УХВАЛА

18.04.2017Справа № 910/16117/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход»

про стягнення 36 845 463,41 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Галдецький Я.А. - по дов. № 846/06 від 21.03.2017

від відповідача не з'явився

від ДВС Боголей І.Ю. - по дов. № 778/20.3-03 від 29.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/16117/15 від 11.08.2015 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 20 000 000,00 грн. боргу за кредитом, 2 449 863,00 грн. боргу по процентам, 3 522 739,73 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 318 551,12 грн. пені за прострочення сплати процентів, 10 162 397,41 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 369 863,01 грн. - 3% річних за прострочення повернення кредиту, 22 049,15 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів.

31.08.2015 Господарським судом міста Києва на виконання рішення видано відповідний наказ.

22.03.2017 на адресу суду від позивача надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2017 № 51523661;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.03.2017 № 51523661;

- зобов'язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. відновити виконавче провадження № 51523661.

Скарга мотивована тим, що державний виконавець не здійснював вихід за місцем знаходження юридичної особи, не здійснив опис рухомого майна боржника (оргтехніки та іншої техніки). Державний виконавець належним чином не перевірив майновий стан боржника, не подав подання про обмеження керівника боржника у виїзді за кордон та не здійснив усіх дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для захисту майнового інтересу банку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/16117/15 від 24.03.2017 скаргу призначено до розгляду на 18.04.2017.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у поданих 12.04.2017 до відділу діловодства суду запереченнях не погоджується з вимогами скарги та зазначає, що постановою від 01.07.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 51523661. Постанова від 01.07.2016 про відкриття виконавчого провадження повернута відділу 03.11.2016 без вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» у зв'язку із вибуттям адресата. Відповідно до інформаційної довідки від 01.07.2016 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на нерухоме майно боржника накладено арешт. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.07.2016 на рухоме майно боржника накладено арешт. Відповідно до виставлених платіжних вимог від 10.02.2017 кошти на арештованих рахунках боржника відсутні. Додаткові рахунки боржником не відкривались (відповідь з ДФС від 05.07.2016, 13.01.2017, 03.02.2017). За адресою, вказаною у виконавчому документі: м. Київ,вул. Хорива, 55-Б Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» не знаходиться, майна боржника не виявлено (акт державного виконавця від 27.02.2017). Згідно отриманих відповідей реєстраційних органів за боржником будь-якого рухомого майна не зареєстровано. Зазначає, що право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі території України керівника боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Також у державного виконавця відсутня така необхідна інформація як дата народження керівника боржника. Відтак, всі дії вчинені державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник (позивач) в судовому засіданні 18.04.2017 вимоги скарги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 18.04.2017 не з'явився.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 18.04.2017 проти задоволення скарги заперечував повністю.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників скаржника та ДВС, Господарський суд міста Києва встановив:

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-ІІІV від 02.06.2016, відповідно до п. 7. Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Оскільки виконавче провадження з примусового виконання наказу суду розпочато до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-ІІІV від 02.06.2016, отже має застосовуватись положення Закону, до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-ІІІV від 02.06.2016.

Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно ст. 3 Закону примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема судових наказів.

Частиною 1 п. 1 статті 19 Закону визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

23.06.2016 Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16117/15 від 31.08.2015.

01.07.2016 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкером І.А. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51523661 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16117/15 від 31.08.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» 20 000 000,00 грн. боргу за кредитом, 2 449 863,00 грн. боргу по процентам, 3 522 739,73 грн. пені за прострочення повернення кредиту, 318 551,12 грн. пені за прострочення сплати процентів, 10 162 397,41 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 369 863,01 грн. - 3% річних за прострочення повернення кредиту, 22 049,15 грн. - 3% річних за прострочення сплати процентів.

03.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкером І.А. прийнято постанову ВП № 51523661 про повернення виконавчого документа стягувачу з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/16117/15 від 31.08.2015.

Відповідно до положень ст.ст. 31, 47 Закону копія постанови про повернення виконавчого документа стугувачу у триденний строк надсилається сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Матеріали справи свідчать, що постанова ВП № 51523661 від 03.03.2017 була надіслана позивачу рекомендованою кореспонденцією 09.03.2017 (штрихкодовий ідентифікатор 565) та отримана позивачем 10.03.2017.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 51 Господарського процесуального кодексу України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Як вбачається з матеріалів справи скарга Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» подана до поштового відділення зв'язку 20.03.2017 та надійшла до суду 22.03.2017.

Таким чином, позивачем не пропущений строк для звернення до суду зі скаргою, а тому відсутні підстави для поновлення відповідного строку.

Постанова від 01.07.2016 про відкриття виконавчого провадження повернута відділу 03.11.2016 без вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» у зв'язку із вибуттям адресата.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта від 01.07.2016 на нерухоме майно боржника накладено арешт.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 01.07.2016 на рухоме майно боржника накладено арешт.

Згідно отриманого листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві № 8-26-0.21-9457/2-16 від 20.07.2016 за боржником земельна ділянка не зареєстрована.

Згідно листа Головного управління держпраці у Київській області № 11/7173 від 14.07.2016 за боржником великі монтажні та інші технологічні транспорті засоби не зареєстровані.

Згідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 09/011-15661 від 15.07.2016 боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10 відсотків і більше статутного капіталу) емітентів відсутній.

Державний виконавець отримавши інформацію про відкриті боржником у банківських установах рахунки направив у відповідні банки платіжні вимоги, які було повернуто без виконання, у зв'язку з відсутні коштів на цих рахунках.

За виходом державного виконавця за адресою, що вказана у виконавчому документі: м. Київ, вул. Хорива, 55-Б встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Восход» не знаходиться, майна боржника не виявлено про що складено акт державного виконавця від 27.02.2017.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З метою забезпечення однозначної ідентифікації осіб відповідно до п. 23 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 472 від 25.06.2007, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 за № 765/14032, перевірка інформації за Базою даних осіб здійснюється шляхом асоціативного пошуку за такими обов'язковими реквізитами, як: «Громадянство», «Прізвище,ім'я особи», «Дата народження» (день, місяць та рік).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 за № 512/5 (в редакція що діяла під час виконання рішення), у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, передбачає можливість звернення державного виконавця з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи.

При цьому вказано про необхідність зазначення у поданні прізвища, ім'я та по батькові боржника (керівника юридичної особи - боржника), дату народження (число, місяць та рік)

Державний виконавець зазначив, що ним не було вжито заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, оскільки в діях боржника відсутнє ухилення від виконання зобов'язань, а також відсутня інформація про дату народження керівника боржника.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Скаржником належними засобами доказування не доведено, що державним виконавцем не вчинено всіх дій необхідних для виконання рішення суду та те, що постанова ВП № 51523661 від 03.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

З урахуванням викладеного доводи скаржника щодо неправомірності дій при винесенні постанови ВП № 51523661 від 03.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідають дійсності, а тому відсутні підстави для визнання цієї постанови недійсною.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (зі змінами та доповненнями), за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовити повністю.

СуддяВ.В. Сівакова