ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р.Справа № 922/878/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Явірське" (с. Явірське, Харківська обл.)
до ОСОБА_1 господарства "Свам-Агро" (смт. Золочів, Харківська обл.); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДП ДАК "Хліб України" "Савинський Елеватор" (смт. Савинці, Харківська обл.); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Балаклійське ХПП" (м. Балаклія, Харківська обл.); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Богодухівське ХПП" (м. Богодухів, Харківська обл.); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України в особі Філії ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" "Савинський елеватор" (смт. Савинці, Харківська обл.); 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Золочівський Хлібоприймальне підприємство" (Харківська область, смт. Золочів
про про стягнення коштів, розірвання договорів та повернення майна
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 07.03.16), ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 01.09.2016);

відповідача - ОСОБА_4 (довіреність № б/н від 24.02.17);

3-ї особи (ДП ДАК "Хліб України") - не з'явився;

3-ї особи (ТОВ "Балаклійське ХПП") - не з'явився;

3-ї особи (ТОВ "Богодухівське ХПП") - не з'явився;

3-ї особи (ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України в особі Філії ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України" "Савинський елеватор") - не з'явився;

3-ї особи (ТОВ "Золочівський Хлібоприймальне підприємство") -ОСОБА_5 (дов. №б/н від 30.03.2017)

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017року до господарського суду Харківської області звернулось Приватне підприємство "Явірське" із позовом до ОСОБА_1 господарства "Свам-Агро", в якому просить суд: 1) стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 2 216 460,40 грн. за часткову реалізовану ним продукцію - зерно пшениці в кількості 575,704 тони; 2) розірвати договори консигнації №16082016-А від 16.08.2016 та №04102016 від 04.10.2016, укладених між ПП "Явірське" та ФГ "Свам-Агро"; 3) повернути позивачеві товар - 920,717 тон пшениці, який є власністю позивача та переданий відповідачеві за договором консигнації №16082016-А від 16.08.2016, й знаходиться на зберіганні у 3х осіб, а саме: - з ТОВ "Балаклійське ХПП" - пшеницю 5 класу в кількості 310,079 т, оформлену за складськими квитанціями на ім'я ОСОБА_1 господарства "Свам-Агро"; - з ДП ДАК "Хліб України" "Савинський Елеватор" - пшеницю 5 класу в кількості 93,961 т, пшеницю 6 класу в кількості 516,677 т, оформлену за складськими квитанціями на ім'я ОСОБА_1 господарства "Свам-Агро"; 4) повернути позивачеві товар - 150,570 тон соняшника, який є власністю позивача та переданий відповідачеві за договором консигнації №04102016 від 04.10.2016, що знаходиться на зберіганні ТОВ "Богодухівське ХПП" - 150,570 тон.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідач - ФГ "Свам-Агро" частково реалізував за спірними договорами консигнації належну позивачу на праві власності продукцію, але грошові кошти позивачу не перерахував, залишок продукції не повернув.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2017 по справі №922/878/17 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20 березня 2017 р. об 14:00 год., залучено ТОВ "Балаклійське ХПП", ДП ДАК "Хліб України" "Савинський Елеватор" та ТОВ "Богодухівське ХПП" до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2017 по справі №922/878/17 було задоволено частково заяву Приватного підприємства "Явірське" про забезпечення позову, вжито заходів забезпечення позову стягувача Приватного підприємства "Явірське" (64224, Харківська обл., Балаклійський р-н., с. Явірське, вул. Центральна, 71; ) до боржника ОСОБА_1 господарства "Свам-Агро" (62200, Харківська обл., Золочівський р-н., смт. Золочів, пров. Північний, 9; ) шляхом: 1) заборони відповідачеві, ОСОБА_1 господарству "Свам-Агро" (), вчиняти будь-які дії по відчуженню, переоформленню, переміщенню зерна пшениці фуражної та насіння соняшника, яке знаходиться на зберіганні 3-х осіб; 2) заборони третім особам, ДП ДАК "Хліб України" "Савинський Елеватор" (Харківська обл., Балаклійський р-н., смт. Савинці, вул. Привокзальна, 47; ), ТОВ "Балаклійське ХПП" (64200, Харківська обл., м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, 1; ), ТОВ "Богодухівське ХПП" (Харківська обл., м. Богодухів, вул. Привокзальна Слобідка, 69; ), вчиняти будь-які дії по відчуженню, переоформленню, переміщенню зерна пшениці (920,717 тон) та насіння соняшника (150,570 тон) , яке знаходиться в них на зберіганні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017 по справі №922/878/17 залучено до участі у справі у якості третіх осіб на боці відповідача ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України () в особі Філіі ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор (64270, Харківська область, Балаклійський район, смт. Савинці, вул. Привокзальна, буд.50, Код ) та ТОВ Золочівський Хлібоприймальне підприємство (62203, Харківська область, смт. Золочів, вул. Привокзальна, буд 1, Код ), розгляд справи відкладено на 03 квітня 2017 р. о 14:00 год.

