РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/3029/17

За позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах

держави в особі Київської міської ради

до Приватного підприємства «Сім-Альянс»

про зобов'язання повернути земельну ділянку

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури м. Києва Бондарчук І.П. - посвідчення № 026128 від 13.05.2014

від позивача Перепелицін К.М. - по дов. № 225-КМГ-622 від 28.02.2017

від відповідача Хурсевич С.В. - по дов. № б/н від 25.01.2017

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради до Приватного підприємства «Сім-Альянс» про зобов'язання повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,05 га, на перетині АДРЕСА_1 (територія підземного пішохідного переходу), яка використовується під розміщення нежитлових будівель торгівельного призначення, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом звільнення ділянки від будівель і споруд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 порушено провадження у справі № 910/3029/17 та призначено справу до розгляду на 14.03.2017.

Відповідач у поданому 13.03.2017 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Господарським судом встановлено (справа № 910/14968/14), що відповідно до договору купівлі-продажу майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук K.M. 06.09.2011 за № 2464 ТОВ «Тандем-К» передало у власність ФОП ОСОБА_7 майно - торгівельні кіоски, площею 192,0 кв. м., 180,0 кв. м., 40 кв. м., та торгівельний павільйон, площею 156,0 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1. 27.09.2012 ФОП ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу майна передала вищезазначене майно у власність ПП «Сім-Альянс». Згодом ПП «Сім-Альянс» на підставі договору підряду було реконструйовано зазначене майно. На сьогоднішній день рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/2073/17 було розірвано договір купівлі-продажу від 27. 09.2012 і зобов'язано ПП «Сім-альянс» повернути майно, а саме: торгівельні кіоски, загальною площею 192 кв. м. торгівельні кіоски, загальною площею 180 кв. м., торгівельний павільйон, загальною площею 156 кв. м. торгівельні кіоски , загальною площею 40 кв. м. (далі - майно), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у власність ФОП ОСОБА_7 Таким чином, власником майна і користувачем спірної земельної ділянки є ФОП ОСОБА_7 і відповідно ПП «Сім-альянс» не є належним відповідачем по даному позову.

Прокуратура в судовому засіданні 14.03.2017 позовні вимоги підтримала повністю.

Позивач в судовому засіданні 14.03.2017 позовні вимоги прокуратури підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 14.03.2017.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 14.03.2017 відповідно до ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 04.04.2017.

В судовому засіданні 04.04.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 13.04.2017.

В судовому засіданні 13.04.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

У відповідності з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В силу приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом власності Українського народу, від імені якого права власності здійснюють органи державної влади та органи державної влади і місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ» місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи.

Статтею 9 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Таким чином, прокуратурою вірно визначено в якості позивача - Київську міську раду, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про здійснення державного контролю за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з Положенням про Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент), що затверджений рішенням Київської міської ради № 182/382 від 19.12.2002 (далі - Положення) Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та згідно з законодавством забезпечує виконання повноважень Київської міської ради та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері земельних відносин, є підзвітним та підконтрольним Київській міській раді та виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), безпосередньо підпорядковується Київському міському голові, а з питань управління землями державної власності, розпорядження якими здійснює виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) - виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації).

Відповідно до п. 2.2. Положення основним завданням Департаменту є здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель відповідно до повноважень, делегованих Київською міською радою, а також координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель у межах функцій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

30.01.2017 Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації складено акт обстеження земельної ділянки № 17-0098-03, з якого вбачається, що на земельній ділянці на перетині АДРЕСА_1 (територія підземного пішохідного переходу) Приватним підприємством «Сім-Альянс» розміщені споруди торговельного призначення. Між проходами підземного переходу на земельних ділянках загальною площею 0,05 га розміщені 4 ряди по 5 металевих павільйонів з окремими входами. Рішення щодо передачі будь-якій юридичній чи фізичній особі земельної ділянки у власність (користування) під розміщення споруд Київська міська рада не приймала. Інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку в базі міського земельного кадастру відсутня.

В обґрунтування позовних вимог прокуратура зазначає, що об'єкти нерухомості збудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, тобто є самочинним, що встановлено постановою Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2014 у справі № 22Ц/79/10329/2014, тому в силу ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України відповідач не набув право власності на цей об'єкт. З огляду на це, земельні ділянка площею 0,05 га на якій знаходяться об'єкти нерухомості, відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

06.09.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тандем-К» (продавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (покупець) було укладено договір купівлі-пролажу, відповідно до п. 1.1. якого продавець передав у власність покупця майно (4 торгівельні кіоски за адресою: АДРЕСА_1 площею 192, кв. м., площею 180 кв. м., площею 156 кв. м. та площею 40 кв. м.).

В подальшому 27.09.2012 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (далі - позивач, продавець) та Приватним підприємством «Сім-Альянс» (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу майна (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати покупцю у власність, а покупець прийняти і оплатити у відповідності до умов договору наступні об'єкти: торгівельні кіоски, загальною площею 192 кв. м.; торгівельні кіоски, загальною площею 180 кв. м.; торгівельний павільйон, загальною площею 156 кв. м.; торгівельні кіоски, загальною площею 40 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

13.09.2013 між Приватним підприємством «Сім-Альянс» та ОСОБА_9 (підрядник) укладено договір підряду, відповідно до якого підрядник зобов'язався виконати комплекс робіт з реконструкції торгівельних павільйонів загальною площею 568 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Після завершення реконструкції загальна площа торгівельних павільйонів становить 504,5 кв. м.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2014 у справі № 754/729/14-г визнано право власності за Приватним підприємством «Сім-Альянс» на:

- нежитлову будівлю, загальною площею 123 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2;

- нежитлову будівлю, загальною площею 131 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3;

- нежитлову будівлю, загальною площею 123 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4;

- нежитлову будівлю, загальною площею 127,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_5;

Проте, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.11.2014 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.204 у справі № 754/729/14-г скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2017 у справі № 910/2073/17, яке набрало законної сили, розірвано договір купівлі-продажу майна від 27.09.2012, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та Приватним підприємством «Сім-Альянс»; зобов'язано Приватне підприємство «Сім-Альянс» повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 торгівельні кіоски, загальною площею 192 кв. м.; торгівельні кіоски, загальною площею 180 кв. м.; торгівельний павільйон, загальною площею 156 кв. м.; торгівельні кіоски, загальною площею 40 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Належних та допустимих доказів в підтвердження того, що відповідач займає об'єкти нерухомості, що розташовані на спірній земельній ділянці матеріали справи не містять та прокуратурою не подані.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

При цьому, під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується прокуратури, яка мала довести наявність тих обставин, на підставі яких вона звернулася до господарського суду з позовними вимогами про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку Київській міській раді.

Прокуратурою не доведено та не вказано в чому полягає порушення прав Київської міської ради відповідачем щодо не повернення спірної земельної ділянки.

Таким чином, позовні вимоги Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя В.В.Сівакова