РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Справа № 11/5025/1036/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Савченко Г.І.

при секретарі Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника: Борщ Н.М. - представник за довіреністю від 31.03.2017р.

від кредиторів: не з'явились

від боржника: не з'явився

арбітражний керуючий (ліквідатора): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м.Київ

на ухвалу господарського суду Хмельницької області

від 01.03.17 р. у справі № 11/5025/1036/12 (суддя Радченя Д.І.)

за заявою Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2, м.Нетішин Хмельницької області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.03.2017р. у справі №11/5025/1036/12 про банкрутство Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_2, визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 у сумі 12224990,07грн., з яких:

- 2001429,01грн. як вимоги забезпечені заставою майна боржника, з віднесенням їх до третьої черги задоволення, предметом застави є:

а) квартира АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 64,5м.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2005р., посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Франовською Л.С. за р.№4292;

б) відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.03.2008р.;

- та 10223561,06грн. як вимоги п'ятої черги задоволення.

Покладено на боржника - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2, обов'язок по відшкодуванню Публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" судового збору у сумі 2756,00грн. за розгляд заяви з грошовими вимогами до боржника .

В задоволенні заяви в частині визнання грошових вимог в сумі 1736444,13грн. відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким кредиторські вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" задоволити у повному обсязі на суму 14284209,20грн..

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду винесеною з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує, що оскільки провадження у даній справі порушено 10.09.2012р., тобто до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до зазначеної справи про банкрутство ФОП ОСОБА_2 застосовується положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 30.06.1999р., яка діяла до 19.01.2013р.). Таким чином, правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначається відповідно до Закону про банкрутство;

- зазначає, що користуючись своїм правом на звернення із кредиторськими вимогами до боржника, ПАТ "Брокбізнесбанк" просив суд прийняти заяву з кредиторськими вимогами до боржника, з урахуванням, того, що згідно кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007р., укладеного між АБ "Брокбізнесбанк" (правонаступником якого, відповідно до витягу зі статуту, є АТ "Брокбізнесбанк") та ФОП ОСОБА_2, останньому був наданий кредит у сумі 2500000,00грн., під 19% річних, строком до 07.06.2010р.. В подальшому до кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007 було укладено сім додаткових угод. Також, 16.09.2008р. між банком та банкрутом укладено кредитний договір №33К-08, у відповідності до умов якого останньому був наданий кредит у сумі 500000,00грн., під 24% річних, строком до 13.03.2009р.. В подальшому до кредитного договору №33К-08 від 16.09.2008р. було укладено дві додаткові угоди;

- стверджує, що у зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р., кредитним договором №ЗЗК-08 від 16.09.2008р. та іпотечного договору від 08.04.2008р. (кредитний договір МП "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р), які було укладено між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2, загальна сума заборгованості, станом на 10.09.2012р. становить 13961434,20грн.;

- зауважує, що АТ "Брокбізнесбанк" звертався з позовними заявами для захисту інтересів банку в судовому порядку. Відповідно до рішень господарського суду Рівненської області від 07.10.2011р. у справі №5019/1566/11, Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2011р. у справі №2-696/11/2211, від 13.12.2012р. у справі №2/2211/245/2012 було задоволено позовні вимоги АТ "Брокбізнесбанк" та визнано вимоги АТ "Брокбізнесбанк" у загальній сумі 5983013,16грн.;

- вказує, що на даний час вищевказані судові рішення залишаються не виконаними, а заборгованість ФОП ОСОБА_2 перед АТ "Брокбізнесбанк" за кредитними договорами №04К-07 від 08.06.2007р., №ЗЗК-08 від 16.09.2008р. та іпотечним договором від 08.04.2008р. - залишається не погашеною. Станом на поточну дату боржником порушено умови кредитних та іпотечних договорів: кредитні кошти по закінченню строку кредитування не повернуто; проценти за користування кредитом в повному обсязі не погашено, нараховану комісійну винагороду не сплачено;

- вважає, що задоволенню підлягають вимоги кредитора за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. в загальній сумі 8020679,40грн., з віднесенням до третьої та п'ятої черги задоволення, з врахуванням договору іпотеки за №04к-07/і1, предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира №163, загальною площею 64,5м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оціночною вартістю 37629,01грн., за кредитним договором МП "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р., в сумі 1963800,00грн., в забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір від 08.04.2008р. предметом іпотеки за яким є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: м.Нетішин, Хмельницької області, оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 1963800,00грн., з віднесенням до третьої черги задоволення та за кредитним договором №ЗЗК-08 від 16.09.2008р. в загальній сумі 2240510,67грн. з віднесенням до п'ятої черги задоволення;

- покликається на те, що судом попередньої інстанції не було належним чином досліджено матеріали справи, що призвело до винесення помилкового рішення та незадоволення у повному обсязі всіх кредиторських вимог кредитора;

- повідомляє суд, що 14.10.2011р. Нетішинським міським судом Хмельницької області було винесено рішення у цивільній справі №2-696/11/2211 позовні вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк" задоволені. Вирішено звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квратиру АДРЕСА_1. За рахунок вартості предмета іпотеки підлягають задоволенню вимоги АТ "Брокбізнесбанк", в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк", за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. у загальній сумі 3126828,16грн.. Надалі 13.02.2013р. апеляційним судом Хмельницької області у вказаній справі винесено рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 14.10.2011р. змінено і доповнено його резолютивну частину після другого її абзацу наступним реченням: початкова ціна квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат заг.пл. 64,5м.кв. як предмета іпотеки складає 357648,00грн.. Зазначає, що суду першої інстанції про це рішення було відомо, проте не було взято до уваги;

- констатує, що задоволенню підлягають вимоги кредитора за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. в загальній сумі 8340698,39грн., з віднесенням до третьої та п'ятої черги задоволення, з врахуванням договору іпотеки за №04к-07/і1, предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира №163, загальною площею 64,5м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оціночною вартістю 357648,00грн.;

- додає, що суд прийшов до помилкового висновку, що за іпотечним договором від 08.04.2008р. АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2 (кредитний договір МП "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р.) грошові вимоги підлягають задоволенню лише в сумі 1963800,00грн., а в задоволенні заяви в частині визнання грошових вимог в сумі 1736444,13грн. слід відмовити. Вважає, що задоволенню підлягають грошові вимоги на загальну суму 3700244,13грн.;

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.04.2017р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 19.04.2017р..

18.04.2017р. на поштову адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" надійшло клопотання від 12.04.2017р. №2357 (надіслано згідно відбитку штемпеля підприємства поштового зв'язку на конверті - 12.04.2017р.) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої просить доручити Київському апеляційному господарському суду (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2017р. відмовлено в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" від 12.04.2017р. №2357 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

19.04.2017р. на електронну адресу суду від Славутської об'єднаної державної податкової інспекції в особі Нетішинського відділення ГУДФС у Хмельницькій області надійшов лист від 18.04.2017р. №1359/9/22-14-10, в якому остання покладається на думку суду, щодо розгляду даної справи. Також, просить розглядати апеляційну скаргу за відсутності її представника.

В судовому засіданні 19.04.2017р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.03.2017р. у справі №11/5025/1036/12 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким кредиторські вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" задоволити у повному обсязі на суму 14284209,20грн..

Інші учасники судового процесу не скористалися правом подачі письмових відзивів на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає перегляду ухвали місцевого господарського суду.

Інші учасники судового процесу в судове засідання 19.04.2017р. не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 05.04.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження направлена належним чином усім учасникам провадження у справі про банкрутство та повідомлено про дату, час та місце розгляду справи., про що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції від 05.04.2017р..

При цьому, ухвалою суду від 05.04.2017р. про прийняття апеляційної скарги до провадження участь учасників судового процесу в судовому засіданні визначалась на власний розсуд, нові докази не витребовувались та повідомлено, що неявка уповноважених представників сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції та той факт, що неявка в засідання суду відсутніх представників учасників судового процесу, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту, судова колегія розглянула апеляційну скаргу за відсутності представників останніх.

У відповідності до ч.5 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.03.2011р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 за власним рішенням, що підтверджується спеціальним витягом.

29.03.2011р. в "Бюлетені державної реєстрації" № 174 (9) здійснено публікацію оголошення про прийняття ФОП ОСОБА_2 рішення про припинення підприємницької діяльності.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог було встановлено до 30.05.2011р., що підтверджується проміжним ліквідаційним балансом.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.09.2012р. порушено провадження у справі №11/5025/1036/12 про визнання банкрутом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м.Нетішин, у відповідності до норм ст.ст.8, 47, 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 12.10.2012р. Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру на строк до 12.04.2013р.. Цією ж постановою ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Книша О.А. якого зобов'язано провести ліквідаційну процедуру у строк до 12.04.2013р., скласти і надати на розгляд суду звіт про проведену роботу в ліквідаційній процедурі банкрута та ліквідаційний баланс.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.04.2016р. у справі №11/5025/1036/12 постанову господарського суду Хмельницької області від 12.10.2012р. у справі №11/5025/1036/12 скасовано, а провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.09.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.04.2016р. у справі №11/5025/1036/12 скасовано та прийнято нове рішення (ухвалу), яким припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Брокбізнесбанк" на постанову господарського суду Хмельницької області від 12.10.2012 у справі №11/5025/1036/12.

Матеріали справи №11/5025/1036/12 надійшли на адресу господарського суду Хмельницької області 05.10.2016р..

В подальшому, 26.10.2016р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява ПАТ "Брокбізнесбанк" з кредиторськими вимогами до боржника загалом на суму 13964190,20грн..

Обґрунтовуючи заяву, ПАТ "Брокбізнесбанк" посилається на те, що останній належним чином повідомлений про ліквідацію боржника не був, що позбавило його можливості набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство. Зазначає, що до АТ "Брокбізнесбанк", як до кредитора, постанова господарського суду Хмельницької області від 12.10.2012р. не направлялась і тільки 27.01.2016р. кредитор довідався про наявність провадження у справі №11/5025/1036/12 та в постанові від 12.10.2012р. про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_2, не зазначено строку для пред'явлення кредиторами вимог, заявник просить внести в реєстр вимог кредиторів вимоги ПАТ "Брокбізнесбанк" в наступній черговості: - у третю чергу: 2001429,01грн. за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна; - у четверту чергу: 2756,00грн. сплачений судовий збір та в п'яту чергу: 11960005,19грн. заборгованість за кредитним договором.

22.11.2016р. ліквідатором надано суду повідомлення щодо розгляду грошових вимог, в якому грошові вимоги банку ним визнаються в сумі 2001429,01грн. як вимоги забезпечені заставою майна боржника, з віднесенням їх до третьої черги задоволення.

Також, ліквідатором надано суду копії витребуваних документів, а саме: договір №21/1/10-15 про проведення аукціону від 05.10.2015р., довіреність №05/05-15, акт надання послуг №02/12-15 від 02.12.2015р., протокол №202007 від 02.12.2015р., висновок про вартість майна, лист від 03.08.2015р..

Також, 02.02.2017р. до суду ПАТ "Брокбізнесбанк" подано клопотання про витребування доказів, в якому просить суд зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 та ТБ "Електронні торги України", надати всі передбачені Законом письмові докази в належній якості, які містять інформацію про оцінку, процедуру та умови продажу майна ФОП ОСОБА_2, що є предметом застави за іпотечним договором від 08.04.2008, який забезпечує виконання зобов'язань позичальника банку МПФ "РОСТМА" за кредитним договором №18К-08 від 08.04.2008р. Предметом застави із зазначеним іпотечним договором є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Водночас, ПАТ "Брокбізнесбанк" подано клопотання про залучення до участі у господарській справі №11/5025/1036/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_2 - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5, яким зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог.

При цьому, зі змісту поданих клопотань вбачається, що банк (заявник) фактично не погоджується з процедурою продажу майна боржника.

Таким чином, оскільки на час проведення цього судового засідання ПАТ "Брокбізнесбанк" не набув статусу кредитора по справі і кінцеве рішення по розгляду його грошових вимог до боржника судом ще не прийнято, а тому клопотання про залучення до участі у господарській справі №11/5025/1036/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_2, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, як переможця торгів з продажу майна банкрута, є передчасним, а тому судом у задоволенні даних клопотань відмовлено.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.03.2017р. у справі №11/5025/1036/12 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до боржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 у сумі 12224990,07грн..

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Відповідно до ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство.

Законом України №4212-VI від 22.12.2011р. "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який набрав чинності 19.01.2013р., внесено зміни до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон №2343-XII від 14.05.1992р.) та викладено його в новій редакції.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №4212-VI від 22.12.2011р. визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вище викладене, при подальшому розгляді даної справи, підлягає застосуванню положення Закону № 2343-XII від 14.05.1992р. Положення Закону України №4212-VI від 22.12.2011р. застосовуються до процедури продажу майна.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання йог банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство".

У відповідності до абз.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, зобов'язання боржника - фізичної особи - підприємця, що виникли безпосередньо у фізичної особи на підставах, не пов'язаних із здійсненням таким боржником підприємницької діяльності. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом".

Як роз'яснено в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009р. №15, що при визначенні розміру вимог за грошовими зобов'язаннями господарським судам слід враховувати, що грошове зобов'язання - це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України.

За приписами п.1 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Відповідно до п.6 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Отже, за змістом ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на відміну від конкурсних кредиторів, грошові вимоги заставних кредиторів включаються в реєстр вимог кредиторів автоматично, не залежно від факту подання такими кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника. У зв'язку з цим на грошові вимоги кредиторів, які забезпечені заставою, не розповсюджуються передбачені ч.2 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" наслідки пропуску тридцятиденного строку для звернення з грошовими вимогами.

Відтак, якщо з тієї чи іншої причини грошові вимоги заставного кредитора (кредиторів) не були включені до реєстру вимог кредиторів боржника, то вони можуть бути розглянуті та включені до реєстру без обмежень протягом усієї процедури банкрутства (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.2014р. №5006/5/80б/2012).

Як вже зазначалось вище, 26.10.2016р. ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до господарського суду Хмельницької області із заявою з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 13964190,20грн..

З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007р., укладеного між АБ "Брокбізнесбанк" (правонаступником якого, відповідно до витягу зі статуту, є АТ "Брокбізнесбанк") та ФОП ОСОБА_2, останньому був наданий кредит у сумі 2500000,00грн., під 19% річних, строком до 07.06.2010р..

Надалі до кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007 було укладено сім додаткових угод.

Факт надання кредиту підтверджується платіжним дорученням №105532.

Відповідно до п.2.5 договору, проценти нараховуються в межах строку користування кредитом, що визначений п.1.1.2 договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку 360 днів в році та календарної кількості в місяці.

У відповідності до п.2.6 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту, щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з дня перерахування з позичкового рахунку позичальника грошових коштів на його поточний або інший вказаний позичальником рахунок на фактичну заборгованість за кредитом за фактичну кількість днів у періоді та при закінченні строку кредитування, при повному погашенні кредиту - до дня погашення (не включно).

Згідно п.2.7 договору, проценти за поточний календарний місяць позичальник сплачує на рахунок вказаний банком, щомісяця до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також день повернення строкової заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 7.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується оплачувати банку неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена кредитним договором, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р., 08.06.2007р. між банком та ТОВ Будівельна компанія "Інтеграл" (майновим поручителем) з метою належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору було укладено договір застави №04к-07/з1.

Також, 08.06.2007р. між банком та АТ "Агротех" (майновим поручителем) з метою належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору було укладено іпотечний договір №04К-07/і.

В подальшому, 01.10.2007р. між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2, підписано договір іпотеки за №04к-07/і1, предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Згідно п.1.4 вказаного договору, узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 37629,01грн..

У відповідності до п.4.5 іпотечного договору №04к-07/і1, за невиконання чи неналежне виконання іпотекодавцем взятих на себе зобов'язань щодо страхування предмету застави, (п.4.2) банк (іпотекодержатель) має право вимагати від іпотекодавця штраф у розмірі 5% від суми одержаного кредиту. На час звернення до суду з цією заявою та на час розгляду грошових вимог, іпотекодавець не застрахував предмет іпотеки у порядку визначеному іпотечним договором.

Пунктом 5.1.2 іпотечного договору встановлено, що банк має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а у разі його невиконання, отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки, у випадку порушення позичальником основного зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем по іпотечному договору.

Зазначений вище договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Ковальчук Л.Я., зареєстрований в реєстрі за №309.

Крім того, 16.09.2008р. між банком та ФОП ОСОБА_2 укладено кредитний договір №33К-08, у відповідності до умов якого останньому був наданий кредит у сумі 500000,00грн., під 24% річних, строком до 13.03.2009р..

Надалі до вказаного кредитного договору були укладено дві додаткові угоди.

Факт надання кредиту підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №10680967.

Відповідно п.2.5 договору, проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п.1.1.2 договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку фактичної кількості днів у році та календарної кількості днів в місяці.

Згідно п.2.6 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту, щомісячно з 01 по 30/31 число поточного місяця за період з дня перерахування з позичкового рахунку позичальника грошових коштів на його поточний або інший вказаний позичальником рахунок по 30/31 число включно місяця, в якому надано кредит.