29.03.2017 до канцелярії суду від представника 3-ї особи (ТОВ "Балаклійське ХПП") надійшли письмові пояснення, в яких вказується, зокрема, що ТОВ «Балаклійське ХПП» (надалі-Зерновий склад) уклало з ПП «Явірське» (надалі- Поклажодавець) договір складського зберігання зерна № 43у-16 від 23.08.2016 року, відповідно до якого 3-я особа зобов'язалась прийняти на зберігання зернові культури врожаю 2016 р. (надалі - зерно), також забезпечує при необхідності очищення, сушіння, проведення аналізів, завантаження, переоформлення зерна, а Поклажодавець зобов'язався передати зерно та своєчасно розрахуватися за надані послуги з приймання, зберігання, відвантаження, а також додаткові послуги та забрати зерно після закінчення строку його зберігання.

За вищезазначеним договором відповідно до оформлених ТОВ «Балаклійське ХПП» складських квитанцій серії АЦ № 517423 № 306 від 25.08.2016 р., серії АЦ № 517447 № 330 від 31.08.2016 р., серії АЦ № 517448 № 331 від 31.08.2016 р„ серії АЦ № 517451 № 334 від 31.08.2016 р., серії АЦ № 517460 № 343 від 15.09.2016 р., серії АЦ № 517465 № 348 від 15.09.2016 р., серії АЦ № 517467 № 350 від 15.09.2016 р., серії АЦ № 517473, № 356 від 15.09.2016 р. Поклажодавець прийняв на зберігання зерно пшениці 5 класу, в загальній кількості 720,600 т.

Також зазначає, що відповідно до п. 3.12 Договору Поклажодавець здійснює відвантаження і переоформлення зерна на підставі наказу на відвантаження зерна і оформляється Зерновим складом після надання Поклажодавцем або його представником за довіреністю письмової заяви про відвантаження або переоформлення зерна, оригіналів складських документів та довіреності. Оформлення документів на відвантаження зерна проводиться в присутності Поклажодавця або його представника, уповноваженого довіреністю.

Так, на підставі заяви ПП «Явірське» від 05.09.2016 року у відповідності до ЗУ «Про зерно ринок зерна в Україні», вимог Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики № 661 від 13.10.2008, а також умов вищезазначеного Договору, Зерновий склад переоформив пшеницю 5 кл., в кількості 400 т на ФГ «СВАМ-АГРО», оформив та видав складську квитанцію серії АЦ № 17458 № 341 від 05.09.2016 р., уклав договір складського зберігання № 49у-16 від 05.09.2016 р.

Вказує, що на підставі заяви ПП «Явірське» № 12/10-1 від 12.10.2016 р., Зерновий склад переоформив пшеницю 5 кл., в кількості 310,079 т на ФГ «СВАМ-АГРО» складська квітанція серії АЦ № 786694 № 477 від 12.10.2016 р.

За заявою ФГ «СВАМ-АГРО» від 07.10.2016 року ТОВ «Балаклійське ХПП» переоформило пшеницю 5 кл, в кількості 400 т на третю особу.

На підставі заяви ФГ «СВАМ-АГРО» від 15.03.2017 року ТОВ Балаклійське ХПП» переоформило пшеницю 5 кл., в кількості 310,079 т на третю особу.

Таким чином, зерно пшениці 5 кл., яке було завезено ПП «Явірське» на зберігання до ТОВ «Балаклійське ХПП» на теперішній час за ПП «Явірське» та ФГ «СВАМ-АГРО» не обліковується.

29.03.2017 за вх.№10594 до канцелярії суду від представника 3-ї особи (ТОВ "Богодухівське ХПП") надійшли письмові пояснення по справі вих.№50 від 27.03.2017, в яких, крім того, він просить суд розгляд справи проводити без його присутності. Де, зокрема, зазначає, що з 01.01.2016 року по даний час ТОВ «Богодухівське ХПП» не мало ніяких взаємовідносин з ПП «Явірське» (код за СДРПОУ 33201387);

24 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 господарством «СВАМ-АГРО» укладено договір складського зберігання № 26-С, згідно якого на протязі 25-28 жовтня 2016 року ФГ «СВАМ-АГРО» передало на зберігання 215,760 тон соняшнику, на який було виписано складські документи (складські квитанції).

