.

Звернень чи клопотань від Банка щодо подовження строку надання інформації на Вимогу, роз'яснення питань тощо до Відділення не надходило.

Банком на адресу Відділення було надіслано лист від 21.09.2016 №10614/4/07-2-6-БТ (вх. Відділення від 26.09.2016 №01-08-36-К), яким надано інформацію на Вимогу.

За результатами аналізу інформації, яка була надана Банком на Вимогу, Відділенням було встановлено, що інформація подана в неповному обсязі.

Банк надав інформацію про поточні рахунки, які Товариство має/мало у Банку станом на червень-грудень 2015 року, та виписки за зазначеними рахунками. При цьому, Банк не надав інформацію та копії документів, які стосуються видачі Товариству довідки за кредитами.

Так, позивачем не було подано інформацію на пункти 1, 2, 4 і 5 Вимоги, а саме: надати копію заяви (запиту тощо) та доданих до неї документів, що подавалась Товариством до Банка з метою отримання довідки за кредитами (пункт 1 Вимоги); у разі звернення Товариства в електронному вигляді електронною поштовою, надати копію такого звернення із зазначенням електронної адреси, з якої надійшло таке звернення до Банка (пункт 2 Вимоги); надати інформацію про особу, яка безпосередньо зверталась до Банка для отримання довідки за кредитами для Товариства (пункт 4 Вимоги); надати інформацію про особу (прізвище, ім'я по батькові), яка отримувала довідку за кредитами для Товариства (пункт 5 Вимоги).

В листі від 21.09.2016 Банком зазначено, зокрема, що надання такої інформації та документів призведе до порушення Банком чинного законодавства України.

Згідно з частинами першою і другою статті 60 Закону про банки інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Разом з тим, не вся запитувана Відділенням інформації містила банківську таємницю, а саме: копія заяви (запиту тощо) та доданих до неї документів, що подавалась Товариством до Банка з метою отримання Довідки; якщо звернення від Товариства отримано Банком в електронному вигляді електронною поштою, необхідно надати копію такого звернення із зазначенням електронної адреси, з якої надійшло таке звернення до Банку; інформація про особу, яка безпосередньо зверталась до Банка для отримання Довідки для Товариства; інформація про особу (прізвище, ім'я по батькові), яка отримала Довідку для Товариства.

На надання зазначених документів у розумінні положень Закону про банки дозволу Товариства не потребується.

Натомість, інформація, яка містила банківську таємницю (інформація про поточні рахунки, які Товариство має/мало у Банку станом на червень-грудень 2015 року, та виписки за зазначеними рахунками), і на надання якої, на думку позивача, був необхідний дозвіл Товариства, була надана Банком Відділенню.

Таким чином, враховуючи, що Банк надав інформацію, що запитувалась у Вимозі в неповному обсязі, розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 11.11.2016 №65-р розпочато розгляд справи №1005/65-р-02-07-16, за ознаками вчинення Банком порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 14 статті 50 Закону, у вигляді подання інформації в неповному обсязі Відділенню у встановлені головою Відділення строки.

На пункти 1, 2, 4 і 5 Вимоги, Банк у листі від 21.09.2016 зазначив таке: «…запитувана АМКУ інформація у п. 1-6 вимоги містить інформацію, яка відноситься до банківської таємниці, та є інформацією, що стала відома банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при надання послуг банком (ч.1 ст. 60, п.2 та п. 6 ст. 60 Закону).

Відповідно до ст. 62 Закону, п. 3.1 Правил №267 дана інформація може бути надана за відповідно оформленою письмовою згодою власника.

При цьому, надання копій документів за вимогою державного органу Законом не передбачено.».

Посилання Банка на вказані правові норми не є підставами для неподання інформації, яка запитувалась у Вимозі, з огляду на таке.

Пунктом 3 частини першою і частиною другою статті 62 Закону про банки встановлено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: 1) бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; 2) бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; 3) містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; 4) містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Зі змісту Вимоги вбачається, що її було оформлено Відділенням належним чином, з дотримання наведених положень Закону про банки.

За результатами розгляду антимонопольної справи Відділенням складено подання від 28.11.2016 №152/ПС-02-07 з попередніми висновками у справі №10565-р-02-07-16 (далі - Подання), копію якого було надіслано на адресу Банка листом від 28.11.2016 №02-07/426.

Листом від 12.12.2016 №б/н (вх. Відділення від 12.12.2016 №01-08-3189) Банк надав заперечення на Подання.

Проаналізувавши заперечення Банка на Подання, Відділення встановило, що за своїм змістом вони є аналогічними твердженням (запереченням) Банка, які були викладені у листі від 21.09.2016 на Вимогу.

Водночас, у запереченнях на Подання Банк зазначив таке: «Стосовно надання інформації про осіб, які звертались до Банку для отримання Довідки, а також копії заяв та доданих документів, звернення в електронному вигляді, то зазначена інформація щодо діяльності Товариства стала відомою Банку у процесі обслуговування цього клієнта при наданні банківських послуг. Як зазначається в ч. 1 ст. 60 Закону про банки, наведена інформація є банківською таємницею, тому ПАТ «СБЕРБАНК» звернувся до Товариства для отримання дозволу на розкриття банківської таємниці.».

За інформацією Банка, листом від 24.11.2016 №300 Товариство надало Банку згоду на розкриття банківської таємниці, у зв'язку з чим Банком було підготовлено та надіслано на адресу Відділення лист від 25.11.2016 №1375/4/07-2-6-БТ (вх. Відділення від 05.12.2016 №01-11-3126) з інформацією на Вимогу.

Пояснення Банка стосовно неможливості надання інформації на Вимогу до отримання Банком згоди Товариства на розкриття банківської таємниці не можуть бути взяті до уваги та спростовуються таким.

Надіслання вимог про надання інформації спрямоване на забезпечення функцій органів Антимонопольного комітету України, ефективності застосування конкурентного законодавства.

Інформація, яка запитувалась у Вимозі, була є необхідною для повного та всебічного дослідження дотримання Товариством законодавства про захист економічної конкуренції під час участі в конкурсній процедурі закупівлі.

Зважаючи на положення норм чинного законодавства України, голова Відділення у межах наданих йому повноважень має право витребувати у Банка інформацію, в тому числі, яка містить банківську таємницю, необхідну для реалізації завдань, покладених на Відділення Законом України «Про Антимонопольний комітет України», а Банк, в свою чергу, зобов'язаний надати таку інформацію у встановлені головою Відділення строки.

Подання Банком інформації в неповному обсязі на Вимогу у встановлений головою Відділення строк ускладнює виконання завдань покладених на територіальне відділення Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Таким чином, дії Банка, які полягають у поданні інформації на Вимогу голови Відділення в неповному обсязі, є порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону, згідно з яким порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Рішенням №72 визнано дії Банка, які полягають у поданні інформації в неповному обсязі на Вимогу голови Відділення порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону, у вигляді подання інформації в неповному обсязі Відділенню у встановлений головою Відділення строк; за вчинене порушення на Банк накладено штраф у сумі 30 000 грн.

Супровідним листом від 22.12.2016 №02-07/4362 Відділенням було надіслано позивачу рішення №72.

Частиною першою статті 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Отже, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення №57 в межах зазначеного строку (16.02.2017 позивачем подано суду позовну заяву), оскільки рішення №72 отримано позивачем 26.12.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою Банка.

Суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права, встановив обґрунтованість висновків відповідача стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді подання інформації в неповному обсязі Відділенню у встановлений строк.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Рішенням №72 встановлено, що згідно із звітом про прибутки і збитки та інший сукупний дохід Банка за 2015 рік, який опублікований на офіційному сайті позивача (https://ua.sberbank.ua/fin_rep_ifrs/), процентні доходи Банка становлять 6 128 698 тис. грн., тому штраф в сумі 30 000 грн. розраховано за приписами частини другої і п'ятої статті 52 Закону.

Отже, враховуючи відсутність підстав для визнання рішення №72 недійсним, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Доводи ж позивача, викладені у позовній заяві, спростовуються викладеними Відділенням у рішенні №72 обставинами.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя О. Марченко