ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2017 р. Справа № 911/965/17

За позовом Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС»

до Приватного підприємства «Промметбуд»

про стягнення 14 462,11 грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 01-769 від 29.07.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Державне підприємство «Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС» (далі позивач) звернулося з позовом до Приватного підприємства «Промметбуд» (далі відповідач) про стягнення 14 462,11 грн заборгованості, з яких: 10 591,76 грн боргу за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, 1 519,85 грн пені, 529,59 грн штрафу, 1 483,03 грн інфляційних втрат та 337,88 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2017 порушено провадження у справі № 911/965/17, розгляд справи призначено на 14.04.2017.

У судовому засіданні 14.04.2017 представник позивача повністю підтримав задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання 14.04.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 між Державним підприємством «Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС» (Виконавець) та Приватним підприємством «Промметбуд» (Замовник) укладено договір про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67, згідно якого виконавець зобовязався надати замовнику послуги з організації санітарно-гігієнічного обслуговування персоналу замовника у санітарних перепускниках ЗСР в кількості 45 чоловік та послуги з забезпечення персоналу замовника додатковими засобами індивідуального захисту (ЗІЗ) для виконання робіт по ЄНД, НД, ЄР, а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

Вартість санітарного обслуговування однієї людини в СП ЗСР та вартість додаткових ЗІЗ визначається відповідно до Протоколу погодження договірної ціни (Додаток № 1 до договору, який складає його невідємну частину). Планова вартість договору відповідно до п. 2.1. складає: - за послуги згідно кількості наданих місць 149 374,80 грн з ПДВ; - за послуги з забезпечення додатковими ЗІЗ нараховується за фактом їх використання. Загальна планова ціна договору складає 149 374,80 грн з ПДВ. Фактична вартість послуг за договором визначається виходячи з фактично наданого обсягу послуг відповідно до усіх акті наданих послуг, які оплачуються замовником відповідно до умов договору (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.5 договору оплата за послуги здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця авансовим платежем. Авансовий платіж за перший місяць замовляємої послуги сплачується не пізніше 5 днів з моменту початку отримання послуги, в подальшому сума авансового платежу складає 100 % відповідно до за планової кількості персоналу, який буде обслуговуватися у санітарних перепускниках ЗСР та забезпечуватися додатковими засобами індивідуального захисту (ЗІЗ) на наступний місяць та сплачується замовником до 25 числа поточного місяця. Акти наданих послуг за звітний місяць складаються виконавцем за фактом перебування персоналу замовника у СП ЗСР і використання ЗІЗ та передаються замовнику до 10 числа, місяця наступного за звітним. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг повертає виконавцю підписаний акт, або мотивовану відмову. В разі не надання в зазначений термін замовнику підписаного акту або мотивованої відмови акт вважається погодженим замовником. Кінцеві розрахунки між замовником та виконавцем здійснюються на підставі актів наданих послуг до 15 числа, місяця наступного за місяцем надання послуг.

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 31.12.2016, а в частині фінансових зобовязань до повного їх виконання сторонами. Строк (термін) надання послуг з 01.01.2016 до 31.12.2016.

Додатковою угодою № 1 від 21.04.2016 до договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 збільшено планову вартість договору до 179 581,98 грн з ПДВ за послуги згідно кількості наданих місць та 179 581,98 грн з ПДВ за послуги з забезпечення додатковими ЗІЗ.

Суд встановив, що на виконання договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 48 764,49 грн, що підтверджується актами наданих послуг та інформацією про фактичне заселення (а.с. 40-48).

