УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

11.04.2017Справа №910/6594/16

За позовомДочірнього підприємства «Фірма «Дайленко»
доПублічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк»
провиділення в натурі нежитлових приміщень
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився;
від відповідача:Куліш В.В. (дов. №01/17 від 03.01.2017 р.);

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Фірма «Дайленко» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк» про виділення в натурі нежитлових приміщень.

Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача права власності позивача на нежитлові приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу, загально площею 649,10 кв.м та 709,80 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, провулок Рильський, 5 (літера А).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2016 р. порушено провадження у справі №910/6594/16 та призначено її до розгляду.

Представник позивача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 11.04.2017 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання 11.04.2017 р. з'явився, вимог ухвал суду не виконав, надав усні пояснення по справі.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши представлені позивачем в обґрунтування своїх вимог документи, господарський суд встановив.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За змістом п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку ст. 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Наразі, поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Як на тому наголошено у п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Отже, для повного та всебічного розгляду даного спору по суті виникла необхідність встановити можливість та варіанти виділу в натурі належних Дочірньому підприємству «Фірма «Дайленко» на праві власності нежитлових приміщень фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 649,10 кв. м і площею 709,80 кв. м, розташованих за адресою: м. Київ, провулок Рильський, 5 (літера А).

Зважаючи на те, що у суду відсутні спеціальні знання для встановлення вказаних обставин, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2016 р. на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі №910/6594/16 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №910/6594/16 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз будівельно-технічної судової експертизи та отримання висновку експерта.

На вирішення даної експертизи судом поставлені наступні запитання:

- яка загальна площа фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою м. Київ, провулок Рильського будинок 5 (літера А)?

- чи входять до складу фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою м. Київ, провулок Рильського будинок 5 (літера А), як окремі об'єкти нерухомого майна нежитлові приміщення, належні на праві власності Дочірньому підприємству «Фірмі «Дайленко» площею 649,10 кв. м та площею 709,8 кв. м, а також нежитлові приміщення площею 1324,60 кв. м, належні на праві власності Публічному акціонерному товариству «Перехідний Банк «РВС Банк»? якщо вказані об'єкти нерухомого майна не є окремими об'єктами нерухомого майна, то визначити частку, належну Дочірньому підприємству «Фірмі «Дайленко», у нежитловому приміщенні фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою м. Київ, провулок Рильського будинок 5(літера А);

- чи можливо виділити в натурі з дотриманням встановлених нормативно - правовими актами будівельних, санітарних та протипожежних вимог із об'єкта нерухомого майна фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою м. Київ, провулок Рильського будинок 5 (літера А), без втрати його цільового призначення частку нежитлових приміщень площею 649,10 кв. м і 709,8 кв. м (або у сумі 1358,9 кв. м), належну Дочірньому підприємству «Фірмі «Дайленко»? Якщо так: визначити можливі варіанти поділу вказаних приміщень, а також вартість витрат на проведення відповідних реконструкцій приміщень.

Відповідно до супровідного листа №06-37.1/41-910/6594/16 від 15.06.2016 р., у зв'язку із призначенням судової експертизи, матеріали справи №910/6594/16 у відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

15.07.2016 р. до господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №10281/10282/16-42 від 11.07.2016 р. з проханням погодити термін проведення судової експертизи понад три місяці, здійснити оплату судової експертизи, а також клопотанням судового експерта Паська Р.М. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

Враховуючи надходження зазначеного клопотання, ухвалою господарського суду міста Києва від 19.07.2016 р. поновлено провадження у справі; задоволено клопотання судового експерта; зобов'язано сторони в десятиденний строк надати суду для подальшого направлення судовому експерту, матеріали технічної інвентаризації на нежитлові приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, пров. Рильський, 5 (літера А), що складені станом на момент проведення дослідження, зобов'язано Дочірнє підприємство «Фірма «Дайленко» оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку №4465 від 04.07.2016 р., оригінал якого було направлено на адресу вказаної юридичної особи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз листом №10281/10282/16-42 від 11.07.2016 р., погоджено термін проведення, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2016 р. у справі №910/6594/16, судової експертизи у строк понад три місяці та зупинено провадження у справі №910/6594/16 до отримання результатів експертизи.

09.09.2016 р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України супровідним листом №10281/10282/16-42 від 30.08.2016 р. за підписом директора інституту Рувіна О.Г. через відділ діловодства суду були повернуті матеріали справи №910/6594/16 без висновку судової експертизи, у зв'язку з тим, що попередня оплата вартості судової експертизи не була здійснена стороною, на яку такий обов'язок покладено згідно ухвали суду від 08.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 р. поновлено провадження у справі №910/6594/16 та призначено її до розгляду на 29.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2016 р. замінено особу, яка має оплатити витрати на проведення судової експертизи, з позивача на відповідача та повторно направлено матеріали справи №910/6594/16 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення призначеної ухвалою від 08.06.2016 р. судової експертизи. Провадження у справі №910/6594/16 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз будівельно-технічної судової експертизи та отримання висновку експерта.

10.11.2016 р. до господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №16306/16-42 від 08.11.2016 р. з проханням погодити термін проведення судової експертизи понад три місяці, здійснити оплату судової експертизи, а також клопотанням судового експерта Ворфлік Т.О. про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою.

Враховуючи надходження зазначеного клопотання, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2016 р. поновлено провадження у справі; задоволено клопотання судового експерта; зобов'язано сторони в десятиденний строк надати суду для подальшого направлення судовому експерту, матеріали технічної інвентаризації на нежитлові приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, пров. Рильський, 5 (літера А), виготовлені станом на момент проведення дослідження, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «РВС Банк» оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку №7506 від 04.11.2016 р., оригінал якого було направлено на адресу вказаної юридичної особи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз листом №16306/16-42 від 08.11.2016 р., погоджено термін проведення, призначеної ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2016 р. у справі №910/6594/16, судової експертизи у строк понад три місяці та зупинено провадження у справі №910/6594/16 до отримання результатів експертизи.

22.12.2016 р. представником відповідача через загальний відділ суду подано письмові пояснення, відповідно до змісту яких відхилив пропозицію щодо оплати витрат на проведення призначеної у справі №910/6594/16 судової експертизи та просив обов'язок з оплати експертизи покласти на Дочірнє підприємство «Фірма «Дайленко».

13.02.2017 р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України супровідним листом №16306/16-42 від 24.01.2017 р. за підписом директора інституту Рувіна О.Г. через відділ діловодства суду були повернуті матеріали справи №910/6594/16 без висновку судової експертизи, у зв'язку з тим, що витребувані клопотанням судового експерта документи у встановлений чинним законодавством надані не були, а також тим, що попередня оплата вартості судової експертизи не була здійснена стороною, на яку такий обов'язок покладено згідно ухвали суду від 29.09.2016 р.

За таких обставин, враховуючи, що подальше проведення по справі №910/6594/16 судової експертизи було неможливим, господарським судом міста Києва ухвалою від 03.04.2017 р. поновлено провадження у справі №910/6594/16 та призначено її до розгляду на 11.04.2017 р. Зобов'язано сторони надати суду письмові пояснення із зазначенням причин ненадання витребуваних судовим експертом додаткових документів необхідних для проведення судової експертизи, а також пояснення з приводу неможливості оплати судової експертизи по розглядуваній справі.

У судовому засіданні 11.04.2017 р. представником відповідача зазначено про неможливість надання витребуваних судом документів, а також відсутність можливості здійснити оплату судової експертизи по розглядуваній справі.

При цьому, позивач в судове засідання 11.04.2017 р. не з'явився, жодних пояснень з приводу неможливості надання витребуваних судом документів, а також з приводу можливості оплати судової експертизи по розглядуваній справі суду не надав, як і не повідомив поважних причин неподання відповідних документів.

Наразі, судом враховано, що позивачем не представлено доказів виникнення труднощів в наданні певного доказу, не заявлено відповідного клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи, що для встановлення можливості та варіантів виділу в натурі належних Дочірньому підприємству «Фірма «Дайленко» на праві власності нежитлових приміщень фізкультурно-оздоровчого комплексу площею 649,10 кв. м і площею 709,80 кв. м, розташованих за адресою: м. Київ, провулок Рильський, 5 (літера А) необхідні спеціальні знання, а призначена у справі судова будівельно-технічна експертиза проведена не була через ненадання сторонами витребуваних судовим експертом додаткових документів необхідних для проведення експертизи, а також відсутності оплати її вартості, суд позбавлений можливості самостійно встановити вказані обставини та надати об'єктивну правову оцінку спірним правовідносинам, з метою постановлення правильного, мотивованого рішення, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності підтверджених належними доказами, як це передбачено ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, судом не встановлено поважних причин неявки позивача в судове засідання та невиконання вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду міста Києва.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи та позиції Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги невиконання позивачем без поважних причин вимог суду щодо надання доказів по справі, позов Дочірнього підприємства «Фірма «Дайленко» до Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк» про виділення в натурі нежитлових приміщень підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюється відповідно до процесуального законодавства, відповідно підстави для повернення судового збору з бюджету у випадку залишення позову без розгляду з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України відсутні при наявності об'єкту справляння судового збору, перебування на розгляді суду відповідної заяви.

У випадку залишення позовної заяви без розгляду з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі, що і передбачено у ч. 2 вказаної статті кодексу.

З огляду на вищезазначені норми, а також приймаючи до уваги підстави залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає, що сума сплаченого судового збору поверненню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 49, п. 5 ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Дочірнього підприємства «Фірма «Дайленко» до Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк» про виділення в натурі нежитлових приміщень.

Суддя В.О. Демидов