10 березня 2017 року ФГ «СВАМ-АГРО» після надання всіх необхідних документів переоформило соняшник на ТОВ «АМПЛОР» (код за ). ТОВ «АМПЛОР» отримало та вивезло переоформлену на них продукцію, про існування договору консигнації між ПП «Явірське» та ФГ «СВАМ-АГРО» ТОВ «Богодухівське Х1ІП» не знало.

03.04.2017 за вх.№11026 до канцелярії суду від представника 3-ї особи (ТОВ Золочівський Хлібоприймальне підприємство) надійшли пояснення, в яких, зокрема, вказується, що між ФГ «СВАМ-АГРО» та ТОВ «Золочівське ХПП» 15.07.2016 року було укладено договір зберігання №25, згідно якого ФГ «СВАМ-АГРО» було передано на зберігання ТОВ" Золочівське ХПП" насіння зернових та олійних культур, в тому числі і насіння соняшника.

03.04.2017 за вх.№11044 до канцелярії суду від представника 3-ї особи (Філія ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор) надійшли письмові пояснення по справі, де, зокрема, вказується, що 12.08.16 між ПП "Явірське" та ПАТ "ДПЗКУ" (в особі філії ПАТ "ДПЗКУ" "Савинський елеватор") було укладено договір складського зберігання № 120-№/3Б/2016, відповідно до якого Поклажодавець (ПП "Явірське") зобов"язаний передати зерно, а Зерновий склад (ПАТ "ДПЗКУ" в особі філії ПАТ "ДПЗКУ" "Савинський елеватор"зобов"язаний прийняти його на зберігання на умовах даного договору. В книзі руху зерна та зернопродуктів (форма № 36) від 13.08.2016, щодо контрагента ПП "Явірське" вказаний прихід пшениці 5 клас 127 636 кг та 48 068 кг 6 клас пшениці, з подальшим переоформленням зерна на ФГ "Свам-Агро". Контрагент ФГ "Свам-Агро" переоформляє вищевказану пшеницю на ПП "Солідарність" з подальшим відвантаженням з Зернового складу. Також договір складського зберігання було укладено з ФГ "Свам-Агро" " 132-3/3б/2016 від 02.09.2016. В книзі руху зерна від 22.09.17, щодо контрагента ПП "Явірське" вказаний прихід пшениці 5 клас 93691 кг та пшениця 6 клас 516 677 кг. Дане зерно знаходиться на Зерновому складі ПАТ "ДПЗКУ" в особі філії ПАТ "ДПЗКУ" "Савинський елеватор".

03.04.2017 помічником судді Ніколаєнко Д.Г., у зв'язку з хворобою судді Сальнікової Г.І., повідомлено представників сторін та 3-х осіб про перенесення судового засідання у справі №922/878/17, призначеного ухвалою суду від 20.03.2017, з 03.04.2017 на 10.04.2017 о 14-00 год.

10.04.2017 за вх. №11983 від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, які були долучені до матеріалів справи, де він вказує, що відповідачем було реалізовано пшеницю позивача у обсязі 575,00 т., вартість реалізованої продукції становить 2216460,40 грн. Також, представник позивача вказав, що відповідач отримав від позивача 610638 кг, що знаходилась на зберіганні у філії ПАТ "ДПЗКУ" "Савинській елеватор" в кількості 610638 кг.

20.04.2017 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.№ 13389), відповідно до якої позивач просить суд: Розірвати договори консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 та № 04102016-А від 04.10.2016, укладені між позивачем та відповідачем; стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 2 216 460,40 грн. за частково реалізовану ним продукцію - зерно пшениці в кількості 575,704 тони; повернути позивачеві товар, який є його власністю, переданий відповідачу за Договором консигнації № 16082016-А від 16.08.2016, а саме: пшеницю 5 класу в кількості 93,961 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор) та пшеницю 6 класу в кількості 516,677 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор). Судові витрати просить покласти на відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. У зв"язку з чим, суд приймає заяву про зменшення позовних вимог як таку, що не суперечить діючому законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів сторін та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Таким чином, предметом позову, що розглядається в межах даної справи, є розірвання договорів консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 та № 04102016-А від 04.10.2016, укладені між позивачем - ПП "Явірське" та відповідачем - ФГ "Свам-Агро"; стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 2 216 460,40 грн. за частково реалізовану ним продукцію - зерно пшениці в кількості 575,704 тони; повернення позивачеві товару, який є його власністю, переданий відповідачу за Договором консигнації № 16082016-А від 16.08.2016, а саме: пшеницю 5 класу в кількості 93,961 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор) та пшеницю 6 класу в кількості 516,677 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ Державна продовольча-зернова корпорація України Савинський елеватор) та відшкодування судових витрат.

