ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.01.2017р. Справа №905/2913/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області

про: стягнення 75358372,50грн. інфляційних, 2210615,55грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.№14-94 від 18.04.2014р.,

від відповідача: ОСОБА_2 за дов.№юр/3456 від 27.12.2016р.

Суд перебував у нарадчій кімнаті

26.01.2017р. з 12-50год. до 12-55год.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області про стягнення 75358372,50грн. інфляційних, 2210615,55грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Договір купівлі-продажу природного газу №192-БО від 01.08.2012р. та Додаткові угоди до нього; акти приймання-передачі природного газу від 31.08.2012р., 30.09.2012р., 26.11.2012р., 27.11.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р.; рішення господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі №908/534/15-г тощо.

До позову додає розрахунок сум 3% річних, інфляційних нарахувань (а.с.10-11).

Ухвалою суду від 08.12.2015р. в порядку ст.69 ГПК України за клопотанням позивача строк розгляду спору продовжувався на 15 днів (а.с.94, 98).

Ухвалою суду від 14.01.2016р. провадження у справі №905/2913/15 зупинене до розгляду заяви Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про розяснення рішення господарського суду Запорізької області у справі №908/534/15-г від 18.03.2015р. (а.с.103); ухвалою від 26.01.2017р. провадження у справі №905/2913/15 поновлене (а.с.128).

Протягом розгляду справи позивач з супровідним листом №14/2-1236в від 07.07.2016р. надав суду копію ухвали господарського суду Запорізької області від 22.02.2016р. про розяснення рішення у справі №908/534/15-г (а.с.104-108).

Протягом розгляду справи відповідач надав суду:

- відзив №юр/2703 від 01.12.2015р. на позовну заяву з додатками, в якому з посиланням на скрутне матеріальне становище просив відмовити у задоволенні позову та зазначив про те, що розрахунок інфляційних здійснений позивачем невірно (а.с.61-93);

- відзив №юр/200 від 25.01.2017р. на позовну заяву з додатками, в якому повторно просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на скрутне матеріальне становище та зазначив про те, що розрахунок інфляційних здійснений позивачем невірно (а.с.112-125).

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012р. між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (Продавець, позивач) та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» (Покупець, відповідач) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №192-БО (далі Договір, а.с.12-17), відповідно до п.1.1., п.1.2. якого Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ для використання виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а Покупець прийняти та оплатити цей природний газ на умовах Договору.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині поставки газу з 01.08.2012р. до 31.12.2012р., а в частині розрахунків до їх повного здійснення (п.11.1. Договору). Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їхніми печатками.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті самі особи.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі №908/534/15-г, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2015р. та постановою Вищого господарського суду від 23.07.2015р., позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" задоволені частково: стягнуто на користь позивача 139356560,96грн. основного боргу, 5161092,00грн. пені, 9759,00грн. 7% штрафу, 30557056,29грн. інфляційних, 8139761,58грн. 3% річних та 73080,00грн судового збору (а.с.31-34, 53-56).

Згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016р. про розяснення рішення господарського суду Запорізької області від 13.02.2014р. у справі №908/534/15-г (а.с.105-106) вказаним рішенням з Покупця (відповідача) було стягнуто на користь Продавця (позивача) 3% річних, нарахованих на борг за газ, поставлений:

- в серпні 2012 року за період з14.09.2012р. по 07.12.2012р.;

- в вересні 2012 року за період з14.10.2012р. по 21.12.2012р.;

- в жовтні 2012 року за період з14.11.2012р. по 10.10.2013р.;

- в листопаді 2012 року за період з14.12.2012р. по 13.06.2013р.;

- в грудні 2012 року за період з14.01.2013р. по 13.07.2013р.

та інфляційні, нараховані за зобовязаннями:

- жовтня 2012 року за період з листопада 2012 року по листопад 2014 року;

- листопада 2012 року за період з грудня 2012 року по листопад 2014 року;

- грудня 2012 року за період з січня 2013 року по листопад 2014 року.

Водночас у позові (а.с.4) та у розрахунку позовних вимог (а.с.10-11) позивач стверджує, що рішенням господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. у справі №908/534/15-г річні були нараховані до 08.12.2014р. включно, а інфляційні до листопада 2014 року включно.

Доказів звернення до господарського суду Запорізької області із заявою про виправлення допущених в ухвалі від 22.02.2016р. у справі №908/534/15-г описок позивачем до матеріалів даної справи не надано.

У даній справі на підставі приписів ст.625 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач просить стягнути з Покупця:

- 3% річних у загальному розмірі 2210615,55грн. за період 09.12.2014р. 19.06.2015р.,

- інфляційні в загальній сумі 75358372,50грн. за період грудень 2014 року травень 2015 року,

донараховані на борг за жовтень грудень 2012 року, встановлений та стягнутий рішенням суду у справі №905/534/15-г.

Факту подвійного нарахування у справах №908/534/15-г і №905/2913/15 річних та інфляційних за одні і ті самі періоди існування боргу за Договором господарським судом Донецької області не встановлено.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання (абз.2, 3 п.7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. При цьому закон не вказує, чи залежать обставини, у звязку з якими виконання стало неможливим, від боржника і не звільняє боржника від відповідальності за порушення грошового зобовязання у звязку з відсутністю вини.

Відповідач протягом розгляду даної справи підтвердив існування стягнутої рішенням суду у справі №908/534/15-г заборгованості за природний газ в обсязі, зазначеному у рішенні суду (а.с.61, 112, 120 зворотній бік).

З урахуванням викладеного суд, керуючись ст.35 ГПК України, врахувавши приписи ст.ст.525, 526, 599 ЦК України, ст.193 (ч.1) Господарського кодексу України, приходить до висновку, що у відповідача в період 01.12.2014р. 19.06.2015р. продовжувала існувати заборгованість перед позивачем зі сплати присуджених рішенням суду у справі №905/534/15-г сум боргу за газ, поставлений у жовтні грудні 2012 року.

Судом перевірено виконаний позивачем розрахунок річних (а.с.10-11) та встановлено, що він містить арифметичні помилки. З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягають 3% річних в загальній сумі 2210615,04грн., донараховані на встановлений та стягнутий рішенням суду у справі №905/534/15-г борг:

- за жовтень 2012 року в сумі 213259,24грн. за період 09.12.2014р. 19.06.2015р.;

- за листопад 2012 року в сумі 740663,77грн. за період 09.12.2014р. 19.06.2015р.;

- за грудень 2012 року в сумі 1256692,03грн. за період 09.12.2014р. 19.06.2015р.

Судом перевірено розрахунок заявленої до стягнення суми інфляційних (а.с.10-11) та встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем суму інфляційних за попередній період існування боргу неправомірно включено до суми основного боргу, на який донараховуються інфляційні у даній справі, що є неправомірним.

З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних у загальному розмірі 61806015,32грн., донарахованих на встановлений та стягнутий рішенням суду у справі №905/534/15-г борг:

- за жовтень 2012 року в сумі 5962460,02грн. за період грудень 2014 року травень 2015 року;

- за листопад 2012 року в сумі 20708027,13грн. за період грудень 2014 року травень 2015 року;

- за грудень 2012 року в сумі 35135528,17грн. за період грудень 2014 року травень 2015 року.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів абз.3 ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.129 Конституції України; ст.ст.525, 526, 599, 625 Цивільного кодексу України; ст.193 Господарського кодексу України; керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», м.Краматорськ Донецької області про стягнення 75358372,50грн. інфляційних, 2210615,55грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька область, м.Краматорськ, пров.Земляний, 2; ідентифікаційний код 03337119) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 200775,32грн. інфляційних, 2210615,04грн. 3% річних, 150782,31грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 26.01.2017р. оголошено та підписано вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2017р.

Суддя О.М. Шилова

Надр.3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам