ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 р. Справа № 917/447/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс", вул.Верховинна, 6-а, м.Київ, 04080

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення 95 524,10 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: не з»явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 9 від 03.04.2017 р.

Розглядається позов про стягнення 95 524,10 грн. заборгованості за договором поставки № 026 від 02.01.2014р., у тому числі 84 132,00 грн. основного боргу, 8 036,42 грн. пені, 2 494,56 грн. інфляційних, 861,12 грн. 3% річних.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав у встановлені договором строки свої договірні зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судовому засіданні 25.04.2017р. проти позову заперечив.

В судове засідання 25.04.2017р. позивачем надана заява про розгляд справи без його участі. При цьому, ним зазначається, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (вх. № 5512 від 25.04.2017р.).

Судом враховано, що згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника позивача у судове засідання 25.04.2017р. не унеможливлює розгляд справи № 917/447/17, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою, неявка представника позивача не перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Між ТОВ «Гадячсир» (Покупець) та ТОВ «Продсервіс» (Постачальник) укладено Договір поставки № 026 від 02.01.2014р. (далі Договір).

Умовами договору визначено, зокрема, наступне:

- п.1.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю визначений цим Договором товар (надалі "Товар"), а Покупець зобов'язується прийняти товар і своєчасно оплатити його.

- п.1.2. Найменування, одиниця виміру, загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю Товару, його часткове співвідношення (асортимент,номенклатура), строк поставки, визначаються специфікацією (видатковою накладною), що є невід'ємною частиною до цього Договору.

- п.1.3. Підписання сторонами специфікації (видаткової накладної), засвідчує відповідність попереднім домовленостям сторін щодо найменування, одиниці виміру, загальної кількості Товару, його частковому співвідношенню (асортименту, номенклатурі), ціні та строкам поставки

- п.2.8. Товар переходить у власність Покупця з моменту прийняття товару та підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі особою, що має відповідну довіреність на отримання товару. У випадку, коли Товар; відправляється Автолюксом, Делівері та іншими транспортно-експедиційними службами Товар переходить у Масність Покупця з моменту здачі Товару цими службами Покупцю і отриманню квитанції.

- п.3.1. Загальну суму Договору складає загальна сума всіх специфікацій (видаткових накладних), оформлених відповідно до п. 1.2. - 1.3. Договору в період чинності даного Договору.

- п.3.2. Ціна за одиницю Товару, визначаються специфікацією та видатковою накладною, що є невід'ємною частиною до цього Договору.

- п.3.3. Оплата товару здійснюється в національній валюті України на поточний рахунок постачальника впродовж 10 календарних днів з моменту передачі товару Покупцю. За угодою сторін Договору, оформленої у вигляді письмової додаткової угоди або у специфікації (видатковій накладній), може бути визначений інший строк оплати конкретної партії товару.

- п.4.5.За порушення терміну проведення розрахунків Покупець сплачує Постачальнику пеню б розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

- п.5.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2014р.Дія цього Договору автоматично подовжується на наступний календарний рік, якщо жодна з Сторін письмово не повідомила про його розірвання після 31.12.2014р. Закінчення строку цього Договору не і звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

Згідно Додаткової угоди від 02.07.2015р. до Договору, оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті Україні - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати отримання товару Покупцем.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору він поставив відповідачу товар за видатковою накладною № 921 від 07.09.2016р. на суму 43 764, 00грн. та видатковою накладною № 1108 від 28.10.2016р. на суму 40 368, 00 грн.

За твердженням позивача, відповідачем в порушення умов договору вартість отриманого товару за вказаними накладними не оплачено, заборгованість становить 84 132,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 84 132,00 грн. основного боргу, 8 036,42 грн. пені, 2 494,56 грн. інфляційних, 861,12 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення зі спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст.712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що видатковою накладною № 921 від 07.09.2016р. на суму 43 764, 00грн. та видатковою накладною № 1108 від 28.10.2016р. на суму 40 368, 00 грн. підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на загальну суму 84 132,00 грн.

Сторони у п. 3.3. Договору узгодили, що оплата товару здійснюється Покупцем в національній валюті Україні-гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 45 календарних днів з дати отримання товару Покупцем (в редакції додаткової угоди від 02.07.2015р.).

З огляду на визначений у договорі порядок розрахунку, зобов"язання по оплаті отриманого товару у відповідача виникло відповідно по 45 (тридцяти) календарних днів з дня отримання Покупцем Товару, зокрема: за видатковою накладною № 921 від 07.09.2016р. строк платежу 22.10.2016р., за видатковою накладною № 1108 від 28.10.2016р. строк платежу - 12.12.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки не виконав. Докази того, що відповідач здійснив оплату поставленої позивачем продукції за договором поставки у повному обсязі в матеріалах справи відсутні.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 84 132,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов"язання.

П.4.5 договору встановлено, що за порушення терміну проведення розрахунків Покупець сплачує Постачальнику пеню врозмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та п.4.5 договору позивачем заявлено до стягнення 8 036,42 грн. пені за за загальний період з 23.10.2016р. по 20.03.2017р., 861,12 грн. 3% річних за аналогічний період та 2494,56 грн. інфляційних за аналогічний період

Відповідач контррозрахунку заявлених до стягнення розмірів пені, інфляційних та 3% річних не надав, про неправильність проведених позивачем нарахувань суд не повідомляв.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних та 3% річних (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати отриманого товару по кожній накладній окремо), суд прийшов до висновку, що заявлені розміри відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, не перевищують розрахункових, а тому є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. і 29 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул. Будька, 47, Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300 (код 33460268) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс", вул.Верховинна, 6-а, м.Київ, 04080 (код 24934992) 84 132,00 грн. основного боргу, 8 036,42 грн. пені, 2 494,56 грн. інфляційних, 861,12 грн. 3% річних, 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.04.2017р.

Суддя Киричук О.А.