КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа№ 910/24994/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від ПАТ „ВіЕс Банк": Левченко В.І. - довіреність № 1945/02 від 17.01.17

Жук Р.С. довіреність № 1410 від 14.12.15

від ДП з 100% іноземною інвестицією „Альт-Інвест":

Загородня Д.М. - довіреність № б/н від 14.01.16

від ДП з 100% іноземною інвестицією „Союзконтракт Інвестмент":

Лазоренко Ю.О. - довіреність № б/н від 02.03.15

ліквідатор, арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. - свідоцтво №149 від 18.02.2013

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року

у справі № 910/24994/15 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертехніка"

про визнання банкрутом

за заявою Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний торговий дім „Меркурій"

про визнання аукціону недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року у справі № 910/24994/15 у задоволенні заяви ПАТ „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним відмовлено. У задоволенні заяви ПАТ „ВіЕс Банк" про забезпечення заяви про визнання аукціону недійсним відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ПАТ „ВіЕс Банк" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Пантелієнка В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.03.2017 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли доповнення до апеляційної скарги, а від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. - відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду від 06.03.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.03.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від скаржника надійшли додаткові пояснення по справі та клопотання про фіксацію судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке колегією суддів задоволено.

Ухвалою суду від 20.03.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 03.04.2017 року та зобов'язано ліквідатора банкрута надати суду беззаперечні докази на підтвердження наявності у організатора спірного аукціону достатнього, але не менш як 3 роки, досвіду проведення аукціонів у відповідності до ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство, а також зобов'язано ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" надати суду належним чином завірену копію статуту ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" в редакції, чинній станом на березень 2013 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута та від торгуючої організації на виконання вимог ухвали суду від 20.03.2017 року надійшли витребувані судом документи, а від представника скаржника - додаткові пояснення по справі, які колегією суддів долучено до матеріалів справи. Крім того, від представника банку надійшли клопотання, в якому просить суд зафіксувати факт відсутності на DVD-диску відеозапису другого повторного аукціону з продажу майна боржника, який відбувся 02.12.2016 року, а також про витребування у організатора аукціону відповідного відеозапису, у задоволенні яких колегією суддів відмовлено у зв'язку з наданням ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" 03.04.2017 року вказаного відеозапису до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 10.04.2017 року на підставі ст. 77 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові пояснення по справі, а від ліквідатора банкрута - пояснення по справі та клопотання про продовження строку розгляду спору та відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю йому часу для надання витребуваних судом доказів.

Крім того, від представника ДП з 100% іноземною інвестицією „Альт-Інвест" також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивовано необхідністю часу для отримання відповіді від Міністерства юстиції України для долучення її до матеріалів справи.

Розглянувши в судовому засіданні заявлені клопотання та вислухавши позиції учасників провадження у справі, зважаючи на обмежений строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду та відсутність можливості чергового відкладення розгляду справи, беручи до уваги те, що відкладення є правом суду, а не обов'язком, з метою безпідставного затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені клопотання про відкладення розгляду справи не підлягають задоволенню та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Представники ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", ТОВ „АТІ Інвестмент" та ТОВ „АТІ Ріал Естейт" в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представники скаржника в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним задовольнити.

Представники ДП з 100% іноземною інвестицією „Альт-Іінвест", ДП з 100% іноземною інвестицією „Союзконтракт Інвестмент" та ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року - без змін.

За клопотанням скаржника у відповідності до ст. 81-1 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалося з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

10.04.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ „ВіЕс Банк" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціонів в межах справи № 910/24994/15 - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення заяви банку, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ „Інтертехніка".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 року порушено провадження у справі № 910/24994/15 про банкрутство ТОВ „Інтертехніка", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. Попереднє засідання призначено на 14.12.2015 року.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду першої інстанції від 14.12.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ „Інтертехніка" на загальну суму 157 180 803,91 грн., до якого, в тому числі, окремо включено вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: ПАТ „ВіЕс Банк" на суму 65 119 441,34 грн. та Малого приватного підприємства „Калина" на суму 78 968,14 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 19.02.2016 року за № 28435.

В ході виконання обов'язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим встановлено, що ТОВ „Інтертехніка" належать на праві власності 58 одиниць рухомого майна, з яких 52 одиниці - заставне майно та нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільській, 3г.

У відповідності із частинами першою та другою статті 44 зазначеного Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута наступними способами: проведення аукціону, продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу майна банкрута здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу майна банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до вимог частини першої статті 57 Закону про банкрутство початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно із статтею 43 Закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Отже, у разі ненадання заставним кредитором згоди на реалізацію майна або ігнорування ним письмових вимог ліквідатора останній на виконання ст. 42 Закону про банкрутство зобов'язаний звернутися з відповідним клопотанням про надання такої згоди до суду, який розглядає справу про банкрутство. Проте у будь-якому випадку погодження початкової вартості заставного майна (із заставним кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.07.2015 року у справі № 904/6495/13).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що оцінка майна боржника здійснюється відповідно до Закону, виключно ліквідатором боржника, а згода забезпеченого кредитора на реалізацію майна, передбачена статтею 42 Закону не пов'язана із наданням заставному кредитору права обирати порядок і умови реалізації даного майна (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 07.04.2015 року у справі № 901/3006/13 та від 06.10.2015 року у справі № 904/7236/13).

Листами від 27.04.2016 року ліквідатор банкрута звернувся до ПАТ „ВіЕс Банк" та МПП „Калина" про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

Листом від 29.04.2016 року №01/04 МПП „Калина" надало згоду на продаж заставного майна.

Листом від 13.05.2016 року №10-3/8171 ПАТ „ВіЕс Банк" надало згоду на продаж заставного майна з дотриманням певних умов ПАТ „ВіЕс Банк", а листом від 31.05.2016 року №10-3/9198 відкликало надану згоду.

