ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року Справа № 904/9674/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача ( за первісним позовом ): ОСОБА_1 представник ( дов. від 03.02.2017 р. )

від відповідача ( за первісним позовом ): ОСОБА_2 представник ( дов. від 23.12.2016 р. № 49 ), ОСОБА_3 представник ( дов. від 23.12.2016 р. № 44 )

від відповідача-2 ( за зустрічним позовом ): представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р. у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал",

м. Дніпро

до дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор"

публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія

"Автомобільні дороги України" в особі

філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця",

м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 49 689,46 грн.

та за зустрічним позовом

дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор"

публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія

"Автомобільні дороги України" в особі

філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця",

м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал",

м. Дніпро

до Відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл",

м. Дніпро

про визнання недійсним договору відступлення права вимог в частині

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця", про стягнення 49 689,46 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, право вимоги за яким було відступлено позивачеві згідно договору № 77 відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.2014 р.

10.11.2016 р. дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця" подало зустрічну позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" та товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" про визнання недійсним договору № 77 відступлення права вимоги (цесії) від 26.12.2014 р. в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р.

В обґрунтування зустрічного позову, дочірнє підприємство зазначає, що договір № 77 відступлення права вимоги ( цесії ) від 26.12.2014 р. укладено з порушенням приписів ч. 3 ст. 512, ч. 1 ст. 516 ЦК України, оскільки п. 9.8 договору поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р. узгоджено, що сторони не мають права передавати свої зобов'язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 р. ( суддя Соловйова А. Є. ) у справі № 904/9674/16 в задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі. Провадження у справі за зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" припинено. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір № 77 про відступлення права вимоги від 26.12.2014 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" та товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" на користь дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 1 378,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що укладення договору про відступлення права вимоги без дотримання умов п. 9.8 Договору поставки, тобто без погодження з боржником ( покупцем за договором поставки ), не відповідає вимогам чинного законодавства. Отже, вимога ДП "Дніпропетровський облавтодор" ПАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про визнання договору про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р. в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р., є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У зв'язку з визнанням недійсним договору про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р. в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р. не підлягають задоволенню вимоги ТОВ "Партнер Глобал" про стягнення заборгованості у розмірі 49 689,46 грн. З огляду на те, що на час розгляду справи відбулася державна реєстрація припинення товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл", провадження у справі щодо зазначеної юридичної особи, яка є Відповідачем-2 за зустрічним позовом, підлягає припиненню на підставі п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Не погодившись з вказаним рішенням товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на його невідповідність вимогам чинного законодавства, просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В обґрунтування вимог у апеляційній скарзі "ТОВ "Партнер Глобал" посилається на неповне з'ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт вважає, що за умовами договору про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р. первісний кредитор не передавав свої зобов'язання за договором поставки на користь нового кредитора, а передав лише право вимоги щодо сплати поставленого товару від відповідача. На підтвердження погодження на заміну ТОВ "Резерв-Ойл" на нового кредитора - ТОВ "Партнер Глобал" 08.04.2015р. ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" посилається на спільний лист ДП Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ТОВ "Резерв-Ойл" № 76-1 від 09.12.2014 р. щодо надання згоди на відступлення прав вимоги та на той факт, що вже на користь нового кредитора була частково сплачена сума заборгованості. Тобто, на думку ТОВ "Партнер Глобал", є наявним факт погодження Відповідачем та часткове виконання договору про відступлення права вимоги.

В уточненій апеляційній скарзі ТОВ "Партнер Глобал" із посиланням на судову практику ( постанова Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у справі № 6-94цс13 та постанова Вищого господарського суду України від 02.12.2015 р. у справі № 910/6098/14 ) вважає, оскільки ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не було стороною за оспорюваним договором про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р. та не довело, що цим договором порушені його права, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення зустрічного позову про визнання цього договору недійсним.

ДП "Дніпропетровський облавтодор" ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції надав правильну оцінку встановленим у даній справі обставинам та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення без змін. Облавтодор вважає, що ТОВ "Партнер Глобал" не довів належними та допустимими доказами отримання згоди боржника на укладання договору про відступлення права вимоги.

Відповідач-2 за зустрічним позовом ( ТОВ "Резерв-Ойл" ) відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надав. Ухвали суду, що були направлені на юридичну адресу ТОВ "Резерв-Ойл", повернуті підприємством поштового зв'язку з відмітками про неотримання цих поштових відправлень, у звязку з вибуттям. За наявними в матеріалах справи даними ТОВ "Резерв-Ойл" є припиненим як юридична особа.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 р. у справі № 904/9674/16, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 14.03.2017 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 р. у справі № 904/9674/16 розгляд апеляційної скарги відкладено на 04.04.2017 р.

По справі оголошувалася перерва з 04.04.2017 р. по 13.04.2017 р.

У судовому засіданні проведеному 13.04.2017 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" (Постачальник) та дочірнім підприємством "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця" ( Покупець ) було укладено Договір поставки № 06/11-13ТП, відповідно до п. 1.1 якого, Постачальник зобов'язується поставляти узгодженими партіями, на протязі дії даного договору у власність покупця нафтопродукти ( далі по тексту товар ), а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар, за умовами цього договору. Предметом поставки - є паливо пічне нафтове, конкретно зазначається в специфікаціях ( додаток № 1 ) до цього договору ( п. 1.1.1 Договору поставки ).

Сторонами було складено та підписано Специфікацію № 1 до Договору поставки, в якій вони погодили поставку палива пічного нафтового у кількості 21,300 тн. на загальну суму 7 600,00 грн. Умови оплати партії товару: Покупець сплачує Постачальникові 100 % передплату вартості партії товару й компенсації вартості її транспортування, у строк 1 банківського дня з моменту отримання рахунку від постачальника. Строк поставки товару до 08.11.2013 р. ( а. с. 41 ).

За твердженням Позивача, Постачальник виставив Покупцю рахунок фактуру № СФ-00104 06.11.2013 р. на суму 171 273,30 грн. на оплату палива пічного нафтового та автотранспортних послуг ( а. с. 42 ).

За твердженням Позивача та відповідно до видатковою накладною № РН-0000108 від 06.11.2013 р., підписаною обома сторонами та скріпленою печатками підприємств, Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар та автотранспортні послуги на загальну суму 171 273,30 грн. ( а. с. 43 ).

26.12.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" ( Цедент, Первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" ( Цесіонарій, Новий кредитор ) було укладено Договір № 77 відступлення права вимоги ( цесії ) ( далі - Договір відступлення права вимоги ), відповідно до п. 1 якого Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне цедентові, і стає кредитором за договорами, які були укладені між цедентом та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", у тому числі й за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р. на суму 49 689,46 грн. ( перелік договорів, за якими відступлене право вимоги наведене в п.1 Договору про відступлення права вимоги ). Загальна сума боргу за Договором про відступлення права вимоги складає 2 762 133,03 грн.

Згідно з п. 2.1 Договору про відступлення права вимоги, до Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент укладання договору про відступлення права вимоги.

Право вимоги, що відступається Цесіонарієві, засвідчується господарськими договорами, специфікаціями, актами, іншими первинними бухгалтерськими документами, тощо ( п. 3 Договору про відступлення права вимоги ).

За п. 4 Договору про відступлення права вимоги, копії документів, визначених у п. 3 цього договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає цедент за цим договором, передаються Цедентом Цесіонарію в момент підписання сторонами цього договору і є його невід'ємною частиною.

26.12.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл" та товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" було підписано акт прийому-передачі, за яким згідно договору № 77 відступлення права вимоги ( цесії ) від 26.12.2014 р., Цедент передав, а Цесіонарій прийняв документи, зокрема, договір № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р., специфікацію №1 від 06.11.2013 р., рахунок-фактуру № СФ-00104 від 06.11.2013 р., видаткову накладну №РН-0000108 від 06.11.2013 р., товарно-транспортну накладну від №00108 від 06.11.2013 р. та довіреність № 367 від 06.11.2013 р. ( а. с. 53-55 ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" як новий кредитор за договором про відступлення права вимоги просить стягнути з дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість у сумі 49 689,46 грн., дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заперечує дійсність договору про відступлення права вимоги, укладеного між ТОВ "Партнер Глобал" та ТОВ "Резерв - Ойл", що є причиною спору.

Заперечуючи проти позовних вимог, Відповідач в свою чергу подав зустрічний позов до ТОВ "Партнер Глобал" та ТОВ "Резерв-Ойл" та просив визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р., укладений між ТОВ "Резерв-Ойл" та ТОВ "Партнер Глобал" в частині відступлення права вимоги боргу за Договором поставки 06/11-13ТП від 06.11.2013р. Вимога дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги, стороною якого воно не є, обґрунтована порушенням прав останнього у зв'язку з тим, що даний договір укладено з порушенням умов пункту 9.8 договору поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013р.

За п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Так, згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

За ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 215 Цивільного кодексу України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1, 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (абзац 4 підпункту 2.1. пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Стаття 512 Цивільного кодексу України визначає перелік основних підстав для заміни кредитора у зобов'язанні. Зокрема, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Оспорюваний договір про відступлення права вимоги є правочином про передачу вимог первісного кредитора новому кредиторові, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 516 Цивільного кодексу України містить положення, згідно з яким заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом за умовами п. 9.8. Договору поставки № 17/10-13 від 17.10.2013 р. сторони цього договору не мають права передавати свої зобов'язання за даним договором третім особам без письмової згоди іншої сторони.

Ст. 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення, за якими зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України).

За зобов'язаннями, що виникають із договору поставки, як двостороннього правочину ( ст. ст. 202, 712 Цивільного кодексу України та ст. 265 Господарського кодексу України), кожна із сторін має одночасно і права, і обов'язки, а тому вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Таким чином, зобов'язання за договором поставки в цілому включає в себе не тільки обов'язки сторін, але й права, тому й передача права вимоги, що виникає на підставі такого договору має відбуватись відповідно до умов договору та закону.

Враховуючи наведені вище положення цивільного законодавства та умови п. 9.8. Договору поставки, колегія суддів доходить висновку, що місцевий господарський суд вмотивовано відхилив, як необґрунтовані, доводи ТОВ "Партнер Глобал" про те, що за змістом п. 9.8. Договору поставки сторони не мають права передавати третім особам за даним договором лише свої зобов'язання, оскільки, на думку ТОВ "Партнер Глобал", цей пункт не встановлює заборони щодо передання права вимоги, яке полягає в тому, що кредитор поступається своїм правом, вимагати виконання зобов'язання іншій особі - новому кредитору, а не зобов'язанням.

Доказів отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги Сторонами до суду першої інстанції надано не було, матеріали справи такох доказів не містять.

В якості таких доказів - доказів отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги, Позивачем ( за первісним позовом ) надано в якості додатку до апеляційної скарги - копію листа №76-1 від 09.12.2014 р. ( а. с. 172 т.1 ), підписаного спільно ТОВ "Резерв-Ойл" та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щодо надання згоди на відступлення прав вимог за укладеними сторонами договорами поставки.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представником ТОВ "Партнер Глобал" була надана копія листа № 75 від 09.12.2014 р. «Щодо надання на відступлення прав вимог» також підписаного спільно ТОВ "Резерв-Ойл" та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Господарським апеляційним судом встановлено і матеріалами справи підтверджено факт неподання Позивачем ( за первісним позовом ) до суду першої інстанції доказів отримання згоди боржника на укладення договору відступлення права вимоги: копію листа № 76-1 від 09.12.2014 р.; копію листа № 75 від 09.12.2014 р. - підписаних спільно ТОВ "Резерв-Ойл" та ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття ( п. 9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Позивач ( ТОВ "Партнер Глобал" ) не обґрунтував неможливість подання вищевказаних доказів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Отже, в апеляційного господарського суду відсутні підстави для прийняття поданих Позивачем ( за первісним позовом ) до господарського суду апеляційної інстанції додаткових доказів ( копії листів № 76-1 та № 75 від 09.12.2014 р. ) та задоволення клопотання представника ТОВ "Партнер Глобал" щодо виклику посадових осіб Відповідача ( за первісним позовом ) для з'ясування питання стосовно підписання вказаних документів.