Відповідач свій обовязок, передбачений договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, з оплати наданих позивачем послуг, виконав частково, сплативши позивачу 38 172,73 грн, що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_2 Аваль» № Д1-1393/27-33 від 13.04.2017 (а.с. 65), решту боргу у розмірі 10 591,76 грн (48 764,49 грн - 38 172,73 грн) не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 на момент прийняття судового рішення склав 10 591,76 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 10 591,76 грн боргу за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, 1 519,85 грн пені, 529,59 грн штрафу, 1 483,03 грн інфляційних втрат та 337,88 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною першою ст. 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на виконання договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 48 764,49 грн, що підтверджується актами наданих послуг та інформацією про фактичне заселення (а.с. 40-48); відповідач свій обовязок, передбачений договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, з оплати наданих позивачем послуг, виконав частково, сплативши позивачу 38 172,73 грн, що підтверджується довідкою АТ «ОСОБА_2 Аваль» № Д1-1393/27-33 від 13.04.2017 (а.с. 65), решту боргу у розмірі 10 591,76 грн (48 764,49 грн - 38 172,73 грн) не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 на момент прийняття судового рішення склав 10 591,76 грн, що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 10 591,76 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 10 591,76 грн боргу за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, позивачем за період з 16.03.2016 по 22.09.2016 нараховано 1 519,85 грн пені, з яких: 415,38 грн за період з 16.03.2016 по 21.04.2016 на суму боргу 9 338,34 грн, 38,78 грн за період з 22.04.2016 по 25.04.2016 на суму боргу 9 338,34 грн, 67,84 грн за період з 16.04.2016 по 21.04.2016 на суму боргу 9 405,08 грн, 39,06 грн за період з 22.04.2016 по 25.04.2016 на суму боргу 9 405,08 грн, 92,99 грн за період з 16.05.2016 по 26.05.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 224,23 грн за період з 27.05.2016 по 23.06.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 256,94 грн за період з 24.06.2016 по 28.07.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 337,91 грн за період з 29.07.2016 по 15.09.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 46,72 грн за період з 16.09.2016 по 22.09.2016 на суму боргу 8 141,84 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У разі несвоєчасної оплати послуг, у відповідності з п. 3.5. договору замовник сплачує виконавцеві штраф у розмірі 5 % від вартості простроченого платежу та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 5.3. договору).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 10), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 16.03.2016 по 22.09.2016 складає загалом 1 519,85 грн пені, з яких: 415,38 грн за період з 16.03.2016 по 21.04.2016 на суму боргу 9 338,34 грн, 38,78 грн за період з 22.04.2016 по 25.04.2016 на суму боргу 9 338,34 грн, 67,84 грн за період з 16.04.2016 по 21.04.2016 на суму боргу 9 405,08 грн, 39,06 грн за період з 22.04.2016 по 25.04.2016 на суму боргу 9 405,08 грн, 92,99 грн за період з 16.05.2016 по 26.05.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 224,23 грн за період з 27.05.2016 по 23.06.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 256,94 грн за період з 24.06.2016 по 28.07.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 337,91 грн за період з 29.07.2016 по 15.09.2016 на суму боргу 8 141,84 грн, 46,72 грн за період з 16.09.2016 по 22.09.2016 на суму боргу 8 141,84 грн. Відтак, вимога про стягнення 1 519,85 грн пені підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 529,59 грн штрафу на підставі п. 5.3. договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015.

Суд встановив, що зазначені в п. 5.3. договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015 5 % від вартості простроченого платежу за своєю правовою природою є штрафом.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов'язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов'язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Враховуючи те, що відповідач не оплатив надані позивачем послуги у погоджені сторонами у договорі строки, штраф у розмірі 5 % від суми простроченого платежу (погоджений сторонами п. 5.3. договору) у загальному розмірі 529,59 грн ((5 % від 10 591,76 грн (сума простроченого платежу)), відповідачем на час прийняття судового рішення не сплачено, розмір вказаного штрафу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 529,59 грн штрафу є такою, що підлягає задоволенню судом.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі № 06/5026/1052/2011 та постанові Вищого господарського суду України від 19.12.2012 у справі № 5019/1287/12.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, позивачем за період з 16.02.2016 по 28.02.2017 нараховано 1 483,03 грн інфляційних втрат та 337,88 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 12-14), арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 16.02.2016 по 28.02.2017 становить 928,99 грн інфляційних втрат та 337,88 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 1 483,03 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 928,99 грн, а вимога про стягнення 337,88 грн 3 % річних підлягає задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 10 591,76 грн боргу за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, 1 519,85 грн пені, 529,59 грн штрафу, 928,99 грн інфляційних втрат та 337,88 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Промметбуд» (07200, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 37197212) на користь Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування обєктів Чорнобильської АЕС» (07100, Київська обл., м. Славутич, вул. Військових будівельників, буд. 9; ідентифікаційний код 36359955) 10 591 (десять тисяч пятсот девяносто одну гривню) 76 коп. боргу за надані послуги згідно договору про надання послуг з організації санітарно-гігієнічного обслуговування у санітарних перепускниках ЗСР № П-67 від 28.12.2015, 1 519 (одну тисячу пятсот девятнадцять гривень) 85 коп. пені, 529 (пятсот двадцять девять гривень) 59 коп. штрафу, 928 (девятсот двадцять вісім гривень) 99 коп. інфляційних втрат, 337 (триста тридцять сім гривень) 88 коп. 3 % річних та 1 538 (одну тисячу пятсот тридцять вісім гривень) 70 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 19.04.2017

Суддя П.В.Горбасенко