20.04.2017 від представника відповідача надійшли заперечення проти позову (вх.№13388), де наведені підстави, на яких грунтуються заперечення, зокрема : вказує, що долученими Позивачем до матеріалів даної справи у якості доказів документами не підтверджується факт передачі Позивачем Відповідачем товару у вказаній ним кількості на підставі вказаних договорів консигнації. Так, реєстри накладних на прийняте відповідним елеватором зерно зберігання (включно а.с.69-97, 119-120 Т.1, а.с.18-23 Т.2, а.с. 195, 209, 215, 218, 223, 226, 230, 235, 239, 244 Т. 3) та договори з елеваторами про зберігання (включно а.с.50-86 Т.2, а.с. 4-8, 15-20, 35-38, 119-122, 134-147 Т.З) підтверджує тільки факт наявності взаємовідносин між Позивачем та відповідним елеватором щодо зберігання зерна, звіти про сівбу та збирання врожаю в 2016 році (включно а.с.63-68 Т.1,), є нічим іншим, як внутрішніми документами Позивача про сівбу та збирання урожаю, підтверджують здійснення ним господарської діяльності в агро-промисловій галузі.

Що стосується податкових декларацій (а.с.164-174, 185-245 Т.2) то відповідач зазначає, що вони дійсно підтверджують, що Позивач всупереч п. 14.1.191, п.201.1 ст.201, статей 187-189 Податкового кодексу України з моменту передачі товару на консигнацію за договорами консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року та № 04102016-А від 04.10.2016 року, укладених між Позивачем та Відповідачем не складав податкові накладні по відповідним обсягам та ціною товару, в тому числі в електронній формі, не сплачував податків, не відносив відповідні суми до податкового кредиту.

При цьому, відповідач посилається на Постанову Верховного суду України від 15.12.2-15 року по справі № 826/13848/13-а; на ст.ст. 1,9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-ХІУ).

Також зазначає, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов'язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.

Крім того, відповідач посилається на положення п. 138.2 статті 138 Податкового Кодексу, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК.

Відповідач вважає, що Позивачем не доведено факт проведення господарської операції відповідно до умов укладених між ним та Відповідачем договорів консигнації, зокрема в розумінні оподаткування та бухгалтерського обліку. Матеріали справи не містять належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, які б це підтверджували.

Що стосується передачі зерна пшениці від Позивача Відповідачу, останній вказує, що відповідно до пояснень та наданих доказів третіми особами, - то з матеріалів справи та з пояснень третіх осіб не свідчить, що вказана передача товару відбувалося на виконання умов договорів консигнації, навпаки, як стверджують треті особи, оформлені Позивачем на елеваторах документи щодо передачі вказаного товару свідчать про передачу Позивачем Відповідачу права власності на товар - зерно пшениці. А під час відносин консигнації (комісії) право власності на товар не передається і залишається у Консигнанта (Комітента). Тож, вказана передача товару на елеваторі відбулася не на підставі спірних договорів консигнації, а на підставі інших договорів, що не стосується предмету цього спору.

Також, представник відповідача в обгрунтування своєї правової позиції посилається на приписи ст.ст. 321, 319, 658, 330, 388, 387,328 Цивільного кодексу України.

До того ж, відповідач зазначає, що , ПП Явірське абсолютно добровільно передав ФГ СВАМ-АГРО зерно пшениці, тож, вважає, що навіть якщо припустити, що вказане зерно пшениці є спірним майном, і вважає, що позовні вимоги щодо повернення спірного майна не підлягають задоволенню з підстав, передбачених ст.388 ЦК України.

Вказує, що з дати листів (від 01.11.2016 року № 02-01/11/16, Лист від 01.11.2016 року № 01-01/11/16, якими позивач нібито повідомив відповідача про розірвання зазначених договорів 08.11.2016 року ) і до моменту звернення до суду з цим позовом, Позивач не здійснив жодних заходів щодо повернення нібито свого майна , тобто в порушення ст.188 ГК України, не дотримався порядку, передбаченого для розірвання вказаних договорів.

Тож, вважає, що Позивачем не доведено суду обставини, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог щодо розірвання договорів консигнації, адже фактично договори консигнації, які Позивач просить суд розірвати є невиконаними з боку самого ж Позивача. У зв"язку з чим просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 20.04.2017 представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечував проти позову в повному обсязі з підстав, викладених в запереченнях. Крім того, підтримав клопотання голови ФГ "Свам-Агро" від 17.03.2017 (вх.№ 9134) про скасування заходів забезпечення позову,вжитих ухвалою господарського суду від 16.03.17.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, які з"явились в судове засідання, з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ :

Між Приватним підприємством "Явірське" та ОСОБА_1 господарством "Свам-Агро" було укладено договори консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 та № 04102016-А від 04.10.2016.

Відповідно до предмету договору консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року, ПП Явірське (Консигнант) зобовязується передати товар пшеницю фуражну урожаю 2016 року у кількості 1650 тон, а ФГ СВАМ-АГРО (Консигнатор) прийняти вказаний товар на реалізацію і від свого імені за винагороду, передбачену умовами вказаного договору реалізувати товар третім особам (покупцям) (п.1.1, 2.1 договору). Товар поставляється насипом на елеватор або ХПП, з яким у Консигнатора укладений договір зберігання, або на склад Консигнатора (п.2.5, 8.1). Консигнант зобовязується своєчасно надавати Консигнатору необхідну бухгалтерську документацію на кожну поставлену партію товару для подальшого його продажу (п.3.2). Товар переданий Консигнатору є власністю Консигнанта до моменту його продажу (п.4.1). Строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками до 01.08.2017р. (п.10.1) (Т.1 а.с.29-31). Згідно із специфікацією від 19.08.2016р., що є додатком №1 до вказаного договору, поставці підлягає партія товару у кількості 750 т. пшениці фуражної за ціною 3850 грн./тону у загальній вартості 2887500,00грн., в тому числі ПДВ у розмірі 481250,00 грн. Поставка товару здійснюється за рахунок Консигнанта на протязі 7 днів з моменту підписання специфікації на склад Консигнатора, строк консигнації складає 30 днів, строк консигнації розраховується з моменту відвантаження партії товару на склад Консигнатора. Консигнатор зобовязується перерахувати Консигнанту грошові кошти на протязі 3-х банківських днів з дати продажу товару покупцю (Т.1 а.с.29-33).

Відповідно до предмету договору консигнації № 04102016-А від 04.10.2016 року, ПП Явірське (Консигнант) зобовязується передати товар насіння соняшника у кількості 225 тон, а ФГ СВАМ-АГРО (Консигнатор) прийняти вказаний товар на реалізацію і від свого імені за винагороду передбачену умовами вказаного договору реалізувати товар третім особам (покупцям) (п.1.1, 2.1 договору). Товар поставляється насипом на елеватор або ХПП, з яким у Консигнатора укладений договір зберігання, або на склад Консигнатора (п.2.5, 8.1). Консигнант зобовязується своєчасно надавати Консигнатору необхідну бухгалтерську документацію на кожну поставлену партію товару для подальшого його продажу (п.3.2). Товар переданий Консигнатору є власністю Консигнанта до моменту його продажу (п.4.1). Строк дії договору з моменту його підписання та скріплення печатками до 01.08.2017р. (п.10.1) (Т.1 а.с.34-36). Згідно із специфікацією від 04.10.2016р., що є додатком №1 до вказаного договору, поставці підлягає партія товару у кількості 120 т. насіння соняшника за ціною 10100 грн./тону у загальній вартості 1212000,00грн., в тому числі ПДВ у розмірі 202000,00 грн., що складає в еквіваленті 46471,15 доларів США. Поставка товару здійснюється за рахунок Консигнанта на протязі 7 днів з моменту підписання специфікації на склад Консигнатора, строк консигнації складає 90 днів, строк консигнації розраховується з моменту відвантаження партії товару на склад Консигнатора. Консигнатор зобовязується перерахувати Консигнанту грошові кошти з урахуванням розрахунків згідно пункту 5.4 Договору на протязі 3-х банківських днів з дати продажу товару покупцю (Т.1 а.с.34-37).

Щодо позовних вимог про розірвання договорів консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року та № 04102016-А від 04.10.2016 року суд вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача листом вих.№02-01/11/16 від 01.11.2016р., в якому повідомив про відмову від зобовязання за договором консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року в односторонньому порядку, посилаючись на приписи п.9.1 договору та ст.236 ГПК України. Факт отримання Відповідачем вказаного листа підтверджується наданими Позивачем копіями зворотного рекомендованого повідомлення з відміткою про отримання вказаного листа 08.11.2016р. "Борох", квитанцією про відправлення та описом вкладення до цінного листа. 01.11.2016р. Позивач звернувся до Відповідача з аналогічним листом вих.№01-1/11/16, в якому повідомив про відмову від зобовязання за договором консигнації № 04102016-А від 04.10.2016 року в односторонньому порядку, посилаючись на аналогічні обставини.

Згідно із приписами ст.1025 ЦК України Комітент має право відмовитися від договору комісії. Якщо договір комісії укладено без визначення строку, комітент повинен повідомити комісіонера про відмову від договору не пізніше ніж за тридцять днів. У разі відмови комітента від договору комісії він повинен у строк, встановлений договором, а якщо такий строк не встановлений, - негайно розпорядитися своїм майном, яке є у комісіонера. У разі невиконання комітентом цього обов'язку комісіонер має право передати це майно на зберігання за рахунок комітента або продати майно за найвигіднішою для комітента ціною. У разі відмови комітента від договору комісії комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у зв'язку з виконанням договору.

Згідно із статтею 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Щодо заперечень відповідача про розірвання спірних договорів консигнації, то вони спростовуються матеріалами справи, а саме листами позивача від 01.11.2016 про відмову від зобов"язання в односторонньому порядку.

Також з матеріалів справи вбачається, що специфікаціями до договору консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року та до договору № 041102016-А від 04.10.2016 року сторони передбачили, що строк консигнації складає 30 днів. Строк консигнації обчислюється з моменту відгрузки партії товару на склад Консигнатору.

Крім того, виходячи з аналізу ст. 1025 ЦК України, суд зазначає, що консигнант має право в будь який час відмовитись від договору консигнації.

Враховуючи норми ст.1025 ЦК України, якою передбачено право консигнанта на відмову від договору та приймаючи до уваги те, що строк консигнації складає 30 днів, та строк виконання зобов'язання за договорами вже сплинув, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про розірвання договорів консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року та № 04102016-А від 04.10.2016 року, які укладені між позивачем та відповідачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 2216460,40 грн., суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 12.08.2016 між Позивачем - ПП Явірське" та ПАТ "ДПЗКУ" в особі філії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор було укладено Договір складського зберігання № 120-№/3Б/2016 щодо зберігання пшениці.

13.08.2016 позивач завіз на філію ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор 175 704 кг (яка складається з 127636 грн. пшениці 5-го класу та 48068 кг. пшениці 6-го класу) пшениці, про що в книзі руху зерна та зерно продуктів (форма 36) було зроблено відповідний запис.

02.09.2016 року Позивач передав Відповідачу загалом 175 704 кг пшениці відповідно до актів приймання - передавання зерна.

Згодом відповідач переоформив на ПП Солідарність 175 704 кг пшениці з подальшим відвантаженням з зернового складу, що підтверджується документами по руху зерна, які наявні в матеріалах справи.

Вищезазначені операції також підтверджуються поясненнями філії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор та наданими документами щодо руху зерна (том 3 , а.с. 133 -255 ).

Таким чином, Відповідач реалізував продукцію Позивача, що знаходилась на зберіганні у філії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор в загальной кількості 175 704 кг.

Матеріали справи свідчать про те, що 23.08.2016 року між Позивачем - ПП "Явірське" та ТОВ Балаклійське ХПП було укладено договір №43у-16 складського зберігання щодо зберігання пшениці.

Відповідно до зазначеного договору Позивач завіз на ТОВ Балаклійське ХПП 720 600 кг. пшениці.

05.09.2016 року Позивач переоформив на Відповідача 400 000 кг. пшениці, в подальшому 400 000 кг. пшениці було переоформлено Відповідачем на 3-ю особу та 3-я особа вивезла з ТОВ Балаклійське ХПП спірне майно.

Таким чином, Відповідач реалізував продукцію Позивача, що знаходилась на зберіганні у ТОВ Балаклійське ХПП в кількості 400 000 кг.

Виходячи з вищевикладеного Відповідачем було реалізовано пшениці Позивача у наступному обсязі 175 704 кг. + 400 000 кг.= 575 704 кг.

Вартість реалізованої продукції, а саме пшениці 5 та 6 класу 2016 року становить 575, 704т *3850 грн. (вартість І тони за специфікацією) = 2 216 460,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме спеціфікації до договору консигнації № 16082016-А від 16.08.2016 року, сторони передбачили порядок оплати, а саме п.4 передбачено, що консигнатор зобов'язується перерахувати Консигнанту кошти протягом 3-х банківських днів з дати продажу товару.

Як вже було зазначено вище, 05.09.2016 року відповідач продав 400 000 кг. пшениці.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідач реалізував частину майна - пшеницю 5 та 6 класу 2016р. в кількості 575,704т, суд дійшов висновку що позовна вимога позивача про стягнення боргу у розмірі 2216460,40грн. обґрунтована та така, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу позивача про повернення майна, суд керується наступним.

Як свідчать матеріали справи, 12.08.2016 між Позивачем та філією ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор було укладено Договір складського зберігання щодо зберігання пшениці. 22.09.2016 позивач завіз на філію ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор 610 638 кг пшениці, про що в книзі руху зерна та зерно продуктів (форма 36) було зроблено відповідний запис.

12.10.2016 року Позивач передав Відповідачу 610 638 кг пшениці відповідно до актів приймання - передавання зерна № 308, 309.

На теперішній час 610 638 кг пшениці обліковуються за Відповідачем та зберігається на філії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор.

Вищезазначені операції також підтверджуються поясненнями філії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор та наданими документами щодо руху зерна (том 3, а.с. 133 -255 ).

Таким чином, Відповідач отримав від Позивача 610 638 кг , що знаходилась на зберіганні у флії ПАТ ДПЗКУ Савинський елеватор .

Згідно з Порядком продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2007р. №1409, договори консигнації - операції з реалізації товарів, відповідно до яких одна сторона (консигнатор) зобов'язується за дорученням другої сторони (консигнанта) продати протягом визначеного часу (строку дії угоди консигнації) за обумовлену винагороду з консигнаційного складу від свого імені товари, які належать консигнанту;

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач своїми діями щодо відмови у поверненні майна позивачу фактично позбавляє останнього права вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства саме Комітент є власником переданого товару і відповідно має право вимагати його повернення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На рівні національної правової системи відповідне положення кореспондується з приписами ч. 1, 4ст. 41 Конституції України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30.06.2006 р. визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Щодо тверджень відповідача що спірне майно за договорами комісії не було передано позивачем відповідачу, оскільки між сторонами не укладалися документи первинної документації, то суд щодо цього зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори за своєю правовою природою є договорами комісії. Відмінністю договору комісії та договорів купівлі продажу і поставки є те, що за договорами комісії право власності на майно не переходить до комітента, у звязку з чим первинна документація щодо передачі товару не складається.

Щодо тверджень відповідача про те, що переоформлення складських квитанцій на зерно є переходом права власності на майно відповідачу, то суд зазначає наступне.

Складська квитанція не є первинним бухгалтерським документом у розумінні до Закону Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Крім того, видаткових накладних щодо передачі спірного майна від позивача відповідачу матеріали справи не містять, у звязку з чим твердження відповідача щодо переходу права власності на підставі складських квитанцій є довільним тлумаченням норм закону.

Крім того, доводи відповідача щодо припущення стосовно передачі товару на підставі договорів, що не стосуються предмету цього спору, спростовуються матеріалами справи, а саме Довідкою про відсутність інших правовідносин між позивачем - ПП "Явірське" та відповідачем - ФГ "Свам-Агро" за підписом Голови ФГ "Свам-Агро" ОСОБА_6 (Т.2, а.с. 257).

За приписами статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до п.4.1. обох спірних договорів консигнації товар, переданий Консигнатору, є власністю Консигнанта до моменту його продажі покупцю.

Що повністю узгоджується із приписами статті 1018 ЦК України.

Тож, як вбачається, право власності на вказаний спірний товар не перейшло до Відповідача, а специфіка оформлення внутрішніх документів елеватором не може свідчити про набуття Відповідачем такого права власності.

Згідно із ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Суду не надано Сторонами доказів укладення між ними правочинів, які могли б спричинити перехід права власності на вказаний спірний товар.

Тож, суд вважає доведеним факт передачі Позивачем Відповідачу за договором консигнації №16082016 -А від 16.08.2016р. товару в загальній кількості 610 638 т, а саме: пшениці 5 класу у кількості 93,961 (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ "Державна продовольча-зернова корпорація України" "Савинський елеватор") тон та пшеницю 6 класу в кількості 516,677 т (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ "Держвна продовольча-зернова корпорація України "Савинський елеватор") у зв"язку з чим вимоги Позивача про повернення йому такого товару є правомірними.

Розглядаючи клопотання відповідача від 17.03.2017 (вх.№ 914) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.17, суд виходить з наступного. В обгрунтування зазначеного клопотання відповідач посилався на факт права законного володіння спірним майном ФГ "Свам-Агро", яке підтверджується договорами консигнації № 04102016 від 11.10.16, і договором консигнації №13102016 від 1.10.2016, укладеними між позивачем та відповідачем.

Проте, в судових засіданнях, представник відповідача в обгрунтування своєї правової позиції не посилався на відповідні договори, тому підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

У відповідності до ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

В ухвалі суду від 20.03.2017 року у справі за № 922/878/17 був зазначений термін дії ухвали про забезпечення позову , а саме: забезпечення позову по даній справі діє з моменту винесення ухвали про забезпечення позову до винесення господарським судом Харківської області рішення по справі.

З огляду на зазначене, суд керуючись ст. 67, 68 ГПК України, вирішив скасувати заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Харківської області по забезпеченню позову від 16.03.2017 року по справі за № 922/878/17.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6,8,19,124,129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 44, 49, 67, 68, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір консигнації № 16082016 від 16.08.2016 року, укладений між Приватним підприємством "Явірське" ( 64224 ,Харківська обл., Балаклійський район, с. Явірське, вул. Центральна, 71 ) та ОСОБА_1 господарством "СВАМ-АГРО" ( 62200, Харківська обл., Золочівський район, смт. Золочів, пров. Північний,9 ).

Розірвати договір консигнації № 04102016 від 04.10.2016 року укладений між Приватним підприємством "Явірське" ( 64224, Харківська обл., Балаклійський район, с. Явірське, вул. Центральна, 71 ) та ОСОБА_1 господарством "СВАМ-АГРО" (62200, Харківська обл., Золочівський район, смт. Золочів, пров. Північний,9 ).

Стягнути з ОСОБА_1 господарства "СВАМ-АГРО" ( 62200, Харківська обл., Золочівський район, смт. Золочів, пров. Північний,9 ) на користь Приватного підприємства "Явірське" ( 64224, Харківська обл,. Балаклійський район, с. Явірське, вул. Центральна, 71 ) грошові кошти в сумі 2 216 460,40 грн. за частково реалізовану продукцію - зерно пшениці в кількості 575,704 тони.

Повернути Приватному підприємству Явірське" Харківська обл., Балаклійський район, с. Явірське, вул. Центральна, 71 ) товар, який є його власністю, переданий ОСОБА_1 господарству "СВАМ-АГРО" за договором консигнації № 16082016-А від 16.08.2016, а саме: пшеницю 5 класу в кількості 93,961 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ «Державна продовольча-зернова корпорація України» «Савинський елеватор») та пшеницю 6 класу в кількості 516,677 тон (яка знаходиться на зберіганні у Філії ПАТ «Державна продовольча-зернова корпорація України» «Савинський елеватор»).

Стягнути з ОСОБА_1 господарства "СВАМ-АГРО" ( 62200, Харківська обл., Золочівський район, смт. Золочів, пров. Північний,9 ) на користь Приватного підприємства "Явірське" ( 64224, Харківська обл,. Балаклійський район, с. Явірське, вул. Центральна, 71 ) судовий збір в розмірі 37246,91 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали господарського суду Харківської області по забезпеченню позову від 16.03.2017 року у справі за № 922/878/17, шляхом заборони відповідачеві, ОСОБА_1 господарству "Свам-Агро" (), вчиняти будь-які дії по відчуженню, переоформленню, переміщенню зерна пшениці фуражної та насіння соняшника, яке знаходиться на зберіганні 3-х осіб; заборони третім особам, ДП ДАК "Хліб України" "Савинський Елеватор" (Харківська обл., Балаклійський р-н., смт. Савинці, вул. Привокзальна, 47; ), ТОВ "Балаклійське ХПП" (64200, Харківська обл., м. Балаклія, вул. Вторчерметівська, 1; ), ТОВ "Богодухівське ХПП" (Харківська обл., м. Богодухів, вул. Привокзальна Слобідка, 69; ), вчиняти будь-які дії по відчуженню, переоформленню, переміщенню зерна пшениці (920,717 тон) та насіння соняшника (150,570 тон) , яке знаходиться в них на зберіганні.

Повне рішення складено 25.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_7