ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" квітня 2017 р. Справа № 903/236/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії, м.Луцьк

до відповідача: Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області, м.Любомль

про стягнення 119887,85грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №928 від 12.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №6 від 24.04.2017р., ОСОБА_3 начальник управління (посвідчення №91 від 10.03.2011р.

Суть спору: позивач Публічне акціонерне товариство Укртелеком в особі Волинської філії звернувся з позовом до відповідача Управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації у Волинські області та просить відшкодувати 119887,85грн. наданих телекомунікаційних послуг для пільгової категорії осіб за листопад 2015р. по грудень 2016р.

В підтвердження позовних вимог позивач подав обігові відомості нарахувань по категоріям осіб, електронні розрахунки за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., розрахунки форми « 2-пільга» за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., електронні витяги актів звірки «форма 3-пільга».

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 20.03.2017р. подав підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору, зареєстроване за вх. №01-54/4072/17 від 25.04.2017р.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві за вх. №01-54/4073/17 від 25.04.2017р. вважає, що позовні вимоги ПАТ «Укртелеком» є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути задоволені судом з наступних підстав:

- пільги на послуги звязку окремих категорій громадян встановлено відповідним законодавством України на загальнодержавному рівні. Так, відповідно до Бюджетного кодексу України (підпункт «б» пункту 4 частини 1 статті 89 та пункт 1 статті 102) компенсаційні виплати з послуг зв'язку окремих категорій громадян проводились з бюджетів міст обласного значення та районних бюджетів за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, визначеному Кабінетом Міністрів України.

- постановою КМУ від 04.03.2002 № 256 був прийнятий Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

- вказаний порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку, зокрема безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів, та інших передбачених законодавством пільг.

- фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

- головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення були визначені керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

- відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, вбачається, що держава взяла на себе зобовязання по відшкодуванню таких витрат.

- разом з тим, в Законі України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015р. № 928-УІІІ не була передбачена, зокрема субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг звязку.

- доводить, що твердження Позивача про те, що Відповідач є особою, відповідальною за компенсацію витрат не відповідає дійсності, оскільки він є лише розпорядником коштів, які фактично у визначений законодавством термін можуть бути виділені місцевими бюджетами на здійснення програм соціального захисту в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

- крім цього, в позовній заяві Позивач вказує, що на момент подання заяви до суду у Відповідача перед ним наявна заборгованість за 2015 рік в сумі 9235, 32 грн. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки згідно платіжного доручення № 967 від 16.11.2016 Позивачем перераховано Відповідачу кошти в сумі 10248, 58 грн. з призначенням платежу «компенсація пільг на послуги звязку за 2015 рік, згідно розрахунку». Таким чином, станом на даний час заборгованість Відповідача перед ПАТ «Укртелеком» за 2015 рік фактично відсутня.

- 20 грудня 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України», яким із статті 102 вилучено норму щодо визначення джерелом фінансування наданих пільг з користування послугами звязку відповідної субвенції з державного бюджету. Згідно із зазначеними змінами питання фінансування наданих пільг з користування послугами звязку може вирішуватись за рахунок коштів бюджетів міст обласного значення та районних бюджетів у межах реалізації відповідних місцевих програм соціального захисту населення.

- у звязку з недостатнім рівнем доходів окремих місцевих бюджетів, питання фінансового забезпечення надання таких соціальних гарантій залишається невирішеним загалом і потребує урегулювання через внесення змін до відповідних законів, або визначення джерелом їх фінансування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Волинської філії подав заяву за вх. №01-68/61/17 від 25.04.2017р., в якій просить суд залучити в якості відповідча-2) Любомльську районну державну адміністрацію у Волинській області, оскільки відшкодування витрат на надання пільг з оплати послуг звязку окремим категоріям громадян має розглядатися місцевими органами виконавчої влади за рахунок виділених з місцевого бюджету коштів на цю мету. Додатково долучив до матеріалів справи лист-відповідь Міністерства фінансів України №09010-03-16/6857 від 16.03.2017р.

Із матеріалів справи слідує, що правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Статтею 19 цього Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Фінансування витрат, повязаних з наданням пільг на підставі вказаних вище законів, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Також норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обовязок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обовязок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Крім того, статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг звязку за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі - Порядок). Так, пунктом 2 зазначеного вище Порядку встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги. Також, пунктами 2 і 3 Порядку визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджету міста Київ, міст обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Разом з тим, згідно листа-відповіді Міністерства фінансів України №09010-03-16/6857 від 16.03.2017р. зазначено, що відшкодування витрат на надання пільг з оплати послуг звязку окремим категоріям громадян має розглядатися місцевими органами виконавчої влади за рахунок виділених з місцевого бюджету коштів на цю мету.

У відповідності до ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявності достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Про залучення іншого відповідача виноситься ухвала і розгляд справи починається заново.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішений в даному судовому засіданні. Такими обставинами є: необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача.

З метою повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи, розгляд справи слід відкласти.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 24, 77, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. Залучити по справі відповідачем 2 - Любомльську районну державну адміністрацію у Волинській області (44300, Волинська обл., Любомльський р-н, м. Любомль, вул. Незалежності, 23)

2. Відкласти розгляд справи на 13.06.2017р. на 10:00год.

3. Позивачу:

- направити відповідачу 2 - Любомльській районній державній адміністрації у Волинській області копію позовної заяви з додатками, про що докази подати суду.

4. Зобов'язати відповідача -2 подати письмові пояснення по суті предявленого позову, документи в їх обґрунтування.

5. Явку уповноважених представників сторін визнати обовязковою.

Суддя В. М. Дем`як