В постановах від 15.04.2015 р. у справі № 3-43гс15, від 10.02.2016 р. у справі № 3-4гс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Отже, відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі №910/6098/14.

Ст. 217 Цивільного кодексу України містить припис, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відсутність письмової згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язані, відповідно до ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1 та 3 ст. 215 Цивільного кодексу України - є підставою для визнання недійсним оспорюваного в даній справі Договору про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р., укладеного між ТОВ "Резерв-Ойл" та ТОВ "Партнер Глобал" - в частині відступлення права вимоги боргу за договором поставки № 06/11-13ТП від 06.11.2013 р., як такий, що суперечить ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України.

Отже, у зв'язку з визнанням недійсним договору про відступлення права вимоги № 77 від 26.12.2014 р. в частині відступлення права вимоги боргу за Договором поставки № 06/11-13 ТП від 06.11.2013 р., місцевий господарський суд одночасно дійшов ґрунтовного висновку, що не підлягають задоволенню й вимоги за первісним позовом ТОВ "Партнер Глобал" про стягнення з ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі філії "Новоселівська дорожня експлуатаційна дільниця" основної заборгованості у розмірі 49 689,46 грн.

Щодо решти доводів апеляційної скарги ТОВ "Партнер Глобал", то вони також не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Так, в постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 р. у справі № 6-94цс13, на яку посилається ТОВ "Партнер Глобал" у своїх додаткових поясненнях до апеляційної скарги, висловлена правова позиція, яка полягає в тому, що виходячи з того, що відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-ХІV "Про оренду землі", визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Розглядаючи спір про визнання недійсним з моменту укладення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 02.12.2015 р. у справі № 910/6098/14, відзначив, що за змістом ст. 1 Господарського процесуального кодексу України та ст. 15 Цивільного кодексу України право на звернення до господарського суду з позовом процесуальний закон пов'язує з наявністю суб'єктивного матеріального права та інтересу, що порушуються або не визнаються, та на захист яких подано позов. За наявності такого права та інтересу спір підлягає розгляду судом по суті, а порушене право підлягає захисту. Водночас відсутність права та охоронюваного законом інтересу у заявника або недоведеність факту його порушення є підставою для відмови в позову.

Як встановлено судом у даній справі у Позивача за зустрічним позовом, який не був стороною за оспорюваним Договором про відступлення права вимоги ( цесії ) № 77 від 26.12.2014р., наявні підстави стверджувати, що внаслідок укладення відповідачами за зустрічним позовом: ТОВ "Резерв-Ойл" та ТОВ "Партнер Глобал" - були порушені майнові права та охоронювані законом інтереси ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", що полягає в тому, що без письмової згоди останнього відбулась заміна сторони договірного зобов'язання, внаслідок чого порушено право позивача за зустрічним позовом на свободу договору у виборі контрагента та умов договору, які гарантовані ст. 627 Цивільного кодексу України, та права на виконання своїх зобов'язань належними сторонами (ст. 527 Цивільного кодексу України). Крім цього, внаслідок укладення оспорюваного договору ТОВ "Партнер Глобал" отримало від ТОВ "Резерв-Ойл" право вимоги сплати грошових коштів в сумі 49689,46 грн. основного боргу за товар, щодо поставки якого у боржника є обґрунтовані заперечення до первісного кредитора на предмет безтоварності ( фіктивності ) такої операції, що свідчить про можливість виникнення у Позивача за зустрічним позовом майнових втрат, тобто порушення безпосередньо його майнових прав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський, суд припиняє провадження у справі, якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Встановивши під час розгляду даної справи, що відбулася державна реєстрація припинення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-Ойл", суд першої інстанції правомірно припинив провадження у даній справі щодо Відповідача-2 за зустрічним позовом - ТОВ "Резерв-Ойл" на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарським судом повно, всебічно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, їм надана належна правова оцінка, оскаржене рішення господарського суду повністю відповідає вимогам законодавства, тому передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у справі судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Глобал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2016 року у справі № 904/9674/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 18.04.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко