ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа № 911/321/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки
про стягнення 25000 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 ліквідатор
відповідача:ОСОБА_3 дов. від 30.12.2016 № 30/12/16
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» (далі відповідач) про стягнення 25000 грн. збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час відновлення порушених відповідачем прав позивача, він зазнав збитків у вигляді витрат по оплаті наданих послуг з проведення аудиторської перевірки та послуг адвоката в заявленому до стягнення розмірі.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що понесені позивачем витрати, які він вважає збитками не є збитками, оскільки такі витрати не мають обовязкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань. За вказаних обставин, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» (далі позивач) звернулось в господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» (далі відповідач) про витребування із незаконного володіння відповідача дизель-генератор марки Р400Е3, інвентарний номер 00214, № FGWRPES8HCMK00393, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3, з мотивів того, що зазначений дизель-генератор, власником якого є позивач, знаходиться у нежитлових приміщеннях відповідача, який без достатніх правових підстав володіє зазначеним майном.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2016 порушено провадження у справі № 911/1849/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В процесі розгляду справи № 911/1849/16 позивач для підтвердження обставин на які він посилався в підтвердження своїх вимог щодо витребування із незаконного володіння відповідача дизель-генератор марки Р400Е3, інвентарний номер 00214, № FGWRPES8HCMK00393, зокрема, наявності в нього права власності на спірне майно та надання суду відповідних доказів в підтвердження зазначених вимог, замовив проведення аудиторського дослідження, уклавши з ПП «Аудиторська фірма «Аудит-Тест» угоду на надання аудиторських послуг від 12.07.2016.

На виконання умов угоди на надання аудиторських послуг від 12.07.2016, ПП «Аудиторська фірма «Аудит-Тест» здійснено перевірку стосовно відображення в бухгалтерському обліку позивача дизель-генератору марки Р400Е3. За результатами перевірки складений звіт від 14.07.2016, в якому зазначено, що в залишках товарно-матеріальних цінностей основних засобах позивача відображено дизель-генератор Р400Е3, в наявності всі підтверджуючи документи первинного бухгалтерського обліку, при передачі дизель-генератора Р400Е3 в експлуатацію йому було присвоєно інвентарний номер 00214 (серійний номер об`єкту FGWRPES8HCMK00393), що відображено в акті приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 04.05.2011 та підтверджено комісією, всі перелічені документи проведені (відображені) в бухгалтерському обліку позивача.

Позивачем згідно платіжного доручення від 09.12.2016 № 21 сплачено ПП «Аудиторська фірма «Аудит-Тест» кошти в сумі 15000 грн. за надані аудиторські послуги згідно угоди на надання аудиторських послуг від 12.07.2016.

Завірені копії угоди на надання аудиторських послуг від 12.07.2016 та платіжного доручення від 09.12.2016 № 21 залучені до матеріалів справи.

За результатами розгляду справи № 911/1849/16, господарським судом Київської області прийнято рішення від 17.08.2016, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2016, яким позов задоволено повністю. Витребувано із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» дизель-генератор марки Р400Е3, інвентарний номер 00214, № FGWRPES8HCMK00393, який знаходиться за адресою: 08171, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» 3149,68 грн. судового збору.

В процесі виконання рішення суду по справі № 911/1849/16, позивач замовив надання юридичних послуг адвокатом для представництва інтересів ТОВ «АВС ОСОБА_1» при здійсненні заходів із примусового виконання рішення суду, уклавши з адвокатом ОСОБА_4 договір про надання правової допомоги від 22.11.2016 № 29.

Позивачем згідно платіжного доручення від 29.11.2016 № 19 сплачено адвокату ОСОБА_4 кошти в сумі 10000 грн. за надані юридичні послуги.

Завірені копії договору про надання правової допомоги від 22.11.2016 № 29 та платіжного доручення від 29.11.2016 № 19 залучені до матеріалів справи.

Загальна сума витрат понесених позивачем по оплаті наданих послуг з проведення аудиторської перевірки та послуг адвоката складає 25000 грн.

Звертаючись з даним позовом позивач стверджує, що зазначені вище витрати по оплаті наданих послуг з проведення аудиторської перевірки та послуг адвоката в сумі 25000 грн., є збитками, що понесені ним для захисту та відновлення свого порушеного права відповідачем, які, на думку позивача, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, як особою, що порушила права позивача.

Відповідач проти вказаних вимог заперечує, з тих підстав, що понесені позивачем витрати, які він вважає збитками не є збитками, оскільки такі витрати не мають обовязкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань.

З огляду на зазначені підстави вимог та заперечень суд зазначає таке.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За загальним правилом збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке повязане з утиском інтересів особи як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах тощо.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Обовязковими умовами для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування збитків є: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обовязок доказування збитків та їх обґрунтування несе позивач та такий обовязок не може покладатися на відповідача.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання відповідачем збитків.

Витрати щодо оплати наданих позивачу послуг з проведення аудиторської перевірки в процесі розгляду справи № 911/1849/16 для підтвердження його права власності на спірний дизель-генератор та залучення адвоката для представництва інтересів позивача при здійсненні заходів із примусового виконання рішення суду по справі № 911/1849/16 понесені позивачем на власний розсуд, є добровільними діями позивача, його правом замовити надання йому необхідних послуг, а не обовязком. Зазначені витрати не стоять в залежності від дій відповідача та не можуть вважатися збитками завданими позивачеві відповідачем.

Відсутня вина відповідача в тому, що позивач при вирішенні спору у справі господарського суду Київської області № 911/1849/16 про витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей ОСОБА_1» спірного дизель-генератора марки Р400Е3, інвентарний номер 00214, № FGWRPES8HCMK00393, не міг довести право власності на спірне майно іншим способом ніж через аудиторський висновок, за який позивач сплатив кошти, які вважає своїми збитками.

Позивач в процесі розгляду справи № 911/1849/16 не був позбавлений права щодо подачі відповідного клопотання про призначення у справі судової експертизи для зясування питань, які були висвітлені в аудиторському висновку та понесені витрати з оплати експертного дослідження за наслідками вирішення спору були б розподілені відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, як судові витрати.

Також суд зазначає, що не є обовязковим залучення адвоката для представництва інтересів юридичних осіб у процесі примусового виконання рішення суду, представниками юридичних осіб можуть бути, зокрема, керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами.

Позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, яка спричинила йому збитки, вини відповідача у понесених позивачем збитках, причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, оскільки збитки мають бути наслідком саме порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого позивача, у звязку з чим, суд приходить до висновку про відсутність повного складу цивільного правопорушення, що є обовязковою умовою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду Київської області від 16.02.2005 у справі № 274/3-2004.

За таких обставин, позивачем всупереч згаданих вище приписів законодавства, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді витрат по оплаті наданих послуг з проведення аудиторської перевірки та послуг адвоката в сумі 25000 грн., у звязку з чим позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 20.04.2017.