Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "18" квітня 2017 р. Справа № 906/127/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор, ОСОБА_2, дов. від 06.02.17р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 09.03.17р.

від третьої особи: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" (м.Житомир)

до Публічного акціонерного товариства "Житомирський завод "Шляхіндустрія" (м.Житомир)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Житомирський РЕМ Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м.Житомир)

про зобов'язання вчинення певних дій

Позивач звернувся з позовом про зобов'язання відповідача допустити працівників Житомирського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" для усунення аварії і відновлення електропостачання та не чинити перешкоди в доступі для обслуговування та ремонту електромереж Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42.

Заявою від 29.03.17р. № 29-03 позивач уточнив позовні вимоги, просив зобов'язати відповідача не чинити перешкод в доступі (допускати) для обслуговування та ремонту електромереж працівників Житомирського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" із засобами техніки для забезпечення електропостачання Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42. Крім того, в обґрунтування оплати наданих йому послуг адвоката, зазначив, що їх вартість становить 25000,00 грн.

Звернувшись з даним позовом, позивач зазначив назву відповідача як Відкрите акціонерне товариство. В ході розгляду справи судом було встановлено, що правильною назвою відповідача є Публічне акціонерне товариство "Житомирський завод "Шляхіндустрія", про що судом було зазначено в ухвалі від 09.03.17р.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви від 29.03.17р. № 29-03 (а.с.66). Зокрема, зазначили, що відповідно до додатку № 8-а до договору про постачання електричної енергії № 885 від 27.02.14р. та згідно Закону України "Про електроенергетику", ч.2 ст.218 ГК України, п.7.1 Правил користування електричною енергією, відповідач не має права чинити перешкоди в доступі та зобов'язаний допускати ремонтну бригаду третьої особи для ліквідації аварії та поновлення електропостачання позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявленого позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.41,42) та додаткових поясненнях від 18.04.17р. (а.с.84). Зокрема, зазначила, що позов є передчасним у зв'язку з відсутністю порушеного права позивача та, що заявлена позовна вимога про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди в доступі для обслуговування та ремонту електромереж працівників Житомирського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" із засобами техніки для забезпечення електропостачання позивача не є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки позивачем не доведено, що на момент звернення до суду відповідач чинив перешкоди представникам Житомирського РЕМ. Також вказала на відсутність будь - яких договірних зобов'язань третьої особи перед позивачем щодо проведення робіт по відновленню електропостачання.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.74). У відзиві на позовну заяву третя особа зазначила, що спірне питання між позивачем і відповідачем повинно вирішуватись порядку, передбаченому чинним законодавством без залучення ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (а.с.57-59).

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 26.04.02р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" (позивачем/покупцем) та, на той час, Відкритим акціонерним товариством "Житомирський завод "Шляхіндустрія" (відповідачем/ продавцем) укладено договір купівлі - продажу, згідно якого відповідач передав у власність позивачу приміщення, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42 (а.с.11).

Згідно даних позивача, ним було придбано у відповідача приміщення гаражу столярки 1-1, 1-2. 1-3, літера "А", загальною площею 502,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42 та, що в даному приміщенні позивач здійснює свою підприємницьку діяльність (а.с.3).

Також згідно даних позивача, для під'єднання набутих приміщень до електричної енергії відповідач дозволив позивачу проектування електромережі з підключенням від ТП 185, що затверджено п.4 протоколу Наглядової ради відповідача від 2003 року (а.с.13).

Позивач зазначив, що у зв'язку з цим була розроблена технічна документація, змонтовано та запущено обладнання для забезпечення електроенергією вказаних приміщень позивача, що підтвердив актом допуску в експлуатацію електроустановки від 12.03.04р. (а.с.14).

При цьому позивач зауважив, що кабель та електроустановка підключення системи його енергопостачання розташовані на території заводу відповідача (а.с.3 - на звороті).

27.12.14р. між Житомирським районом електричних мереж, який є виробничим підрозділом ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (третьою особою) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" (позивачем) укладено договір № 885 про постачання електричної енергії, згідно якого третя особа (постачальник) зобов'язався постачати електричну енергію споживачу, а споживач (позивач) зобов'язався оплачувати постачальнику електричної енергії її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (п.1 договору)(а.с.16-22).

У додатку № 3.1 до вказаного договору вказана характеристика об'єкта, що живиться електроенергією від мереж енергосистеми, а саме: гараж, столярний цех, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42 (а.с.22).

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, зазначив, що наприкінці листопада 2016 року сталася аварія на його лінії електропостачання та, що у зв'язку з цим він звернувся до третьої особи з листом, в якому повідомив про відсутність фази живлення за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42 та просив третю особу виконати роботи по визначенню місця пошкодження КЛ 0,4 кВ від ТП 185 до приміщення позивача з залученням автотранспорту Житомирського РЕМ (а.с.15).

19.12.16р. між позивачем та третьою особою укладений договір про надання послуг № 70039, згідно якого третя особа (виконавець) зобов'язалась надати позивачу (замовнику) послуги з визначення місця пошкодження КЛ 0,4 кВ від ЗТП 185 до ТОВ "Поліська технічна компанія", а позивач зобов'язався оплатити третій особі вартість послуг в сумі 2521,90 грн. до початку надання послуг (а.с.23).

Позивачем та третьою особою були виконані свої зобов'язання згідно зазначеного договору, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016р. та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016р. (а.с.25-27), а також квитанцією № ПН 2140063 від 22.12.16р. про оплату позивачем виконаних третьою особою робіт в сумі 2521,90 грн. (а.с.28).

Позивач зазначив, що виконати ліквідацію аварії та відновити обрив кабелю лінії електропостачання працівники третьої особи виконати не змогли у зв'язку з тим, що вони не були допущені охороною відповідача до місця аварії - до ЗТП-185, у зв'язку з чим позивач направив відповідачу лист з проханням про допуск працівників третьої особи для усунення аварії (а.с.3 - на звороті, 43).

Вказаний лист відповідач залишив без відповіді та задоволення.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача не чинити перешкод в доступі (допускати) для обслуговування та ремонту електромереж працівників Житомирського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" із засобами техніки для забезпечення електропостачання ТОВ "Поліська технічна компанія" за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42, посилаючись на те, що станом на день подання ним позову електропостачання так і не було відновлено, аварія - не ліквідована, практично виробнича діяльність позивача зупинена.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, зокрема, зазначила, що позов є передчасним у зв'язку з відсутністю порушеного права позивача та, що заявлена позовна вимога про зобов'язання відповідача не чинити перешкоди в доступі для обслуговування та ремонту електромереж працівників Житомирського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" із засобами техніки для забезпечення електропостачання позивача не є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах, оскільки позивачем не доведено, що на момент звернення до суду відповідач чинив перешкоди представникам Житомирського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (а.с.41,42).

Так, представник відповідача вказала, що після аварії кабелю, що постачає електричну енергію до приміщень позивача, відповідач усіляко сприяв встановленню місця аварії та виконанню ремонтних робіт, співробітники відповідача допустили працівників Житомирського РЕМ на свою територію для встановлення місця аварії; коли місце аварії кабелю було встановлено, то працівники Житомирського РЕМ повідомили, що потрібно буде відключити світло на усіх виробничих площах відповідача та вирити кабель, що проходить через територію заводу аби провести ремонтні роботи.

Також представник відповідача зазначила, що керівництво відповідача попросило представників Житомирського РЕМ письмово повідомити його про дату та час здійснення ремонтних робіт, на скільки годин, чи днів має бути відключено світло на виробничих площах заводу, де саме має бути вирито кабель. Натомість, на адресу відповідача було направлено лист від позивача від 04.01.17р. № 01/17 у якому йшлося про морози, які мають бути у січні згідно з прогнозами синоптиків та проханням допустити працівників Житомирського РЕМ.

Представник відповідача зазначила, що у даному листі позивач не вказав ні час, ні дату здійснення ремонтних робіт, строк виконання ремонтних робіт.

Крім того, представник відповідача вказала, що відповідач на даний момент здійснює постійну господарську діяльність, відключення світла може призвести до зупинення господарської діяльності заводу, тому аби уникнути зупинення господарської діяльності заводу, у зв'язку з відключенням світла керівництво заводу просило завчасно погодити проведення ремонтних робіт.

При цьому, представник відповідача зауважила, що після отримання листа з проханням допустити працівників Житомирського РЕМ, працівники Житомирського РЕМ так і не звернулись до відповідача, тому для відповідача є незрозумілим, які саме перешкоди у виконанні ремонтних робіт чинили співробітники заводу.

Також представник відповідача вказала на відсутність будь - яких договірних зобов'язань третьої особи перед позивачем щодо проведення робіт по відновленню електропостачання.

Представник третьої особи у відзиві на позовну заяву зазначив, що спірне питання між позивачем і відповідачем повинно вирішуватись між ними в порядку, передбаченому чинним законодавством без залучення ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (а.с.57-59).

Представник третьої особи у даному відзиві також зазначив, що договірні зобов'язання згідно договору про надання послуг № 70039 від 19.12.16р. були виконані його сторонами в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт та квитанції про оплату та, що згідно пп.6.1 даного договору про надання послуг, строк дії даного договору закінчився у зв'язку з повним виконанням сторонами своїх зобов'язань.

Крім того, представник третьої особи зауважив, що у третьої особи відсутні будь-які зобов'язання перед позивачем щодо проведення робіт по відновленню вищевказаної КЛ-0,4 кВ.

Також, представник третьої особи зазначив, що згідно п.7 ОСОБА_3 розмежування, відповідач (власник мереж) зобов'язався забезпечувати на території своїх підстанцій охорону електромереж, що належать третій особі (постачальнику) і позивачу (споживачу) та вільний доступ в будь-яку годину доби до електроустановок, що їм належать, їх працівників для проведення необхідних робіт.

Господарський суд вважає заявлений позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст.526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст.193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст.193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно частин 1, 2 ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до пп.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28 (далі - ПКЕЕ), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно ст.25 Закону України "Про електроенергетику", споживачі електричної енергії мають право на: отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством.

Відповідно до пп.7.1 ПКЕЕ, електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

27.12.14р. між Житомирським районом електричних мереж, який є виробничим підрозділом ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" (третьою особою) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" (позивачем) укладено договір № 885 про постачання електричної енергії, згідно якого третя особа (постачальник) зобов'язався постачати електричну енергію споживачу, а споживач (позивач) зобов'язався оплачувати постачальнику електричної енергії її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (п.1 договору)(а.с.16-22).

Згідно пп.3.1.5 пп.3.1 даного договору сторони погодили, що постачальник (третя особа) має право доступу до належних споживачу засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності, контролю показників якості електроенергії споживача для контролю дотримання встановлених режимів споживання енергії.

Відповідно до пп.3.2.3 пп.3.2 договору, споживач (позивач) має право вимагати поновлення постачання електричної енергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього договору.

В підписаному позивачем, відповідачем та третьою особою додатку № 8-а до вищезазначеного договору - акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід'ємною частиною цього договору у п.7 сторони погодили, що власник мереж (відповідач) зобов'язується забезпечувати на території своїх підстанцій охорону електромереж, що належать постачальнику (третій особі) і споживачу (позивачу), та вільний доступ в будь-яку годину доби до електроустановок, що належать постачальнику і споживачу, їх представників для проведення необхідних робіт (а.с.85).

Як вже зазначалося, позивач в обґрунтування свого позову зазначив, наприкінці листопада 2016 року сталася аварія на його лінії електропостачання та, що у зв'язку з цим він звернувся до третьої особи з листом з повідомленням про відсутність фази живлення за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42 та проханням третьої особи виконати роботи по визначенню місця пошкодження КЛ 0,4 кВ від ТП 185 до приміщення позивача з залученням автотранспорту Житомирського РЕМ (а.с.15).

Третьою особою були надані у повному обсязі позивачу послуги з визначення місця пошкодження КЛ 0,4 кВ від ЗТП 185 до ТОВ "Поліська технічна компанія" згідно укладеного з позивачем договору про надання послуг № 70039 від 19.12.16р. (а.с.23, 25-27).

У зв'язку з тим, що працівники третьої особи не змогли виконати ліквідацію аварії та відновити обрив кабелю лінії електропостачання, оскільки вони не були допущені охороною відповідача до місця аварії - до ЗТП-185, тому на цій підставі позивач направив відповідачу лист з проханням про допуск працівників третьої особи для усунення аварії (а.с.3 - на звороті, 43). Але цей лист відповідач залишив без відповіді та задоволення.

В судовому засіданні 18.04.17р. представниками позивача поданий лист від 11.04.17р. № 02/04, який був направлений відповідачу з повідомленням про те, що ремонтна бригада Житомирського РЕМ буде виконувати ремонтні роботи по ремонту КЛ 0,4 кВ ТП 185 з залученням автотранспорту РЕМ в період з 12.04.17р. по 14.04.17р. і що відключення потужностей відповідача для проведення ремонту буде не потрібно. Крім того, у даному листі позивач просив забезпечити безперешкодний доступ для ремонтної бригади РЕМ до КЛ 0,4 кВ ТП 185 (а.с.80).

Також представниками позивача поданий лист від 14.04.17р. № 03/04, який був вручений 14.04.17р. заступнику голови правління ПАТ "Житомирський завод "Шляхіндустрія" (а.с.78). У даному листі був вказаний період проведення ремонтних робіт з 14.04.17р. по 19.04.17р. В даному листі відповідач також був поставлений до відома про те, що відключення потужностей відповідача для проведення ремонту буде не потрібно.

Згідно даних позивача, вказані листи - звернення залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, як свідчить подана представниками позивача копія комісійного акта від 18.04.17р. про недопущення до ремонтних робіт, який підписаний працівниками Житомирського РЕМ та директора ТОВ "Поліська технічна компанія", вказані працівники прибули за адресою: вул.Б.Хмельницького 42 для ремонту кабелю відповідно наряду 863 к та 862 к, але працівник охорони зачинив ворота та не допустив працівників РЕМ до виконання робіт, повідомивши усно, що директор заборонив пропускати ремонтну бригаду (а.с.81).

Таким чином, вищевказані докази свідчать про те, що відповідач дійсно не допускає працівників Житомирського РЕМ ПАТ "ЕК "Житомиробленерго" для ремонту електромереж позивача - ТОВ "Поліська технічна компанія" за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42.

Відповідно до ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заперечення відповідача господарський суд розглядає як такі, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються вищевказаними доказами, наданими позивачем.

При цьому, судом враховується, що відповідач не подав суду будь-яких належних та переконливих доказів в обґрунтування своїх заперечень.

З приводу заперечень відповідача про обраний позивачем неналежний спосіб захисту своїх прав, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Тому, відповідно до наведених норм права, господарський суд, як орган державної влади, захищає порушені права позивача шляхом задоволення його позовних вимог, оскільки вважає їх обґрунтованими та доведеними поданими доказами.

При задоволенні позову сплата судового збору покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачу понесених судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 25000,00 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.44 ГПК України, судові витрати складаються, зокрема, з оплати послуг адвоката.

Таким чином, для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката є факти надання правової допомоги саме адвокатом, здійснення оплати на підставі відповідного договору, підтверджені відповідними платіжними документами.

В обґрунтування вимоги про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката позивачем подано копію угоди про надання правової допомоги від 25.01.17р. (а.с.30) та додатку № 1 до даної угоди (а.с.31), укладених між позивачем та адвокатом ОСОБА_2, копію акту приймання передачі виконаних робіт від 25.01.17р. до договору про надання правової допомоги (а.с.32), копію видаткового касового ордеру про сплату адвокату ОСОБА_2 25000,00 грн. (а.с.33), копію Свідоцтва за № 563, виданого 10.02.11р. гр. ОСОБА_2 про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.83), копію ордеру серії ЖТ № 29204 на надання правової допомоги позивачу від 09.03.17р. (а.с.82).

Відповідно до ч.5 ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, при задоволенні позову - на відповідача.

Згідно пп.6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.13р. № 7, витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Відповідно до пп.6.5 цієї ж постанови, розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Господарський суд вважає, що заявлена до відшкодування відповідачем сума судових витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 25000,00 грн. є явно завищеною, оскільки в розрахунки включені послуги, які не підтверджені документально. У зв'язку з цим, суд вважає, що обґрунтований, адекватний і розумний розмір вартості послуг адвоката у даній справі становить не більше 5000,00 грн.

На цій підставі, суд зменшує заявлені до відшкодування відповідачем судові витрати на оплату послуг адвоката до 5000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Житомирський завод "Шляхіндустрія" (10031, м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42, ідентифікаційний код 03443726) не чинити перешкод в доступі (допускати) для обслуговування та ремонту електромереж працівників Житомирського РЕМ Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" із засобами техніки для забезпечення електропостачання Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія" за адресою: м.Житомир, вул.Б.Хмельницького 42.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Житомирський завод "Шляхіндустрія", 10031, Житомир, вул.Б.Хмельницького 42, ідентифікаційний код 03443726:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська технічна компанія", 10014, м.Житомир, вул.Театральна 9/5, ідентифікаційний код 31600106 - 1600,00 грн. судового збору та 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.04.17

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.),

3 - третій особі (рек. з повід. про вруч.).