ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.04.2017 Справа № 904/1108/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ

до відповідача-1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД", м. Павлоград Дніпропетровської області

про визнання недійсним договору підряду №19/0815 від 19.08.2015р.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4 - представник, дов. від 06.11.2015р. №629/15;

від відповідача-1: не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача-2: Осока Т.П. - директор, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.11.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати недійсним договір від 19.08.2015р. №19/0815 підряду, укладений між відповідачами-1,-2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що: - на підставі існування заборгованості за зазначеним договором підряду відповідач-1 став ініціюючим кредитором, набув статусу конкурсного кредитора, став головою комітету кредиторів як кредитор з найбільшою кількістю голосів, який може приймати будь-яке рішення щодо руху процедури банкрутства, визначення процедури банкрутства, формування порядку та умов продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД"; - зазначений договір стосується справ та законних інтересів Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"; - ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. у справі №904/7552/16 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД"; - ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. у справі №904/7552/16 визнано грошові вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2; - ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016р. у справі №904/7552/16 визнані грошові вимоги банку; - звернення до господарського суду з позовною заявою передбачає її розгляд у позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство; - підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 15 календарних днів з моменту підписання договору; - відповідач-1 не міг не знати про реальний фінансово-майновий стан відповідача-2 і об'єктивну неможливість виконання останнім взятих на себе зобов'язань; - при укладенні спірного договору підряду відповідач-2 та директор Осока Т.П. не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності; - жодні роботи не проводились, вони здійснені лише на папері, вартість об'єкту порівняно з 2007р. знизилась більш ніж в 3 рази, вартість ремонтних робіт в 3,7 разів перевищує вартість об'єкту, що свідчить про фіктивність угоди.

Відповідач-1 відзиву на позов та інших витребуваних господарським документів не надав, у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідач-2 у відзиві (вх.№15143/17 від 14.03.2017р.) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що: - ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. у справі №904/7552/16 порушено провадження у справі про банкрутство відповідача-2, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном; - справа про визнання недійсним договору підряду від 19.08.2015р. №19/0815 має бути розглянута в межах справи №904/7552/16.

Також відповідач-2 в особі арбітражного керуючого Струця М. П. у письмових поясненнях (вх.№15146/17 від 14.03.2017р.) пояснює про те, що: - ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. у справі №904/7552/16 порушено провадження у справі про банкрутство відповідача-2, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном; - позовна заява про визнання недійсним договору підряду від 19.08.2015р. №19/0815 має розглядатись в межах справи №904/7552/16 про банкрутство відповідача-2.

Крім того, відповідач-2 у письмових поясненнях (вх.№22448/17 від 18.04.2017р.) зазначає про те, що: - позови про визнання договорів недійсними підлягають розгляду в межах провадження у справі про банкрутство, без порушення нових справ; - з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство, останній перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника; - спір про визнання договору від 19.08.2015р. №19/0815 підряду недійсним пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство, а тому повинен розглядатись в рамках справи №904/7552/16 про банкрутство відповідача-2.

Враховуючи думки представників сторін, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2016р. у справі №904/7552/16 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД" та визнано грошові вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в сумі 2 826 389 грн. 30 коп. та 13 780 грн. 00 коп. - витрат на оплату судового збору за подання заяви у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016р. у справі №904/7552/16 визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у сумі 2 756 грн. 00 коп. (1 черга задоволення), 45 329 грн. 48 коп. (4 черга задоволення); 527 045 грн. 90 коп. (6 черга задоволення); визнано додаткові грошові вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у сумі 2 756 грн. 00 коп. (1 черга задоволення), 4 340 525 грн. 70 коп. (4 черга задоволення); затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД" з вимогами наступних кредиторів: - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у сумі 16 536 грн. 00 коп. (1 черга задоволення), 7 166 915 грн. 00 коп. (4 черга задоволення) з урахуванням визнаних грошових вимог ухвалою господарського суду від 21.09.2016р.; - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" у сумі 2 756 грн. 00 коп. (1 черга задоволення), 45 329 грн. 48 коп. (4 черга задоволення), 527 045 грн. 90 коп. (6 черга задоволення); окремо внесені грошові вимоги забезпечені заставою - Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 3 586 674 грн. 20 коп.; окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про рухоме та нерухоме майно боржника, яке є предметом застави.

01.02.2017р. позивачем до господарського суду Дніпропетровської області було подано позовну заяву про визнання недійсним договору підряду від 19.08.2015р. №19/0815, укладеного між відповідачем-1 - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД".

Згідно з пунктом першим частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до положень статті 41 Господарського процесуального кодексу України України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 Господарського процесуального кодексу України України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником тощо.

При цьому на відміну від положень частини восьмої статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за приписами яких спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, положення частини 4 статті 10 цього Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відтак, спір про визнання недійсним договору від 19.08.2015р. №19/0815 підряду укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД" (який перебуває в процедурі банкрутства) спірного договору підряду підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Заман ЛТД", а не в окремому позовному провадженні.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (судова палата у господарських справах), наведеною у його постанові від 13.04.2016 року у справі № 3-304гс16, прийнятій за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 908/4804/14, відповідає судовій практиці Вищого господарського суду України (постанова від 24.02.2016 року у справі № 904/2161/15).

Тому суд вважає, що провадження у справі №904/1108/17 має бути припинено.

Крім того, господарський суд відхиляє доводи позивача, що звернення до господарського суду з позовною заявою передбачає її розгляд у позовному провадженні, а не в межах справи про банкрутство.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Отже, у спірних відносинах "суд, встановлений законом" - це не лише господарський суд Дніпропетровської області, але і цей же суд, однак який з дотриманням процесуального закону вправі вирішувати спір, тобто суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача-1, тоді як вирішення даного спору в позовному провадженні призведе до порушення судом його компетенції.

Суд не досліджує доводи позивача та відповідача-2 щодо неправомірності чи правомірності відповідно укладення спірного договору, оскільки провадження у даній справі підлягає припиненню з наведених вище підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України в межах окремого позовного провадження, а підлягає розгляду в межах справи про банкрутство.

Керуючись пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО