ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р.Справа № 915/1209/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

Суддів Разюк Г.П., Лисенко В.А.;

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

за участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, довіреність №1, від 03.01.2017;

від відповідача не зявився ;

розглянувши апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства„Миколаївоблтеплоенерго, м.Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 року

по справі № 915/1209/16

за позовом Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго, м. Миколаїв

до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Миколаїв

про визнання частково недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року Обласне комунальне підприємство „Миколаївоблтеплоенерго (далі- ОКМ «Миколаївоблтеплоенерго») звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним Рішення №23-ріш Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 серпня 2016 року у справі № 1-26.213/6-2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, а саме пункти 2-6 вказаного рішення.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 (суддя Смородінова О.Г.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Обласне комунальне підприємство „Миколаївоблтеплоенерго звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права; висновки Антимонопольного комітету, з якими погодився суд першої інстанції, не відповідають вимогам діючого законодавства, яким чітко встановлено заборону споживачам використовувати запірну арматуру для регулювання обсягу теплоенергії, проте заборони щодо пломбування запірної арматури теплопостачальною організацією немає.

Апелянт вважає, що місцевий господарський суд помилково дійшов висновку про те, що Законом передбачено надання доступу до мереж, арматури, засобів обліку та розподільчих систем, лише з метою їх профілактичного огляду, зняття показів приладів обліку.

Підприємство повинне приймати заходів для безпечної, надійної та економічної експлуатації теплових мереж, що і намагалися зробити представники позивача.

На думку заявника апеляційної скарги ні в рішенні відповідача, ні в рішенні суду першої інстанції не встановлено факту саме надмірного споживання теплоенергії.

Представник відповідача направив на адресу Одеського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів позивача, оскільки вони, на його думку, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм законодавства про захист економічної конкуренції. Крім того, відповідач зазначив, що при прийнятті рішення судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини та матеріали справи, доводи сторін, надана їм належна правова оцінка, а відповідач в апеляційній скарзі , трактуючи законодавчі норми у сфері теплопостачання на власну користь, постійно акцентує увагу на технічних моментах, особливостях систем теплопостачання, які не мають значення для даної справи та кваліфікації порушення. Бездіяльність ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», яка полягає у невжитті заходів, спрямованих на раціональне використання теплової енергії мешканцями багатоквартирних будинків, призводить до надмірного, без фактичної потреби вимушеного споживання послуг з центрального опалення, що у свою чергу призводить до ущемлення інтересів споживачів, що є однією з кваліфікуючих порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку. Відповідач також зазначає, що спірне рішення, як і оскаржуване рішення суду засновані виключно на нормах законодавства, а апелянт не зазначив жодної норми матеріального та процесуального права, які були порушені судом, а також які саме обставини, що мають значення для справи, були неповно зясовані і, які конкретно висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні і скасуванні рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі в звязку з неможливістю прибути у судове засідання через відсутність фінансування службових відряджень.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 серпня 2016 року Адміністративна колегія Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 23-ріш у справі №1-26.213/6-2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, яким вирішила:

1.Визнати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго", (юридична адреса: 54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5А) таким, що у 2015 році та у поточному періоді 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента.

2.Визнати бездіяльність обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, яка полягає у невжитті належних заходів, спрямованих на заощадливе та раціональне використання теплового носія, оптимізацію технологічних втрат теплової енергії, забезпечення належної якості послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків, внаслідок чого уповноважені особи позбавленні можливості здійснювати регулювання подачі теплового носія, що призводить до вимушеного (надмірного), без фактичної потреби, споживання мешканцями багатоквартирних будинків послуг з централізованого опалення та зростання витрат таких споживачів на оплату послуг, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

3.За вчинення порушення, вказаного в пункті 2 цього рішення, накласти на обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" в розмір 68000 гривень.

4. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом забезпечення розпломбування теплових засувок у системах централізованого опалення багатоквартирних будинків міста Миколаєва, в яких ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" здійснюється постачання теплової енергії, у двомісячний термін з дня одержання цього рішення, про що повідомити територіальне відділення.

5. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" усунути наслідки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладеного в пункті 2 цього рішення, шляхом внесення у відповідності до положень чинного законодавства відповідних коригувань, розяснень, рекомендацій, пропозицій до раніше виданих та реалізованих на дату прийняття цього рішення технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії, спрямованих на забезпечення технічної можливості уповноважених осіб здійснювати регулювання роботи системи опалення багатоквартирних будинків з метою ефективного та раціонального використання теплової енергії та для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості. Про внесення зазначених змін повідомити замовників раніше виданих технічних умов та територіальне відділення у двомісячний термін з дня отримання цього рішення.

6. Зобов'язати обласне комунальне підприємство "Миколаївоблтеплоенерго" припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, викладене в пункті 2 цього рішення, шляхом дотримання у майбутньому вимог чинного законодавства, зокрема з урахуванням положень, які стосуються врахування вимог щодо забезпечення систем централізованого опалення у багатоквартирних будинках засобами регулювання параметрів теплового носія, при видачі технічних умов.

ОКП «Миколаїоблтеплоенерго», не погодившись з вказаним рішенням відповідача, звернулося до суду з позовом про визнання його частково недійсним.

З оспорюваного рішення вбачається, що підставою для початку розгляду відділенням справи №1-26.213/6-2016 стали заяви (в т.ч. колективні звернення) громадян-мешканців багатоквартирних будинків міста Миколаєва.

Також, відповідачем до матеріалів справи були долучені звернення та заяви, які надходили на адресу територіального відділення в ході розгляду справи.

В своїх заявах та зверненнях мешканці багатоквартирних будинків міста Миколаєва повідомляли про підвищення температури повітря у їх житлових приміщеннях (квартирах), що призводить до надмірних витрат теплового носія в умовах підвищеної температури зовнішнього повітря. Крім того, в окремих будинках спостерігається невідповідність якісних та кількісних параметрів теплової енергії, яка постачається ОКП Миколаївоблтеплоенерго, проектним значенням та параметрам, визначеним в технічних умовах на встановлення приладів обліку. Окремі заявники повідомляли відділення, що після здійснення опломбування теплових вентилів (запірної арматури) якість послуг з централізованого опалення залишалась незмінною.

У заявах до відповідача було повідомлено про порушення прав та законних інтересів громадян при наданні їм послуг з централізованого опалення з боку ОКП Миколаївоблтеплоенерго.

З висновку адміністративної колегії вбачається, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго здійснює діяльність по транспортуванню теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг(надалі НКРКП) №041940 від 07.12.2012; виробництво теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041939 від 07.12.2012 та постачання теплової енергії на підставі ліцензії НКРКП №041941 від 07.12.2012.

З оспорюваного рішення відповідача вбачається, що відповідно до Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05 березня 2002 року №49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2002 року за №317/6605, відділенням було проведено дослідження становища ОКП Миколаївоблтеплоенерго на ринку надання житлово-комунальних послуг, а саме - комунальних послуг з централізованого опалення населенню міста Миколаєва Миколаївської області у 2015 році та протягом поточного періоду 2016 року.

Отже, товарними межами ринку, який підлягав дослідженню, є комунальні послуги з централізованого опалення.

Споживачами послуг ОКП Миколаївоблтеплоенерго виступили, зокрема, фізичні особи, які отримують послуги з централізованого опалення від даного підприємства внаслідок того, що системи теплозабезпечення їх приміщень (житлових та нежитлових) приєднані (підключені) саме до теплових мереж підприємства.

Часовими межами даного ринку визначено: 2015 рік та поточний період 2016 року.

Відповідачем було встановлено, що згідно з абзацом другим частини першої статті 12 Закону України Про захист економічної конкуренції, ОКП Миколаївоблтеплоенерго є таким, що у 2015 році та поточному періоді 2016 року у територіальних межах міста Миколаєва Миколаївської області, де розташовані мережі, що належать або використовуються (експлуатуються) ОКП Миколаївоблтеплоенерго для надання послуг з централізованого опалення своїм абонентам (споживачам), займає монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з централізованого опалення населенню, як таке, що не має на цьому ринку жодного конкурента.

Відповідачем зясовано, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго протягом опалювального періоду 2015-2016 років вчиняв дії, спрямовані на втручання у роботу внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, а саме - здійснював відкриття запірних вентилів (кранів) на повну, які знаходяться на вводах у внутрішньобудинкові мережі теплопостачання, з подальшим їх опломбуванням, за інформацією, повідомленою заявниками, це призводить до зростання фінансових витрат на оплату послуг з централізованого опалення, у звязку з оплатою вимушено спожитих обсягів теплової енергії.

Позивач обґрунтовує вжиття таких заходів вимогами до безпечної, надійної та економічної експлуатації теплових мереж, систем опалення, які встановлено Правилами експлуатації теплових мереж.

ОКП Миколаївоблтеплоенерго зазначає, що згідно пункту 6.4.1 Правил №71, експлуатацію теплових пунктів, трубопроводів, систем теплоспоживання та їх регулювання, повинна здійснювати житлово-експлуатаційна організація, як балансоутримувач будинкової системи. Відповідно до положень пункту 5.2.3. Правил, без спеціально підготовленого персоналу заборонено експлуатацію теплових установок і мереж. Також, підприємство наголошує на тому, що згідно пункту 11 Правил користування тепловою енергією, забороняється самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання, а згідно з пунктом 12.11. ДБН В.2.5.-39.2008 Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Теплові мережі забороняється регулювання подачі теплоносія запірною арматурою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі Правила №1198) передбачено, що облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін.

Відповідно до пункту 41 вказаних Правил споживач несе відповідальність за технічний стан, обслуговування та експлуатацію системи теплоспоживання, що перебуває у межах його балансової належності (експлуатаційної відповідальності).

Пунктом 23 Правил №1198 передбачено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності) , відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до норм ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, належить обслуговування внутрішньобудинкових мереж.

Відповідно до пункту 36 Правил №1198, теплопостачальна організація, зокрема, зобов'язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.

Згідно з пунктом 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі Правила №630) виконавець послуг з централізованого опалення зобовязаний, у тому числі, своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Таким чином, виходячи з вимог законодавчих актів у сфері теплопостачання, ОКП Миколаївоблтеплоенерго зобовязано контролювати параметри теплового носія, який постачається по теплових мережах, з метою забезпечення кінцевих споживачів послугами належної якості.

В ході розгляду справи №1-26.213/6-2016 відповідачем встановлено, що позивач вчиняє дії, які не передбачені законодавством (відкриває на повну теплові вентилі/запірну арматуру/засувки на теплових вводах та приладах обліку та опломбовує їх).

При цьому, позивач зобовязаний вчиняти дії щодо забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення належної якості та дотримання ними положень нормативно-правових актів виключно в межах встановлених прав та обовязків, не вдаючись при цьому до ущемлення інтересів споживачів таких послуг.

Відповідно до вимог Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71(далі - Правила №71) балансоутримуюча організація несе відповідальність за технічний стан внутрішньобудинкових мереж, до яких належить арматура, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання. В той же час, теплопостачальна організація може здійснювати втручання в роботу внутрішньобудинкових мереж лише згідно положень законодавства та на підставі укладених договорів з балансоутримувачами таких мереж.

Отже, ОКП Миколаївоблтеплоенерго не мало належних правових підстав висувати вимоги щодо надання доступу до теплових пунктів саме з метою опломбування запірних вентилів (кранів).

Положення нормативно-правових актів у сфері теплопостачання передбачають надання доступу виконавця послуг з централізованого опалення до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем лише з метою їх профілактичного огляду, зняття контрольних показів приладу обліку, встановлення чи заміни санітарно-технічного обладнання. Здійснення заходів з опломбування запірних вентилів, арматури, засувок не передбачено положеннями нормативно-правових актів.

Аналогічна позиція викладена і в листі від 23.03.2016р. № 28/13-06-201 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Миколаївські області одержаного відділенням у ході розгляду справи, зміст якого містить наступну інформацію: В нормативних документах не передбачено надання теплопостачальними організаціями приписів балансоутримувачу про надання доступу до вентилів/запірної арматури/засувок внутрішньобудинкової системи теплопостачання з метою їх повного відкриття та подальшого опломбування (мовою оригіналу).

Положення вищенаведених норм законодавства передбачають надання доступу виконавця послуг з централізованого опалення до мереж, арматури, засобів обліку, розподільчих систем лише з метою їх профілактичного огляду, зняття контрольних показів приладу обліку, встановлення чи заміни санітарно-технічного обладнання. Здійснення заходів з опломбування запірних вентилів, арматури, засувок не передбачено положеннями нормативно-правових актів.

Відповідно до Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.96 № 929, державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

Відповідно до пункту 4 Положення про енергетичний нагляд до завдань та функцій Держенергонагляду, зокрема, належить: здійснення допоміжних заходів із забезпечення надійного і сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України відповідно до законодавства, контроль за дотриманням суб'єктами електроенергетики, суб'єктами відносин у сфері теплопостачання і споживачами електричної енергії вимог нормативно-правових і нормативно-технічних актів у сфері виробництва, постачання та споживання енергії.

Виходячи з наведених положень законодавства, вищенаведена позиція Держенергонагляду у Миколаївській області, як органу, до повноважень якого входить здійснення контролю за дотриманням законодавства у сфері теплопостачання, має бути врахована субєктами господарювання у своїй діяльності з постачання теплової енергії.

Відповідач дійшов висновку, що існуючі системи централізованого опалення встановлені у вказаних будинках не забезпечують раціональне споживання мешканцями будинків послуг з централізованого опалення. Позивач при видачі технічних умов на встановлення засобів обліку теплової енергії не враховуються положення щодо необхідності встановлення засобів регулювання, які б дозволили налагодити коректну роботи системи опалення.

Крім того, відповідачем були проаналізовані обставини, повязані з регулюванням ОКП Миколаївоблтеплоенерго параметрів якості теплової енергії, що постачається споживачам мешканцям зазначеного будинку.

Зясовані та зазначені відділенням АМК відомості засвідчують, що якісні та кількісні параметри теплового носія, який подається до внутрішньобудинкових мереж будинку, залежать від параметрів відпуску теплової енергії на котельнях позивача. Балансоутримувачі внутрішньобудинкових мереж теплопостачання не мають можливості коригувати роботу системи опалення з метою забезпечення економного використання теплової енергії.

Відповідач дійшов висновку, що відповідальні за експлуатацію теплових мереж у вищенаведеному будинку особи не мають можливість регулювати подачу теплового носія. Як зясовано відділенням АМК, за наведеними адресами у рішенні мешканці будинку, до моменту опломбування, мали можливість самостійно здійснювати регулювання споживання теплової енергії шляхом прикручування запірних вентилів. При цьому у своїй заяві мешканці наголошують на тому, що лічильник встановлювався ними саме з метою економії та контролю за споживанням теплової енергії.

Отже, некоректна робота системи централізованого опалення будинків обумовлена, зокрема, відсутністю засобів регулювання системи, що не дозволяє виконати її налаштування, яке б забезпечувало раціональне використання теплової енергії та корегування параметрів теплового носія, у разі їх відхилень від проектних чи нормативних значень.

Виходячи з зібраної інформації, відділенням було зясовано, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго протягом опалювального періоду 2015-2016 років надсилало на адресу балансоутримувачів багатоквартирних житлових будинків міста Миколаєва листи, відповідно до змісту яких вимагало надавати доступ до запірної арматури з метою здійснення її опломбування.

Нагляд та експлуатацію теплових пунктів, у тому числі засобів обліку та мереж, які розташовані у багатоквартирних будинках та забезпечують теплоносієм квартири мешканців відповідного будинку, здійснюють саме балансоутримувачі внутрішньобудинкових систем опалення, тобто виконавці послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім того, виходячи з положень чинного законодавства, на балансоутримувача покладені обовязки щодо вчинення заходів з раціонального використання теплової енергії.

Пунктом 5.2.7 Правил № 71 визначено, що керівники суб'єктів господарювання, особи, відповідальні за загальний стан теплового господарства та технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок і мереж, повинні забезпечити: технічно справний стан теплових установок і мереж, іншого устаткування, яке належить до теплового господарства суб'єкта господарювання; експлуатацію та обслуговування теплових установок і мереж відповідно до вимог цих Правил, вимог нормативно-правових актів з охорони праці, промислової безпеки, користування тепловою енергією та пожежної та техногенної безпеки, інших нормативних документів; недопущення неефективного використання та необґрунтованих втрат теплової енергії; використання вторинних теплових енергетичних ресурсів.

Враховуючи наведене, балансоутримуюча організація, як субєкт, що несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію теплових установок та внутрішньобудинкових мереж, та теплопостачальна організація, як субєкт господарювання, що несе відповідальність за стан теплових мереж та кінцеву якість послуг з централізованого опалення, повинні забезпечити надійну експлуатацію систем теплопостачання та не допускати неефективного використання теплової енергії.

За таких обставин, у позивача відсутні правові підстави висувати вимоги до балансоутримуючої організації щодо надання доступу та опломбування теплових (запірних) вентилів (кранів), а його дії, що полягають у відкритті та опломбуванні запірних вентилів (кранів) у багатоквартирних житлових будинках, суперечать положенням законодавства у сфері теплоенергетики щодо економного та заощадливого використання енергоресурсів та призводять до вимушеного надмірного споживання теплоносія мешканцями багатоквартирних будинків. Такі дії підприємства призводять до порушення положень законодавства, якими визначено межі експлуатаційної відповідальності виконавців послуг з централізованого опалення та виконавців послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

Втручання у роботу внутрішньобудинкових систем опалення, без належних на те правових підстав, призводить до можливості підприємства отримувати додаткові фінансові кошти, які оплачуються споживачами послуг з централізованого опалення за обсяги теплового носія, який споживається нераціонально.

Невжиття заходів з боку теплопостачальної організації, які б спрямовувались на заощадливе використання теплового носія, призводить (може призвести) до ущемлення інтересів споживачів, шляхом понесення ними додаткових витрат на оплату теплового носія спожитого без належної потреби.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», яка полягає у невжитті заходів, спрямованих на раціональне використання теплової енергії мешканцями багатоквартирних будинків, призводить до надмірного, без фактичної потреби вимушеного споживання послуг з централізованого опалення, що у свою чергу призводить до ущемлення інтересів споживачів, що є однією із кваліфікуючих ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку.

Крім того, невжиття позивачем заходів, спрямованих на забезпечення встановлення у багатоквартирних будинках засобів регулювання, може призвести до неналежного функціонування системи опалення, а саме - одні мешканці будуть вимушені оплачувати непотрібний їм обсяг теплової енергії, а інші будуть позбавлені можливості отримати послуги з централізованого опалення, що відповідали б нормативному температурному режиму.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав встановлення надмірного, без фактичної потреби, вимушеного споживання послуг з централізованого опалення, з огляду на наступне. Так, на аркушах справи №№185, 186, 188-200 містяться копії звітів про добові параметри теплопостачання, відомостей споживання теплоенергії, про що також зазначено і в оскаржуваному рішенні відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що намагання споживачів самостійно здійснити регулювання подачі теплового носія лише підтверджує невжиття з боку підприємства всіх належних заходів, які б забезпечили раціональне використання теплової енергії. Існуюча схема забезпечення споживачів теплової енергії не дозволяє здійснити ефективне налагодження роботи системи централізованого опалення та раціональне використання теплової енергії, а доводи заявника апеляційної скарги щодо неможливості встановлення в існуючих системах теплопостачання регуляторів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не позбавляють позивача обовязку забезпечення раціонального використання теплоенергії та недопущення її марнотратства.

Крім того, згідно з п. 1.4 Правил експлуатації теплових мереж теплові установки та мережі, що споруджуються або модернізуються мають відповідати проекту, національним стандартам, технічним умовам на устаткування та вимогам цих Правил.

Враховуючи, що послуги з централізованого опалення надаються ОКП Миколаївоблтеплоенерго кінцевим споживачам з використанням внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, підприємство при наданні таких послуг має дотримуватися вимог не лише законодавства у сфері теплопостачання, але й нормативно-правових актів, у яких закріплено вимоги щодо експлуатації внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення.

Таким чином, обовязок щодо забезпечення виконання вимог теплопостачальної організації витікає з відповідних договірних відносин між балансоутримувачем та теплопостачальною організацією.

Пунктом 6.3.5 Правил експлуатації теплових мереж визначено, що організація, що експлуатує теплові мережі, здійснює контроль за дотриманням режимів споживання теплової енергії згідно з договором.

Відповідно до положень вищенаведених нормативно-правових актів, втручання теплопостачальної організації в роботу внутрішньобудинкових мереж може здійснюватися лише на підставі положень законодавства та укладених договорів з балансоутримувачами таких мереж.

Відповідачем встановлено, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго було здійснено опломбування теплових вентилів не лише у багатоквартирних будинках, в яких мешкають заявники, але й в інших житлових будинках міста Миколаєва. При цьому, позивачем не вживалось жодних заходів, зокрема, не зазначались вимоги, рекомендації чи пропозиції врахувати при розробленні проектів на встановлення засобів обліку необхідність влаштування засобів регулювання споживання теплової енергії.

Не будучи обізнаними з положеннями законодавства у сфері теплопостачання, споживачі не звертали увагу на необхідності встановлення додаткових приладів регулювання, які передбачені положеннями чинного законодавства. У звязку зі сприятливими погодними умовами, споживачі-мешканці багатоквартирних будинків м.Миколаєва, з метою раціонального та економного використання теплового носія, не маючи при цьому іншої можливості, зменшували обєми його споживання за допомогою теплових вентилів (запірної арматури).

Колегією суддів відхилено доводи апеляційної скарги відносно того, що споживачі не зверталися до теплопостачальної організації за технічними умовами на встановлення засобів регулювання, оскільки видачу технічних умов на встановлення приладів обліку здійснює теплопостачальна організація, нею мають бути враховані технічні параметри існуючої системи теплопостачання кожного окремого житлового будинку та передбачені положення щодо обладнання вузла обліку пристроями, які б забезпечували можливість регулювання подачі теплового носія і ОКП Миколаївоблтеплоенерго має здійснювати свою діяльність, виходячи з принципів економічної доцільності, зменшення втрат, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів та забезпечення впровадження, зокрема, приладів регулювання споживання теплової енергії.

ОСОБА_2 з тим, технічні умови, які видавались підприємством, не передбачали обовязкових вимог щодо встановлення засобів автоматичного регулювання, а лише містили положення, які вказували про передбачення місця для встановлення таких засобів в майбутньому. При цьому, підприємством не було надано жодних рекомендацій або ж розяснень щодо необхідності встановлення таких засобів, з метою повного забезпечення цільового призначення вузлів обліку теплової енергії, а саме можливості налагодження роботи системи централізованого опалення.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОКП Миколаївоблтеплоенерго, вчиняючи дії з опломбування теплових вентилів (запірної арматури) у багатоквартирних будинках, обладнаних загальнобудинковими тепловими лічильниками, фактично позбавляє можливості споживачів послуг з централізованого опалення раціонально використовувати тепловий носій залежно від погодних умов. При цьому, виходячи з обставин, повідомлених споживачами у зверненнях та заявах, повязаних з надмірним постачанням теплового носія за сприятливих погодних умов, позивач зі свого боку не вживав належних заходів, які були б спрямовані саме на економне використання теплового носія, про що свідчать зростання обсягів споживання теплової енергії мешканцями багатоквартирних будинків, який, в деяких випадках, не відповідав фактичним умовам зовнішнього середовища та використовувався нераціонально.

Таким чином, є вірним висновок місцевого господарського суду, що адміністративна колегія відповідача правомірно визначила бездіяльність ОКП Миколаївоблтеплоенерго, яка полягає у невжитті належних заходів, спрямованих на заощадливе та раціональне використання теплового носія, оптимізацію технологічних втрат теплової енергії, забезпечення належної якості послуг з централізованого опалення мешканцям багатоквартирних будинків, внаслідок чого уповноважені особи позбавленні можливості здійснювати регулювання подачі теплового носія, що призводить до вимушеного (надмірного), без фактичної потреби споживання мешканцями багатоквартирних будинків послуг з централізованого опалення та зростання витрат таких споживачів на оплату послуг, як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, а саме: зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку у вигляді бездіяльності, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку.

Ст. 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України відносить до основних завдань Комітету, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про Антимонопольний комітет України державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів субєктів господарювання та споживачів від його порушень, здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч.ч. 6 і 7 ст. 12-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України рішення адміністративної колегії названого Комітету його територіального відділення приймаються відповідно від імені Антимонопольного комітету України або від імені його територіального відділення.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Частиною 5 ст. 13 Цивільного кодексу України визначено, що не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Пунктом 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 №278 визначено, що ліцензіат не має права зловживати монопольним становищем у будь-якій формі.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції до повноважень органів Антимонопольного комітету віднесено, зокрема, прийняття рішень про припинення порушення вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Кваліфікуючи в даній справі дії (бездіяльність) ОКП Миколаївоблтеплоенерго - субєкта господарювання, як зловживання монопольним (домінуючим) становищем, АМК встановив факти, які вказують на зловживання позивачем монопольним становищем на ринку надання житлово-комунальних послуг.

Частиною 1 ст. 13 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Вимогами ч.3 ст. 13 цього Закону передбачено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Згідно з п. 2 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

За змістом ч. 1 ст. 59 цього Закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Проаналізувавши вищенаведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що матеріали справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №1-26.213/6-2016 містять достатньо доказів для кваліфікації бездіяльності відповідача, як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 2 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції. Відповідачем встановлені всі необхідні кваліфікуючі ознаки порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку.

Доводи апеляційної скарги стосовно невстановлення наявності технічної можливості для установки автоматичного регулювання в існуючі системи теплопостачань будівель, є неповним зясуванням обставин, які мають значення для справи і, як наслідок, є підставою для визнання частково недійсним рішення відповідача, судовою колегією не приймаються, оскільки не спростовують висновків рішення суду першої інстанції і не звільняють позивача від обовязку раціонального та економного використання енергоресурсів, зменшення їх втрат та зниження собівартості при здійснення діяльності з постачання теплової енергії.

Колегія судів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо законності і обґрунтованості рішення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №1-26.213/6-2016, оскільки його прийняття здійснено з дотриманням процесуальних засад, визначених розділом 7 Закону України „Про захист економічної конкуренції"" та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 №169 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22.07.1998 за № 471/2911.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи та не впливають на законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга позивача, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 року по справі № 915/1209/16 залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Миколаївоблтеплоенерго на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 року по справі № 915/1209/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2017 року по справі № 915/1209/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: В.А. Лисенко

ОСОБА_2