У відповідності до п.2.7 договору, проценти за поточний календарний місяць Позичальник сплачує на рахунок вказаний банком, щомісяця до 30/31 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення строкової заборгованості за Кредитом в повному обсязі.

Пунктом 7.1 кредитного договору сторонами обумовлено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п.1.1.3, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

На забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором 16.09.2008р. між банком та АТ "Агротех" (майновим поручителем) з метою належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору було укладено іпотечний договір №33К-08/і, посвідчений приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Бернацькою І.М., зареєстрований в реєстрі за №2626.

Предметом іпотеки за договором є наступне нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі адміністративного та виробничо-складського призначення, загальною площею 8752,9м.кв., 14 (чотирнадцять об'єктів), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4), а саме: 1) приміщення цеху грануляції (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 777,7м.кв.; 2) зерносклад №3 (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 1260,9м.кв.; 3)зерносклад №5 (будівля двоповерхова, цегляна), загальною площею 1201,1м.кв.; 4) побутове приміщення (будівля цегляна, двоповерхова) загальною площею 361,0м.кв.; 5) приміщення цеху трав'яного борошна (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 1593,9м.кв.; 6) будинок котельні (будівля одноповерхова цегляна), загальною площею 196,4м.кв.; 7) гараж (будівля одноповерхова цегляна), загальною площею 392,3м.кв.; 8) цех комбікормів (будівля цегляна двоповерхова), загальною площею 446,8м.кв.; 9) гуртожиток (будівля цегляна двоповерхова), загальною площею 725,5м.кв.; 10) лазня (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 168,9м.кв.; 11) будинок цеху дріжджів (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 193,4м.кв.; 12) силосний корпус (будівля з залізобетонних панелей з підвалом), загальною площею 1293,9м.кв.; 13) автовагова (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 16,0м.кв.; 14) будинок пождепо (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 125,1м.кв.. Вартість предмету іпотеки узгоджена сторонами у п.1.4. іпотечного договору та становить 6939800,00грн..

Згідно п.4.5 іпотечного договору, за невиконання чи неналежне виконання іпотекодавцем взятих на себе зобов'язань щодо страхування предмету застави, банк (іпотекодержатель) має право вимагати від іпотекодавця штраф у розмірі 5% від суми одержаного кредиту. На даний час, іпотекодавець також не застрахував предмет іпотеки у порядку визначеному іпотечним договором.

У відповідності до п.5.1.2 іпотечного договору, банк має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а у разі його невиконання, отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки, у випадку порушення позичальником основного зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем по іпотечному договору.

Також, 08.04.2008р. між АТ "Брокбізнесбанк" та МПФ "Ростма" укладено кредитний договір №18К-08, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1000000,00грн. під 19% терміном до 07.04.2011р..

На забезпечення зазначеного зобов'язання, 08.04.2008р. між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2, укладено іпотечний договір який, в свою чергу, забезпечує виконання зобов'язань позичальника - МПФ "Ростма" за кредитним договором №18К-08 від 08.04.2008р. предметом застави якого є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п.1.4. іпотечного договору від 08.04.2008р., сторонами узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 1963800,00грн..

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Ковальчук Л.Я., який зареєстрований в реєстрі за №499.

З врахуванням вище викладеного, а також у зв'язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р., кредитним договором №33К-08 від 16.09.2008 та іпотечним договором від 08.04.2008р. (кредитний договір МПФ "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р.), які було укладено між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2 загальна сума заборгованості, станом на 10.09.2012р. становить 13961434,20грн., з яких: за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. сума 8020679,40грн.; за кредитним договором №33К-08 від 16.09.2008р. - 2240510,67грн.; за кредитним договором МПФ "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р., в забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір від 08.04.2008р. - 3700244,13грн..

При цьому, через невиконання ФОП ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитними та іпотечними договорами банк звертався з позовними заявами для захисту інтересів банку в судовому порядку.

Зокрема, у відповідності до рішень господарського суду Рівненської області від 07.10.2011р. у справі №5019/1566/11, Нетішинського міського суду від 14.10.2011р. у справі №2-696/11/2211, від 13.12.2012р. у справі №2/2211/245/2012 було задоволено позовні вимоги АТ "Брокбізнесбанк" та вирішено звернути стягнення на заставне майно.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини від 25.07.2002р. справа "Совтрансавто-Холдинг" проти України" суд зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Вищевказані судові рішення залишаються не виконані, а заборгованість ФОП ОСОБА_2 перед АТ "Брокбізнесбанк" за кредитними договорами №04К-07 від 08.06.2007р., №33К-08 від 16.09.2008р. та іпотечним договором від 08.04.2008р. є не погашеною.

Таким чином, станом на дату звернення банку із заявою з кредиторськими вимогами, боржником порушено умови кредитних та іпотечних договорів: кредитні кошти по закінченню строку кредитування не повернуто; проценти за користування кредитом в повному обсязі не погашено, нараховану комісійну винагороду не сплачено. Розмір заборгованості за кредитними договорами, станом на 10.09.2012р. складає 13961434,20грн. в т.ч.: за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р.: 1666500,00грн. - заборгованість по кредиту; 1673896,68грн.- заборгованість за процентами; 1958708,22грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 1585373,90грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 387419,84грн. - сума індексації прострочення заборгованості; 204286,81грн. - розмір процентів (3% річних згідно ст.625 ЦК України ) за прострочку виконання грошового зобов'язання); 8332,50грн. - неустойка за порушення вимог кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007р.; 126881,45грн. - штраф за порушення вимог іпотечного договору №04к-07/і1 від 01.10.2007р. (неподання до банку документів про сплату страхових сум); 409280,00грн. - штраф за порушення вимог іпотечного договору №04к-07/і (з майновим поручителем) від 08.06.2007р. (неподання до банку документів про сплату страхових сум). Загальна сума заборгованості складає - 8020679,40грн..

За кредитним договором №33К-08 від 16.09.2008р.: - 500 000,00грн. - заборгованість по кредиту; 458849,75грн. - заборгованість за процентами; 390356,16грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; - 411507,28грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; - 59097,52грн. - сума індексації прострочення заборгованості; - 46209,96грн. - розмір процентів (3% річних ст.625 ЦК України); - 2500,00грн. - неустойка за порушення вимог кредитного договору №ЗЗК-08 від 16.09.2008р.; - 371990,00грн. - штраф за порушення вимог іпотечного договору №33к-08/і (з майновим поручителем) від 16.09.2008р. (неподання до банку документів про сплату страхових сум). Загальна сума заборгованості складає - 2240510,67грн..

За кредитним договором МП "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р., в забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір від 08.04.2008р.: - 1000000,00грн. - заборгованість по кредиту; - 1003060,08грн. - заборгованість за процентами; - 742246,58грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 599176,72грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 42765,10грн. - розмір процентів (3% річних ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (кредит)); - 34516,58грн. - розмір процентів (3% ст.625 ЦК України); - 23214,00грн. - сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту; - 17075,07грн. - сума індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по несплаченим процентам; - 40000,00 грн. - штраф за порушення п.4.2.6 кредитного договору; -100000,00грн. - штраф за порушення п.4.2.5 кредитного договору; - 98190,00грн. - штраф за порушення п.5.3.2 іпотечного договору від 08.04.2008р.. Загальна сума заборгованості складає - 3700244,13грн..

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 ГК України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами п.пю1 та 7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено господарським судом, Хмельницької області та підтверджується матеріалами справи, що у відповідності до кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007р. укладеного між АБ "Брокбізнесбанк" (правонаступником якого, відповідно до витягу зі статуту, є АТ "Брокбізнесбанк") та ФОП ОСОБА_2, останньому був наданий кредит у сумі 2500000,00грн., під 19% річних, строком до 07.06.2010р..

В подальшому до кредитного договору №04К-07 від 08.06.2007р. було укладено сім додаткових угод.

Факт надання кредиту підтверджується платіжним дорученням №105532.

16.09.2008р. між банком та банкрутом укладено кредитний договір №33К-08, у відповідності до умов якого останньому був наданий кредит у сумі 500000,00грн., під 24% річних, строком до 13.03.2009р..

В подальшому до кредитного договору №33К-08 від 16.09.2008р. було укладено дві додаткові угоди.

Факт надання кредиту підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №10680967.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зокрема, на забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань боржника за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. між сторонами підписано договір іпотеки за №04к-07/і1 від 01.10.2007р., предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Згідно п.1.4. договору іпотеки №04к-07/і1 від 01.10.2007р., узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 37629,01грн..

Водночас, доказів, які б свідчили внесення сторонами змін в частині оціночної вартості предмета іпотеки за договором іпотеки за №04к-07/і1 від 08.06.2007р. матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів зауважує, що поняття вартість предмета іпотеки в сумі 37629,01грн., яка зазначена у договорі іпотеки №04к-07/і1 від 01.10.2007р., тобто вартість майна, яка визначена за домовленістю сторін на дату укладення договору іпотеки, та забезпечує відшкодування прогнозованої кредитної суми заборгованості, не є тотожним поняттю "вартість предмета іпотеки", що закріплено в ст.11 Закону України "Про іпотеку", на стадії визначення такої за рішенням суду, зокрема у справі №2-696/11/2211, а відтак покликання скаржника в апеляційній скарзі на те, що у справі №2-696/11/2211 визначено початкову вартість предмета іпотеки, яка складає 357648,00грн. і такі грошові вимоги повинні бути визнані судом у даній справі, не узгоджуються з приписами Закону України "Про іпотеку".

16.09.2008р. на забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №33К-08 від 16.09.2008р. між банком та Акціонерним товариством "Агротех" (майновим поручителем) з метою належного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору було укладено іпотечний договір №33К-08/і, посвідчений приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Бенрнацькою І.М., зареєстрований в реєстрі за №2626.

Предметом іпотеки за вказаним договором є наступне нерухоме майно - нежитлові будівлі адміністративного та виробничо-складського призначення, загальною площею 8752,9м.кв., 14 (чотирнадцять об'єктів), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4, а саме: 1) приміщення цеху грануляції (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 777,7м.кв.; 2) зерносклад №3 (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 1260,9м.кв.; 3) зерносклад №5 (будівля двоповерхова, цегляна), загальною площею 1201,1м.кв.; 4) побутове приміщення (будівля цегляна, двоповерхова) загальною площею 361,0м.кв.; 5) приміщення цеху трав'яного борошна (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 1593,9м.кв.; 6) будинок котельні (будівля одноповерхова цегляна), загальною площею 196,4м.кв.; 7) гараж (будівля одноповерхова цегляна), загальною площею 392,3м.кв.; 8) цех комбікормів (будівля цегляна двоповерхова), загальною площею 446,8м.кв.; 9) гуртожиток (будівля цегляна двоповерхова), загальною площею 725,5м.кв.; 10) лазня (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 168,9м.кв.; 11) будинок цеху дріжджів (будівля цегляна одноповерхова), загальною площею 193,4м.кв.; 12) силосний корпус (будівля з залізобетонних панелей з підвалом), загальною площею 1293,9м.кв.; 13) автовагова (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 16,0м.кв.; 14) будинок пождепо (будівля одноповерхова, цегляна), загальною площею 125,1м.кв.. Вартість предмету іпотеки узгоджена сторонами у п.1.4 іпотечного договору та становить 6939800,00грн..

Також, 08.04.2008р. між АТ "Брокбізнесбанк" та ФОП ОСОБА_2, укладено іпотечний договір який, в свою чергу, забезпечує виконання зобов'язань позичальника - МПФ "РОСТМА" за кредитним договором №18К-08 від 08.04.2008р. предметом застави якого є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п.1.4. вказаного іпотечного договору від 08.04.2008р., сторонами узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 1963800,00грн..

За приписами ст.1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановлений іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до Закону.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ст.33 Закону України "Про іпотеку").

У відповідності до ч.2 ст.22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно до ч.5 ст.33 Закону України "Про іпотеку", якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже підсумовуючи вище викладене, за зобов'язаннями по кредитному договору №04К-07 від 08.06.2007р. між сторонами підписано договір іпотеки за №04к-07/і1 від 01.10.2007р., предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, і є власнівстю ОСОБА_2.

Як вже зазначалось, згідно п.1.4. договору іпотеки узгоджена сторонами оціночна вартість предмета іпотеки становить 37629,01грн..

За зобов'язаннями позичальника - МПФ "РОСТМА" за кредитним договором №18К-08 від 08.04.2008р. між сторонами підписано договір іпотеки від 08.04.2008р., предметом застави якого є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і є власністю ОСОБА_2.

У відповідності до п.1.4 іпотечного договору від 08.04.2008р., сторонами узгоджена оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 1963800,00грн..

За зобов'язаннями за кредитним договором №33К-08, 16.08.2008р. забезпеченням є іпотечний договір №33К-08/і, укладений між банком та акціонерним товариством "Агротех" (майновим поручителем). Вартість предмету іпотеки узгоджена сторонами у п.1.4 іпотечного договору та становить 6939800,00грн..

При цьому з матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення банку із заявою з кредиторськими вимогами до суду боржником кредитні кошти по закінченню строку кредитування не повернуто, проценти за користування кредитом в повному обсязі не погашено, нараховану комісійну винагороду не сплачено.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають встановлені договором правові наслідки, зокрема сплата неустойки - штрафу, пені, які обчислюється відповідно до ст.549 цього Кодексу.

У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України встановлено, кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора.

Згідно ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Отже, одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст.217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст.231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.1, 3 п.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

У зв'язку із невиконанням своїх зобов'язань кредитором направлялися боржнику відповідні вимоги.

Відносно нарахування позивачем штрафу, відповідно до п.4.5 договорів іпотеки слід зазначити наступне.

Згідно п.4.2 договорів, іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цих договорів застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість, але не меншу за узгоджену сторонами і зафіксовану в п.1.4. цих договорів.

За змістом п.4.5 договорів іпотеки, у випадку недотримання іпотекодавцем умов передбачених п.4.2 цих договорів, іпотекодержатель на власний вибір має право: - застрахувати на підставі цих договорів предмет іпотеки за власний рахунок, на свою користь, з подальшим відшкодуванням всіх здійснених страхових платежів з іпотекодавця, з чим останій погоджується; - вимагати сплату штрафу у розмірі 5% від суми кредиту; - вимагати дострокового виконання основного зобов'язання за кредитним договором.

У відповідності до ст.8 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, якщо іпотечним договором цей обов'язок не покладено на іпотекодержателя. У разі наступної іпотеки страхування предмета іпотеки не є обов'язковим. Договір страхування укладається на користь іпотекодержателя, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика. У разі набуття прав за іпотечним договором новим іпотекодержателем він також набуває право вимоги до страховика.

При цьому, іпотекодавець не виконав передбаченого договором іпотеки обов'язку застрахувати за свій рахунок предмет іпотеки.

За приписами ч.2 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Стаття 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

При цьому, ст.49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено особливості задоволення вимог кредиторів громадянина-підприємця, визнаного банкрутом і згідно пункту 3 частини 2 даної статті у третю чергу задовольняються вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна громадянина-підприємця, а згідно пункту 5 - у п'яту чергу проводяться розрахунки з іншими кредиторами.

Отже враховуючи вище викладене в сукупності, колегія погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Хмельницької області про те, що задоволенню підлягають вимоги кредитора за кредитним договором №04К-07 від 08.06.2007р. на загальну суму 8020679,40грн., з віднесенням до третьої та п'ятої черги задоволення, з врахуванням договору іпотеки за №04к-07/і1, предметом іпотеки за яким є трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, оціночною вартістю 37629,01грн..

За кредитним договором МП "РОСТМА" №18К-08 від 08.04.2008р., в сумі 1963800,00грн., в забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір від 08.04.2008р. предметом іпотеки за яким є відкрита стоянка для автомобілів загальною площею 104,1м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, оціночна вартість предмета іпотеки, що становить 1963800,00грн., з віднесенням до третьої черги задоволення.

За кредитним договором №33К-08 від 16.09.2008р. в загальній сумі 2240510,67грн. з віднесенням до п'ятої черги задоволення.

Судом враховано, що згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом ставка судового збору становить два розміру заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальну заробітну плату з 1 січня визначено у розмірі 1378,00грн..

Кредитором у відповідності до платіжного доручення №29 від 20.10.2016р. сплачено судовий збір за звернення до суду з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство в сумі 2756,00грн..

Отже, з врахуванням вище викладеного, а також у зв'язку з обґрунтованим зверненням заставного кредитора до суду з грошовими вимогами до боржника, слід покласти обов'язок по відшкодуванню заявнику судового збору в сумі 2756,00грн. на боржника за розгляд заяви з кредиторськими вимогами.

Згідно з ч.1 ст.32, ч.1 ст.33 та ч.2 ст.34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд відповідно до приписів ст.43 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", вказані у апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

За наведених обставин, ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.03.2017р. у справі №11/5025/1036/12 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 01.03.2017р. у справі №11/5025/1036/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м.Київ - без задоволення.

2. Справу №11/5025/1036/12 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.