06.06.2016 року ліквідатором банкрута подано до господарського суду міста Києва клопотання про надання згоди на продаж заставного майна банкрута, яке перебуває в іпотеці у ПАТ „ВіЕс Банк".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2016 року задоволено клопотання ліквідатора ТОВ „Інтертехніка" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. та надано згоду на продаж заставного майна банкрута, що належить останньому на праві власності та перебуває у іпотеці ПАТ „ВіЕс Банк", а саме: нежилих приміщень торгово-розважального комплексу з №1 по № 10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№ XXV, XXVI підвалу, з № 1 по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № 1 по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху (в літ. А) загальною площею 8439,30 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 3 г.

10.03.2016 року на веб-сайті http://о1х.uа ліквідатором банкрута було розміщено оголошення про конкурс на визначення кандидатури організатора аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка", за результатами якого переможцем визнано ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій".

10.08.2016 року та 11.08.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" як цілісного майнового комплексу, призначеного на 15.09.2016 року, за стартовою ціною, визначеною за сукупністю всіх визнаних вимог кредиторів, а саме: 157 180 803,91 грн.

17.08.2016 року та 18.08.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка", призначеного на 15.09.2016 року, відповідно до якого аукціон визнано таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заяв на участь у аукціоні.

З метою подальшої реалізації заставного майна банкрута, ліквідатором організовано здійснення оцінки 52 одиниць заставного майна (ЛОТ №3) та 6 одиниць не заставного рухомого майна (ЛОТ №4), за результатами якої встановлено, що ринкова вартість заставного майна становить 78 815,00 грн., а не заставного - 3 720,00 грн.

Крім того, ліквідатором організовано здійснення оцінки нежилих приміщень №№ XIII, XIV - трансформаторна підстанція, загальною площею 36,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літ.«А») (ЛОТ №1). за результатами якої встановлено, що ринкова вартість вказаного майна становить 629 340,00 грн.

Також ліквідатором організовано здійснення оцінки нежилих приміщень торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№ XXV, XXVI підвалу, з № 1 по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № 1 по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, в т.ч.: торгівельні приміщення площею 6071,90 кв. м; заклади побутового обслуговування площею 575,30 кв.м.; заклади громадського харчування площею 416,00 кв. м; технічні приміщення, площею 1376,10 кв.м. Місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера «А») (ЛОТ №2) за результатами якої встановлено, що ринкова вартість вказаного майна становить 196 129 330,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи Дочірнім підприємством з 100 % іноземною інвестицією „Союзконтракт Інвестмент" замовлено у Київському науково-дослідному інституті судових експертиз рецензування звіту про незалежну оціночну вартість нежилих приміщень торгово-розважального комплексу з № 1 по № 10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№ XXV, XXVI підвалу, з № 1 по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № 1 по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, що належать ТОВ „Інтертехніка" та розташовані за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г, який складений Приватним підприємством "ЕкспертГарант" 18.08.2016 року.

Відповідно до рецензії на звіт про оцінку нежилих приміщень торгово-розважального комплексу за адресою: вул. Срібнокільська, буд. 3-Г від 01.11.2016 року № 15262/16-54, експерт дійшов до наступних висновків: виконавець, який був залучений до проведення оцінки, мав право проведення професійної оціночної діяльності за відповідним напрямком на дату оцінки та дату складання Звіту, відповідно до вимог нормативно-правових актів; у Звіті реалізована концепція визначення ринкової вартості, що відповідає вимогам нормативно-правових актів та меті, з якою проводилась оцінка; обсяг зібраної інформації вважається достатнім для проведення оцінки, але недостатньо повно викладений у Звіті; при визначенні вартості об'єкту оцінки оцінювачем застосовано та обґрунтовано методичні підходи відповідно до нормативно-правових актів з оцінки майна.

Загальний висновок про достовірність оцінки майна - Звіт про оцінку нежилих приміщень торгово-розважального комплексу "літер А" з №1 по № 10 (групи приміщень № 15), з №ХVІ по № XX, №№ XXV, XXVI підвалу, з № 1 по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № 1 по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, що належать ТОВ „Інтертехніка" та розташовані за адресою: вул. Срібнокільська, буд. 3-Г, в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки, та може використовуватись з метою, зазначеною у Звіті.

26.08.2016 року та 29.08.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розмішено оголошення про проведення 28.09.2016 року аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" частинами по лотах за початковою вартістю, визначеною оцінкою.

07.09.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка", призначеного на 28.09.2016 року, відповідно до якого аукціон визнано таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заяв на участь у аукціоні.

14.09.2016 року та 15.09.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення 13.10.2016 року повторного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" частинами по лотах, за початковою вартістю, зменшеною на 20% від початковою вартості попереднього аукціону.

21.09.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка", призначеного на 13.10.2016 року, відповідно до якого аукціон визнано таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заяв на участь у аукціоні.

02.11.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення 02.12.2016 року другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" частинами по лотах, за початковою вартістю, зменшеною на 20% від початковою вартості повторного аукціону, а саме:

- Лот № 1 - нежилі приміщення №№ XIII, XIV - трансформаторна підстанція, загальною площею 36,60 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літ. "А") - стартова ціна - 402 777,60 грн. без ПДВ.

- Лот № 2 - нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, в тому числі: місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А"), - майно яке перебуває в іпотеці ПАТ „ВіЕс Банк" - стартова ціна - 125 522 771,20 грн. без ПДВ.

- Лот № 3 - індивідуально-визначене рухоме майно в переліку, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г. - (вітрини, кабелі, прилавки, оргтехніка і т.д.) - стартова ціна - 50 441,60 грн. без ПДВ.

- Лот № 4 - індивідуально-визначене рухоме майно в переліку, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г. - стартова ціна - 2 380,80 грн. без ПДВ.

Організатором зазначеного вище аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" було визначено дводенний термін прийому заяв на участь у вказаному вище аукціоні - тобто до 04.11.2016 року.

У оголошенні від 02.11.2016 року визначено порядок подання заяв на участь в аукціоні, згідно якого заяви на участь в аукціоні приймаються організатором аукціону в робочі дні з 10-00 до 15-00 години з моменту опублікування оголошення про проведення аукціону на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України до 04.11.2016 року включно за адресою: м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим.1001, оф.4.

14.11.2016 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПАТ „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним.

В поданій заяві ПАТ „ВіЕс Банк" зазначило, що останнім не вдалося зареєструватися для участі в даному аукціоні, оскільки заява на участь в другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" по лоту № 2 не була вручена організатору аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" за адресою, вказаною в оголошенні: м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим.1001, оф.4, у зв'язку з тим, що за наведеною адресою 04.11.2016 року в період з 10 год. 00 хв. - 10 год. 20 хв. був відсутній організатор аукціону ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", що підтверджується свідоцтвом від 04.11.2016 року, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 4742.

Таким чином, за переконанням ПАТ „ВіЕс Банк", організатором аукціону з продажу майна банкрута було створено умови, за яких Банк не зміг подати заяву на участь в аукціоні та зареєструватися як учасник в другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" по лоту № 2, чим порушено рівність учасників даного аукціону.

Зважаючи на викладені обставини, ПАТ „ВіЕс Банк" звернулось до суду із заявою, в якій просило визнати недійсними договір № 01-08/23 про проведення аукціону від 01.08.2016 року та додаткову угоду № 1 до договору № 01-08/23 про проведення аукціону від 01.08.2016 року, а також всі наступні додаткові угоди до договору № 01-08/23 про проведення аукціону від 01.08.2016 року, які укладені між ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" та ТОВ „Інтертехніка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.; скасувати другий повторний аукціон в процедурі банкрутства ТОВ „Інтертехніка", який призначено на 02.11.2016 року з продажу лота № 2 (нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А"), - за стартовою ціною - 125 522 771,20 грн. без ПДВ.

Крім того, ПАТ „ВіЕс Банк" також звернулось до суду із заявою про забезпечення заяви про визнання недійсним аукціону в якій, з урахуванням змін та доповнень, просило суд заборонити ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" та ліквідатору ТОВ „Інтертехніка" арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф. вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 02.12.2016 року з продажу лоту № 2, вчиняти будь які дії щодо оформлення переходу права власності з ТОВ „Інтертехніка" на будь яку іншу юридичну або фізичну особу, а також заборонити державному реєстратору вчиняти дії щодо оформлення права власності на переможця аукціону, який відбувся 02.12.2016 року.

Відповідно до оголошення ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" від 05.12.2016 року № 01-06/299, другий повторний аукціон з продажу майна банкрута -ТОВ „Інтертехніка", призначений на 02.12.2016 р. за адресою: м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим. 1001, оф. 4 визнаний таким, що відбувся. На вказаному аукціоні було реалізовано активи банкрута на зальну суму 5 476 511,04 грн., а саме:

- лот № 1 за ціною 402 777,60 грн.;

- лот № 2 за ціною 5 020 911,04 грн. (заставне майно);

- лот № 3 за ціною 50 441,60 грн. (заставне майно);

- лот № 4 за ціною 2 380,80 грн.

Згідно протоколу № 01-09/39 від 02.12.2016 року про проведення аукціону, переможцем по лоту №2 визнано ТОВ „АТІ Інвестмент", яким запропоновано ціну - 5 020 911, 04 грн.

В подальшому, 26.12.2016 року ПАТ „ВіЕс Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про зміну предмету позову, в якій просить суд визнати недійсним другий повторний аукціон з продажу майна банкрута, на якому було реалізовано майна банкрута по лоту № 2, визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений за результатами проведення аукціону між ТОВ „Інтертехніка" і ТОВ „АТІ Інвестмент" та наводить додаткові підстави для задоволення заяви про визнання аукціону недійсним, а саме: наявністю, станом на дату проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, ухвали Господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі № 910/21925/16 про забезпечення позову, якою до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили заборонено ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" вчиняти дії щодо організації та проведення другого повторного аукціону в процедурі банкрутства ТОВ „Інтертехніка", який призначено на 02.12.2016 року, з продажу лоту № 2 - нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м: місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А"), за стартовою ціною - 125 522 771,20 грн. без ПДВ, який призначено на 02.12.2016 року.

Крім того, ПАТ „ВіЕс Банк" також зазначило про те, що представників Банку не було допущено до участі в аукціоні у якості спостерігачів; другий повторний аукціон з продажу заставного майна проведено не в час визначений у оголошенні розміщеному на веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України; заниження вартості за яку було реалізовано заставне майно ТОВ „Інтертехніка", а також наявність відкритих кримінальних проваджень щодо шахрайських дій представників ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій".

Ухвалою суду від 25.01.2017 року залучено до участі у розгляді заяви ПАТ „ВіЕс Банк" переможця проведеного аукціону з продажу майна банкрута по лоту № 2 - ТОВ „АТІ Інвестмент", а також ТОВ „АТІ Ріал Істейт", як особу, яку створено у результаті виділу із ТОВ „АТІ Інвестмент", та якій за розподільчим балансом передано майна банкрута, придбане на спірному аукціоні.

За наслідками розгляду заявлених вимог оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 01.02.2017 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним, а також відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „ВіЕс Банк" про забезпечення заяви про визнання аукціону недійсним.

Доводи ПАТ „ВіЕс Банк", на які останній посилається в обґрунтування поданої апеляційної скарги на зазначену вище ухвалу місцевого господарського суду, фактично є аналогічними доводам поданої заяви про визнання недійсними результатів аукціону.

Крім того, суду апеляційної інстанції подано додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких банк доповнив підстави скасування оскаржуваного аукціону по лоту №2, які зводяться до відсутності у організатора аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" необхідного досвіду проведення аукціонів, визначеного Законом про банкрутство, а також встановлення обставин заінтересованості організатора аукціону стосовно ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для її скасування з огляду на наступне.

З моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Стаття 98 Закону про банкрутство надає арбітражному керуючому для здійснення своїх повноважень певний обсяг прав та встановлює перелік обов'язків, зокрема, обов'язок неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту.

Під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний, зокрема: діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство; додержуватися вимог Закону України „Про засади запобігання і протидії корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Частинами 1, 3, 5 ст. 51 Закону про банкрутство передбачено, що за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду. Після оприлюднення оголошення про проведення аукціону організатор може відмовитися від договору лише у випадку, коли проведення аукціону стало неможливим з причин, за які організатор аукціону не відповідає. Організатор аукціону виконує такі функції: опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів; приймає заявки на участь в аукціоні; укладає із заявниками договори про завдаток; визначає учасників торгів; здійснює проведення торгів; визначає переможця торгів і підписує протокол про результати проведення торгів; повідомляє учасників торгів про результати проведення торгів.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено вище, 02.11.2016 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" по оціночній вартості, призначеного на 02.12.2016 року з терміном подачі заяв на участь до 15:00 04.11.2016 року включно.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що оголошення, опубліковані на офіційних сайтах, відповідали вимогам, які ставляться Законом про банкрутство. Інформацію щодо характеристики майна по лоту № 2 викладено повно та обґрунтовано відповідними доказами у вигляді фотографічних зображень правовстановлюючих документів. До того ж, з метою забезпечення участі в аукціоні максимального кола учасників та реалізації майна банкрута за найвищу ціну, у відповідності до ст. 58 Закону про банкрутство оголошення про продаж майна було розміщено на самому об'єкті продажу, що підтверджується відповідними фотографічними зображеннями нерухомого майна, які містяться в оголошенні про проведення аукціону з продажу майна банкрута, опублікованого на веб-сайті ВГСУ та Міністерства юстиції України.

02.12.2016 р. о 10:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим. 1001, оф. 4 відбувся другий повторний аукціон з продажу майна банкрута - ТОВ „Інтертехніка", на якому було реалізовано нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень №15), з №ХУІ по №ХХ, №ХХУ, XXVI підвалу, з №1 по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень №7), №№ II, ІII, IV, V другого поверху (в літ А) загальною площею 8439,30кв.м., які знаходяться за адресою м.. Київ, вул. Срібнокільська, буд. 3-Г за ціною 5 020 911,04 грн., кошти від реалізації направлені на погашення кредиторських вимог забезпеченого кредитора - ПАТ „ВіЕс Банк".

Відповідно до частини другої ст. 60 Закону про банкрутство, до заяви на участь в аукціоні повинні додаватися копії таких документів:

- документа, що підтверджує повноваження особи на здійснення дій від імені заявника;

- документа про сплату гарантійного внеску.

Згідно з частиною першою ст. 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо:

- заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону;

- подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам;

- на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

ПАТ „ВіЕс Банк" стверджує, що станом на 10:20 год. 04.11.2016 року останнім було сплачено гарантійний внесок у встановленому Законом розмірі та порядку, а саме визначений у оголошенні розмір 10% від початкової вартості лоту №2 - 12 552 277,12 грн.

Разом з тим, відповідного платіжного доручення станом на момент розгляду справи в суді першої інстанції матеріали справи не містили, і лише до доповнень до апеляційної скарги у якості додатку банком долучено платіжне доручення №109242 від 03.11.2016 року на суму 12 552 277,12 грн., яке проведено банком 03.11.2016 року. Тобто, місцевий господарський суд був позбавлений можливості його дослідити та надати оцінку вказаному платіжному дорученню.

Відповідно до частини першої ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Обґрунтування неможливості подати відповідний доказ до суду першої інстанції колегією суддів не приймається, оскільки відповідне платіжне доручення датоване 03.11.2016 року, заяву про визнання аукціону недійсним банком подано 14.11.2016 року, розгляд справи чотири рази відкладався, останній раз на 01.02.2017 року, а відтак у скаржника було достатньо часу для подання його суду першої інстанції.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з виписки з рахунку ТОВ „УТД „Меркурій" за період з 01.11.2016 року по 05.11.2016 року гарантійний внесок від ПАТ „ВіЕс Банк" на рахунок торгуючої організації не надходив.

Як пояснив представник скаржника в суді апеляційної інстанції в письмових поясненнях, банк встиг до закінчення операційного часу банку відкликати даний платіж, у зв'язку з чим дані кошти не відображені у виписці по рахунку ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" за період з 01.11.2016 року по 05.11.2016 року.

ПАТ „ВіЕс Банк" стверджує, що останнє не могло подати заяву про участь в аукціоні у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням організатора аукціону.

У той же час, апелянтом не надано належних пояснень, що завадило останньому 04.11.2016 року з 10-20 год. до 15:00 год. направити через поштову установу на поштову чи юридичну адресу організатору аукціону заяву про участь у другому повторному аукціоні з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" з усіма додатками та відповідно до приписів норм частини другої ст.255 ЦК України, така заява вважалась би поданою вчасно.

Посилання скаржника на приписи норм частини четвертої ст. 60 Закону про банкрутство, як на підставу неможливості направлення заяви про участь в аукціоні через поштову установу, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки заява про участь у аукціоні була б зареєстрована торгуючою організацією у журналі заяв на участь у аукціоні із зазначенням порядкового номеру, дати і точного часу її подання (дата та час подання заяви до поштової установи) після її отримання ТОВ „УТД „Меркурій".

Щодо доводів ПАТ „ВіЕс Банк" про недопущення його представників до участі в аукціоні в якості спостерігачів, то колегія суддів зазначає, що станом на дату проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута, матеріали справи не містили доказів звернення до замовника аукціону будь-яких осіб, у тому числі і ПАТ „ВіЕс Банк", з клопотанням про доступ до місця проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка".

Заяву відповідного змісту ПАТ „ВіЕс Банк" направило на адресу замовника аукціону засобами зв'язку лише 01.12.2016 року та отримано останнім лише 05.12.2016 року, в той час як аукціон призначено на 02.12.2016, тобто після проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна банкрута.

Відповідно до ст. 63 Закону про банкрутство, організатор забезпечує доступ до місця проведення аукціону учасникам аукціону, замовнику аукціону та особам, указаним замовником, працівникам державних органів при виконанні їхніх службових обов'язків та представникам засобів масової інформації. Для участі в аукціоні покупці одержують квитки учасників аукціону, які повинні містити відомості про: назву майна, в аукціоні якого бере участь покупець; умови проведення аукціону.

Таким чином, твердження ПАТ „ВіЕс Банк" щодо його не було допущено до місця проведення аукціону не відповідають дійсності, оскільки останній у встановленому Законом порядку не звертався до замовника аукціону з заявою про доступ до місця проведення другого повторного аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертехніка".

Доводи скаржника з приводу того, що спірний аукціон з продажу лоту № 2 відбувся на годину раніше від призначеного часу, зазначеному в оголошенні, судом також відхиляються, з огляду на таке.

Як підтверджується матеріалами справи, у встановленому законом порядку учасниками аукціону з продажу майна банкрута по лотах №№1-4 визнано ТОВ «Мідас ХХІ» та ТОВ „АТІ Інвестмент".

З огляду на той факт, що всі особи, визначені у ст. 63 Закону про банкрутство, прибули на аукціон з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" 02.12.2016 року о 10:00 год., ліцитатор запропонував провести аукціони з продажу майна банкрута по лотах №№ 1-4 у наступному порядку:

- аукціон з продажу лоту № 1 майна банкрута о 10:00 год.;

- аукціон з продажу лоту № 2 майна банкрута одразу ж по закінченню аукціону з продажу лоту № 1 майна банкрута.

Вказана пропозиція ліцитатора була прийнята учасниками аукціону, що підтверджується відеозаписом проведення аукціону, у зв'язку з чим другий повторний аукціон з продажу заставного майна банкрута (лоту №2) було проведено 02.12.2016 року з 10:04 год. по 10:20 год. Визначений порядок аукціону не суперечить законодавству.

Як на іншу підстав для скасування оскаржуваної ухвали, банк посилається на наявність ухвали господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі №910/21925/16 про забезпечення позову.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 01.12.2016 року у справі № 910/21925/16 за позовом ПАТ „ВіЕс Банк" до ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ „Інтертехніка" про зобов'язання вчинити дії, задоволено частково заяву ПАТ „ВіЕс Банк" про вжиття заходів до забезпечення позову та з метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання рішенням у даній справі законної сили заборонено ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" (01103, м. Київ, вул. Дружби Народів, 20 оф. 33, ) вчиняти дії щодо організації та проведення другого повторного аукціону в процедурі банкрутства ТОВ „Інтертехніка" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 16; ), який призначено на 02.12.2016 року, з продажу Лота №2 (Нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з №l по №10 (групи приміщень №15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з №l по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень No7), №№II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м.: місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільєька, 3-Г (літера "А"), за стартовою ціною - 125 522 771,20 грн. без ПДВ), який призначений на 02.12.2016 року.

Тобто, за твердженням скаржника, на момент проведення другого повторного аукціону щодо реалізації майна банкрута існувала заборона на його проведення.

Однак колегія не погоджується з таким твердженням банку.

Той факт, що встановлені ухвалою суду про забезпечення позову обмеження не були зареєстровані у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не може слугувати підставою для висновку про відсутність таких обмежень і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу було відомо. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 18.01.2017 року у справі № 6-2552цс16 та від 25.05.2016 року у справі № 6-605цс16.

У даному випадку ані торгуючій організації, ані ліквідатору станом на дату проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна банкрута - 02.12.2016 року не було відомо про наявність ухвали господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі №910/21925/16 про забезпечення позову, оскільки доказів протилежного ПАТ „ВіЕс Банк" суду не надано.

Разом з тим, банком не надано також доказів виконання ухвали господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі №910/21925/16 (відкриття виконавчого провадження, внесення записів про заборону вчиняти дії з реалізації нерухомого майна банкрута до відповідного реєстру тощо).

Враховуючи вищевикладене, твердження ПАТ „ВіЕс Банк" про те, що ухвала господарського суду міста Києва від 01.12.2016 року у справі №910/21925/16 про забезпечення позову була проігнорована та невиконана ТОВ „УТД „Меркурій" та ліквідатором ТОВ „Інтертехніка" не відповідають дійсності, оскільки станом на дату проведення другого повторного аукціону з продажу заставного майна банкрута про наявність вказаної ухвали вказаним особам не було відомо.

Колегією суддів також відхиляються твердження скаржника щодо продажу майна банкрута за заниженою ціною, з огляду на таке.

Статтями 65 та 66 Закону передбачено особливості проведення повторного та другого повторного аукціону. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону. Частиною 3-4 ст. 66 Закону визначено особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості. Так, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи та оголошень, розміщених на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України початкова вартість лоту № 2 - 196 129 330,00 грн. (без можливості зниження початкової вартості), при повторному аукціоні лоту № 2 - 156 903 464,00 грн., з можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні, при другому повторному аукціоні лоту № 2 - 125 522 771,00 грн., з можливістю зниження початкової вартості на тому ж аукціоні.

Тобто, зниження ціни продажу нерухомого майна банкрута не суперечило вимогам Закону про банкрутство, що свідчить про необґрунтованість посилань Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк" щодо того, що майно банкрута продано по заниженій вартості.

Посилання скаржника на наявність відкритих кримінальних проваджень щодо шахрайських дій представників ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", як на одну із підстав для визнання аукціону недійсним, то судова колегія зазначає, що наявність кримінального провадження СВ Солом'янського УП ГУНП №014381 від 03.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України жодним чином не доводить вини представників торгуючої організації, оскільки згідно чинного законодавства України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доти, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Також не заслуговують на увагу доводи банку про несвоєчасність розгляду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 26 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Отже, питання щодо часу розгляду заяви про забезпечення позову вирішується судом з урахуванням фактичних обставин справи, відповідно, посилання банку на те, що суд мав розглянути заяву скаржника про забезпечення позову під час прийняття відповідної заяви є лише суб'єктивною позицією банку, яка не підтверджена посиланнями на приписи норм чинного законодавства.

Таким чином, апеляційна скарга з викладених вище відстав задоволенню не підлягає.

В свою чергу, інші доводи скаржника щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги та визнання недійсним спірного аукціону, зокрема з приводу відсутності у організатора аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" необхідного досвіду проведення аукціонів, визначеного Законом про банкрутство, а також встановлення обставин заінтересованості організатора аукціону стосовно ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. є обгрунтваоними та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Тобто, законодавець пов'язує можливість визнання недійсним аукціону лише з фактом допущених під час проведення аукціону порушення Закону.

На підставі аналізу Розділу ІV Закону про банкрутство, який регулює продаж майна у провадженні у справі про банкрутство, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Процедуру підготовки аукціону покладено на ліквідатора, який, зокрема, у відповідності до ст. 49 Закону про банкрутство визначає організатора аукціону.

Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Таким чином, одним з обов'язків ліквідатора під час здійснення ним своїх повноважень у справі про банкрутство є визначення організатора аукціону на конкурсній основі шляхом дослідження поданих заяв на участь у проведенні аукціону на предмет відповідності вказаних фізичних або юридичних осіб вимогам чинного законодавства.

Разом з тим, необхідно зазначити, що законодавчим актом, що регулює відносини, пов'язані з ліцензуванням видів господарської діяльності, та порядок їх ліцензування, є Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»

Статтею 9 названого Закону визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно з цим Законом, а також перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до спеціальних законів.

Проведення торгів як вид діяльності, що підлягає ліцензуванню, у цих двох переліках відсутній, а отже, господарська діяльність з проведення торгів не підлягає ліцензуванню.

Таким чином, на підставі аналізу спеціального законодавства можна дійти висновку, що при визначенні організатора аукціону арбітражний керуючий та суд повинні керуватися критеріями саме достатнього досвіду проведення аукціонів та запропонованою найменшою сумою винагороди.

Отже, за умови наявності у організації відповідного виду діяльності в установчих документах протягом не менше ніж 3-х років, така організація має право надавати послуги з проведення аукціону в процедурі банкрутства.

Таким чином, спеціальним законом встановлено обов'язкову умову для отримання статусу організатора аукціону у справі про банкрутство, а саме, наявність трьохрічного досвіду проведення аукціонів.

Недотримання вказаних вимог законодавства позбавляє організацію права на участь у справі про банкрутство у якості організатора аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено вище, 10.03.2016 року на веб-сайті http://о1х.uа ліквідатором банкрута було розміщено оголошення про конкурс на визначення кандидатури організатора аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка".

З огляду на той факт, що у встановлений ліквідатором строк на подання заяв на участь у конкурсі надійшла лише заява від однієї особи - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", ліквідатором 18.03.2016 року прийнято рішення про залучення організатором аукціону з продажу майна банкрута ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", за результатами чого було укладено договір № 01-08/23 від 01.08.2016 року про проведення аукціону.

В той же час, колегією суддів під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, всупереч ст. 49 Закону про банкрутство, встановлено відсутність у ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" необхідного трирічного досвіду проведення аукціонів.

Так, звертаючись до ліквідатора із заявкою про участь у конкурсі на визначення організатора аукціону, ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" надало статут (у новій редакції), затверджений загальними зборами учасників ТОВ „Світ каміння" згідно протоколу №02/12/14 від 02.12.2014 року.

Відповідно до вказаного статуту, предметом діяльності товариства є, в тому числі, проведення відкритих торгів (аукціонів (конкурсів) з реалізації майна на конкурентних засадах, проведення аукціонів в електронній формі (електронні торги), організація та проведення аукціонів відкритих торгів з: реалізації майна підприємств-банкрутів, реалізації майна, в т.ч. транспортних засобів, продажу на аукціоні об'єктів приватизації, в т.ч. об'єктів незавершеного будівництва, продажу майна, що перебуває у державній власності, відчуження якого можливе з дозволу органів приватизації, тощо.

Але, станом на дату прийняття ліквідатором рішення про залучення організатором аукціону з продажу майна банкрута ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", у останнього було майже півтора роки досвіду, а станом на дату проведення оскаржуваного аукціону - лише 2 роки, що є меншим, ніж того передбачає чинне законодавство.

З матеріалів справи вбачається, що попереднім найменуванням ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" було ТОВ „Світ каміння", про що також свідчить один і той самий код ЄДРПОУ - 37567049.

З метою повного та всебічного розгляду даного спору, а також у зв'язку з необхідністю визначення предмету діяльності ТОВ „Світ каміння", ухвалою суду від 20.03.2017 року зобов'язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. надати суду беззаперечні докази на підтвердження наявності у організатора спірного аукціону достатнього, але не менш як три роки, досвіду проведення аукціонів у відповідності до ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство. В свою чергу, ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" зобов'язано надати суду належним чином завірену копію статуту ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" в редакції, чинній станом на березень 2013 року.

З наданих суду доказів, а саме статуту ТОВ „Світ каміння", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ „Світ каміння" згідно протоколу №1 від 21.02.2011 року, вбачається, що основним предметом діяльності товариства є, зокрема, діяльність у сфері геології та геологорозвідування, виконання топографо-геодезичних, картографічних робіт і кадастрових зйомок, виконання аерофотозйомок, геологорозвідувальні, земле-вимірювальні, а також землевідвідні роботи, добування гравію та піску для промисловості та будівництва, добування каменю, іншої мінеральної сировини в кар'єрах, кінцеве оброблення каменю, подрібнення та сортування гравію та піску, спеціалізовані будівельні роботи, оптова торгівля коштовним камінням, розробка корисних копалин, тощо.

У своїх поясненнях ліквідатор зазначає, що факт здійснення ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", яке є правонаступником ТОВ „Світ каміння", діяльності з проведення аукціонів підтверджується випискою щодо торгуючої організації станом на 16.03.2011 року, в якій одним з основних КВЕД зазначено «51.90.01. Інші види оптової торгівлі»

З цього приводу судова колегія зазначає, що за методологічними засадами, принципами побудови та призначенням КВЕД - це статистична класифікація, гармонізована з міжнародною стандартною статистичною Класифікацією видів економічної діяльності Європейського Союзу і є її аналогом.

Об'єктами класифікації в КВЕД є усі види економічної діяльності суб'єктів господарювання, які на вищих рівнях деталізації групуються у галузі. Відповідно до статистичної методології, економічну діяльність за КВЕД класифікують в залежності від витрат на виробництво, процесу виробництва та випуску продукції.

Згідно КВЕД ДК 009:2005, КВЕД 51.90. - «Інші види оптової торгівлі» включає в себе:

- спеціалізовану оптову торгівлю, не віднесену до попередніх групувань;

- оптову торгівлю широким асортиментом товарів без будь-якої визначеної спеціалізації.

Відповідно до нової редакції КВЕД (ДК 009:2010), КВЕД 51.90. (Інші види оптової торгівлі), визначено як КВЕД 46.90 (Неспеціалізована оптова торгівля), який включає в себе усі види економічної діяльності, які відносилися до позиції 51.90.0, зокрема, оптову торгівлю широким асортиментом товарів без будь-якої визначеної спеціалізації.

На підставі відповідного аналізу вбачається, що ані КВЕД 51.90. ані КВЕД 46.90 не включають в себе такий вид діяльності, як проведення аукціонів (торгів).

Отже, посилання ліквідатора ТОВ „Інтертехніка" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про те, що КВЕД 51.90. підтверджує здійснення ТОВ „Світ каміння" діяльності у сфері проведення торгів (аукціонів) за період з лютого 2011 року по 02.12.2014 року не відповідає дійсності.

Крім того, в долученій до матеріалів справи ліквідатором ТОВ „Інтертехніка" арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф., довідці з ЄДРПОУ серії АА № 369337, виданої станом на 16.03.2011 року, зазначено види діяльності за КВЕДами ТОВ „Світ каміння", правонаступником якого з 02.12.2014 року є ТОВ „УТД „Меркурій", а саме:

- 51.90.0 - інші види оптової торгівлі;

- 14.11.0 - добування декоративного та будівельного каменю;

- 14.50.0 - інші галузі добувної промисловості, не віднесені до інших групувань;

- 26.70.0 - оброблення декоративного та будівельного каменю;

- 52.48.9 - роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, не віднесеними до інших групувань;

- 74.20.2 - діяльність у сфері геології та геологорозвідування.

З аналізу вищезазначених видів діяльності вбачається, що організатор аукціону ТОВ „УТД „Меркурій", який з 02.12.2014 року є правонаступником ТОВ „Світ каміння", до 02.12.2014 року не здійснював діяльність у сфері проведення аукціонів (торгів).

Таким чином, враховуючі вищезазначені обставини, вбачається, що згідно установчих документів, організатор аукціону на момент проведення другого повторного аукціону з реалізації майна банкрута ТОВ „Інтертехніка" (02.12.2016 року) мав право проведення аукціонів всього 2 роки, що є порушенням ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду щодо надання доказів на підтвердження наявності у організатора спірного аукціону достатнього досвіду проведення аукціонів у відповідності до ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство, зокрема перелік проведених за останні три роки аукціони, листом від 30.03.2017 року директором ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" повідомлено, що попереднім керівництвом передані відомості щодо проведення аукціонів лише з 16.03.2016 року по 24.11.2016 року.

Доказів проведення аукціонів до 16.03.2016 року матеріали справи не містять, та всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, не доведено організатором аукціону або ліквідатором, що також свідчить про відсутність відповідного необхідного досвіду.

Отже, з огляду на те, що попереднім найменуванням ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" було ТОВ „Світ каміння", то організатор аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій", відповідно до наявних у справі доказів, до 02.12.2014 року (внесення змін до статуту, зміна найменування юридичної особи та їх державна реєстрація) не здійснював такий вид діяльності як проведення торгів (аукціонів).

Також, судом апеляційної інстанції встановлено порушення ліквідатором ТОВ „Інтертехніка" арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. ч. 6. ст. 49 Закону про банкрутство в частині того, що організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно замовника.

Відповідно до ч. 6. ст. 49 Закону про банкрутство організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Визначення поняття „заінтересована особа" наведено в ст. 1 Закону по банкрутство та передбачає, що заінтересовані особи стосовно боржника - це юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки. Для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно керуючого санацією чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Цим визначенням терміну заінтересованих осіб законодавець окреслює коло юридичних і фізичних осіб, до відносин яких з боржником в період до порушення справи про банкрутство та в період провадження у справі про банкрутство застосовується особливий правовий режим. Термін заінтересованість походить від слова інтерес. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом", а також Цивільний кодекс України чи інші акти законодавства не дають визначення терміну інтересу, а тому його поняття слід визначати виходячи з характеру правових зв'язків між боржником та особами, які в Законі вказані як заінтересовані стосовно боржника. Інтереси особи щодо боржника завжди мають матеріальну основу та ґрунтується на особистих немайнових або майнових правах.

Заінтересованість особи, відповідно до Закону про банкрутство, - це стан юридичних зв'язків будь-якої особи, яка має з боржником, арбітражним керуючим чи кредитором спільні майнові та особисті немайнові права, або економічно та/або організаційно залежать одна від іншої, або які пов'язані з боржником трудовими відносинами чи родинними стосунками. Зазначені особи вважаються заінтересованими гіпотетично, оскільки ці особи в період до порушення справи про банкрутство, мали реальну можливість та могли використати свої зв'язки на шкоду інтересам кредиторів. Припускається, що вони завдяки своїм зв'язкам або залежності могли спільно переховати майно боржника з метою уникнути звернення на нього стягнення, могли укласти будь-яку угоду, якою передати право власності від боржника, укласти угоду про придбання боржником від заінтересованої особи майна за завищеними цінами, позбавивши боржника грошових коштів тощо. Таке припущення не є фактом.

Так, ліквідатором ТОВ „Інтертехніка" арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. долучено до матеріалів справи Наказ № 14 від 25.11.2016 року „Про особовий склад", з якого вбачається що з 25.11.2016 року директором організатора аукціону - ТОВ „Універсальний торговий дім „Меркурій" є ОСОБА_9.

При цьому, згідно виписки з ЄДРПОУ ОСОБА_9 є засновником юридичної особи - ТОВ «Омега-Автосервіс», керівником якої з 28.06.2014 року був Кучак Юрій Федорович.

Також, з виписки ЄДРПОУ вбачається, що станом на 25.05.2015 року, діяльність юридичної особи - ТОВ «Омега-Автосервіс» є припиненою головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) Кучаком Ю.Ф.

З аналізу долучених до матеріалів справи процесуальних документів зі справи № 910/25435/14 про банкрутство ТОВ «Омега-Автосервіс» вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Омега-Автосервіс» на загальну суму 88 679,69 грн., серед яких:

- ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві - 55 449,69 грн.

- ТОВ „Агро-Тех-Сервіс" - 11 730,00 грн.,

- ТОВ „Світ каміння" - 21 500,00 грн., правонаступником якого є ТОВ „УТД „Меркурій".

Відтак, організатор аукціону в особі директора ТОВ „УТД „Меркурій" ОСОБА_9 станом на момент проведення другого повторного аукціону був заінтересованою особою стосовно ліквідатора ТОВ „Інтертехніка" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Разом з тим, як було зазначено вище, саме на ліквідатора покладено обов'язок дотримуватись вимог закону щодо визначення організатора аукціону на конкурсній основі шляхом дослідження поданих заяв на участь у проведення аукціону на предмет відповідності вказаних фізичних або юридичних осіб вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що ліквідатор банкрута під час підготовки до проведення аукціону з продажу майна боржника, зокрема під час обрання організатора аукціону, обмежившись лише поверхневим та формальним дослідженням поданої заявки, грубо порушив вимоги Закону про банкрутство, що в свою чергу призвело до визначення торгуючої організації, яка не мала право проводити продаж майна боржника у справі про банкрутство в порядку, передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та не дав їм жодної правової оцінки, а відтак наявні підстави для задоволення апеляційної скарги з цих мотивів та визнання спірного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" по лоту №2, який відбувся 02.12.2016 року, недійсним.

Колегія суддів зауважує, що встановлені судом порушення ліквідатором правил підготовки проведення аукціону з продажу майна банкрута щодо визнання організатора аукціону, який не мав встановленого законом досвіду, не ставляться в залежність від того, з яким результатом (позитивним чи негативним для сторін) закінчився проведений аукціон, а є самостійною підставою для визнання спірного аукціону недійсним.

Доводи ліквідатора про передчасність подання банку позову про визнання недійсним аукціону, оскільки на дату подання позову (14.11.2016 року) був відсутній предмет спору, і відповідно права банку не були порушені, що є прямою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним аукціону, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки станом на дату винесення оскаржуваної ухвали (01.02.2017 року) спірний аукціон вже відбувся (02.12.2016 року), а відтак на момент розгляду справи в суді першої інстанції по суті предмет спору вже існував.

За результатами проведення спірного аукціону з продажу лоту №2 02.12.2016 року між ТОВ „Інтертехніка" (продавець) та ТОВ „АТІ Інвестмент" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна, на умовах якого та на підставі протоколу проведення аукціону № 01-09/39 від 02.12.2016 року продавець передає, а покупець приймає у власність майно по лоту № 2, що відчужується, а саме: нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II, III, IV, V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м,: місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А").

Відповідно до п. 7 договору, протягом 5 днів дня отримання продавцем коштів у повному обсязі на свій рахунок продавець зобов'язаний передати покупцю по Акту про передання права власності на нерухоме майно на вказаний у договорі об'єкт одночасно з наявною технічною документацією.

05.12.2016 року між сторонами підписано акт про передання права власності на нерухоме майно.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визнання результатів аукціону недійсним тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Таким чином, оскільки визнання недійсним договору купівлі-продажу є похідним від вимоги про визнання недійсними результатів аукціону, то у зв'язку із визнанням спірного аукціону з продажу майна ТОВ „Інтертехніка" по лоту №2, який відбувся 02.12.2016 року, визнанню недійсним також підлягає договір купівлі-продажу майна, укладений 02.12.2016 року між ТОВ „Інтертехніка" та ТОВ „АТІ Інвестмент".

За вказаних вище обставин та з урахуванням встановлених судом порушень ліквідатором законодавства під час визначення організатора аукціону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року у даній справі про відмову у задоволенні заяви про визнання недійсними результатів аукціонів в межах справи № 910/24994/15 є такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, деякі доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому наявні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року у справі № 910/24994/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року у справі № 910/24994/15 про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства „ВіЕс Банк" про визнання аукціону недійсним задовольнити.

4. Визнати недійсним другий повторний аукціон в процедурі банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтертехніка", який відбувся 02.12.2016 року, з продажу лоту № 2 - нежилі приміщення торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II,III,IV,V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А"), за ціною 5 020 911,04 грн.

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень торгово-розважального комплексу з № l по № 10 (групи приміщень № 15), з № XVI по № XX, №№XXV, XXVI підвалу, з № l по № 82 (групи приміщень № 5) першого поверху, з № l по № 59 (групи приміщень № 7), №№ II,III,IV,V другого поверху загальною площею 8439,30 кв. м, місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А"), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інтертехніка" та Товариством з обмеженою відповідальністю „АТІ Інвестмент" за результатами аукціону з реалізації майна по лоту № 2, проведеного 02.12.2016 року.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

7.Справу № 910/24994/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко