ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" квітня 2017 р. Справа № 13/249-07

за заявою ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області, Київська обл., м. Бориспіль

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі № 13/249-07

за позовом Публічного акціонерного товариства «Племінний завод «Бортничі», Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе

до 1) ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області, Київська обл., м. Бориспіль

2) Фермерського господарства «Лебедине», Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гнідин

про визнання недійсним договору купівлі-продажу землі

Суддя Наріжний С.Ю.

представники сторін згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Київської області від 04.07.2007 у справі № 13/249-07, залишеним без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.09.2007 та Вищого господарського суду України від 13.08.2014, позов задоволено повністю; визнано недійсним договір від 28.01.2004, що укладений між ОСОБА_1 РДА та ФГ «Лебедине», посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 238; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ФГ «Лебедине» 09.02.2004 (серія КВ № 067239, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за №769); здійснено розподіл судових витрат.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 11.02.2008, залишеною без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 24.06.2008, відмовлено у задоволенні заяви ФГ «Лебедине» про перегляд вказаного вище рішення за нововиявленими обставинами.

30.10.2008 до господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 РДА Київської області від 29.10.2008 № 7-46-2974 (вх. № 18723) про перегляд рішення від 04.07.2007 у справі № 13/249-07 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 19.12.2008 розгляд вказаної заяви призначено на 22.01.2009. Ухвалою суду від 12.02.2009 провадження у справі № 13/249-07 зупинено до вирішення повязаної з нею справи № 2а-294/05, що знаходиться в провадженні Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 23.01.2014 поновлено провадження у справі № 13/249-07; розгляд справи призначено на 24.02.2014. Ухвалою суду від 24.03.2014 зупинено провадження у справі № 13/249-07 до вирішення Київським апеляційним адміністративним судом повязаної справи № 2а-294/05.

09.03.2017 до суду на відповідний запит надійшов лист Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2017 № 02.5-08 2-а-294/05/1532/2017, яким повідомлено, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу Київського апеляційного адміністративного суду ухвалою суду від 20.05.2014 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ВАТ «Племінний завод «Бортничі» на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2005 відмовлено; 30.04.2014 зазначена адміністративна справа була повернута до Васильківського міськрайонного суду Київської області; додатково повідомлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень 18.10.2013 Васильківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу про відновлення втраченого провадження в адміністративній справі № 2а-2994/05 (2а-40/06) реєстраційний номер 37725008.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2017 поновлено провадження у справі № 13/249-07; розгляд заяви ОСОБА_1 РДА Київської області № 7-46-2974 від 29.10.2008 про перегляд рішення від 04.07.2007 у справі № 13/249-07 за нововиявленими обставинами призначено на 18.04.2017.

18.04.2017 до суду надійшли письмові пояснення ПАТ «Племінний завод «Бортничі» б/№, б/дати (вх. № 8072/17) щодо заяви ОСОБА_1 РДА Київської області № 7-46-2974 від 29.10.2008 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

18.04.2017 у судове засідання з'явився представник ПАТ «Племінний завод «Бортничі», проти заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечив з підстав, викладених в письмових поясненнях.

Дослідивши подані матеріали та заслухавши пояснення представника Позивача, судом встановлено наступне.

У своїй заяві № 7-46-2974 від 29.10.2008 ОСОБА_1 РДА Київської області просить суд скасувати рішення господарського суду Київської області від 04.07.2007 у справі № 13/249-07 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що судом не було враховано факти, встановлені постановою Васильківського міськрайонного суду від 26.12.2005 по справі № 2а-294/05 за позовом гр. ОСОБА_3 до виконавчого комітету Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області та Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Зокрема вказаною постановою суду визнано нечинним з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області від 29.05.1997 № 32 «Про передачу земель у колективну власність і постійне користування ВАТ «Племзавод «Бортничі», а також визнано нечинними з моменту видачі державний акт на право колективної власності на землю, виданий ВАТ «Племзавод «Бортничі» Гнідинською сільською радою народних депутатів Бориспільського району Київської області 08.09.1997 серії КВ № 4/22 та державний акт на право постійного користування землею, виданий ВАТ «Племзавод «Бортничі» Гнідинською сільською радою народних депутатів Бориспільського району Київської області 08.09.1997 серії ІІ-КВ № 003137.

На думку заявника, зазначені обставини є нововиявленими та засвідчують безпідставність вимог Позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи та прийнятті рішення судом першої інстанції було встановлено, що зміст укладеного Договору купівлі-продажу суперечить, зокрема, ст. 127 Земельного кодексу України в ред., чинній на час спірних правовідносин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 127 Земельного кодексу України було встановлено, що продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані обєкти нерухомого майна, що є власністю цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Таким чином, ст. 127 Земельного кодексу України встановлювала правило продажу земельних ділянок державної та комунальної власності саме на конкурентних засадах і не передбачає винятку для продажу земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Частиною 2 ст. 127 Земельного кодексу України визначено лише одну обставину, яка виключає проведення аукціону (конкурсу), а саме викуп земельних ділянок, на яких розташовані обєкти нерухомого майна, що є власністю цих ділянок.

Таким чином, судом встановлено, що зміст Договору купівлі-продажу суперечить ст. 127 Земельного кодексу України, оскільки за умовами даного Договору Відповідач-1 відчужив ФГ «Лебедине» земельну ділянку державної власності без проведення аукціону (конкурсу).

Крім того, при прийнятті рішення судом першої інстанції та визнанні Договору купівлі-продажу недійсним судом було взято до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 31 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

Частина 1 ст. 27 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) визначає підстави для припинення права користування земельною ділянкою.

Статтею 149 Земельного кодексу України передбачено порядок вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою визначені ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, в ред., чинній на час спірних правовідносин, а саме, такими підставами є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Як було встановлено судом, в порушення вищезгаданих норм законодавства Відповідач-1 та ФГ «Лебедине» грубо порушили право позивача на володіння та користування земельними ділянками, а саме, на підставі Розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області від 17.01.2004 № 22 «Про продаж земельної ділянки Фермерському господарству «Лебедине» за Договором купівлі-продажу землі від 28 січня 2004 року ФГ «Лебедине» було відчужено земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 50.00 га, частина якої, як свідчать наявні у справі докази, належить на праві користування Позивачу, без відповідного вилучення земельної ділянки.

Надана заявником постанова суду не спростовує висновків суду першої інстанції про належність вказаної земельної ділянки Позивачу на праві користування з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до моменту видачі ВАТ «Племінний завод «Бортничі» Державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003137 від 08.09.1997, земельні ділянки вже перебували у користуванні ВАТ «Племінний завод «Бортничі» (як правонаступника ДПЗ «Бортничі») на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-КВ № 001549 від 04.12.1995.

До моменту видачі ДПЗ «Бортничі» Державного акта на право постійного користування землею серії І-КВ № 001549 від 04.12.1995, земельні ділянки вже перебували у користуванні ДПЗ «Бортничі» (як такі, що надані йому ще до введення в дію Земельного кодексу УРСР 1990 року), що підтверджується Планом організації території ДПЗ «Бортничі» по Гнідинській сільській раді.

Таким чином, видача Державного акта на право постійного користування ДПЗ «Бортничі» 1995 року та видача Державного акта на право постійного користування ВАТ «Племінний завод «Бортничі» 1997 року була не результатом первісної передачі підприємству земельних ділянок у користування, а результатом переоформлення земельних ділянок, які уже перебували в користуванні ДПЗ «Бортничі» ще до моменту введення в дію Земельного кодексу УРСР 1990 року, що підтверджується зазначеним вище Планом організації території ДПЗ «Бортничі» по Гнідинській сільській раді.

Таким чином, суд вважає, що є очевидним, що до оформлення у відповідності до Постанови Верховної Ради Української РСР «Про земельну реформу» права користування земельними ділянками, що виявилось у видачі ДПЗ «Бортничі» Державного акту, зазначені земельні ділянки вже перебували у користуванні ДПЗ «Бортничі».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ВАТ «Племінний завод «Бортничі» створено у процесі приватизації Державного племінного заводу «Бортничі» (с.Щасливе, Бориспільський район, Київська обл.) відповідно до Наказу Фонду державного майна України від 13.02.1996 № 23-АТ, згідно п. 4 якого вирішено «перетворити державний племінний завод «Бортничі», с. Щасливе, у відкрите акціонерне товариство у порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 № 686 «Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства».

Згідно п. 5 даної Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.1992 № 686 «з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви державного підприємства приймаються товариством. Товариство є правонаступником прав і обов'язків державного підприємства, що приватизується.»

Згідно п. 3.3 Статуту ВАТ «Племінний завод «Бортничі» в редакції 1996, затвердженій першим заступником Голови Фонду державного майна України 22.05.1996 та зареєстрованого 28.05.1996 за реєстраційним № 217, «Товариство» є правонаступником державного племінного заводу «Бортничі».

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Статуту ВАТ «Племінний завод «Бортничі» в новій редакції 2006, затвердженій загальними зборами акціонерів 07.09.2006 та зареєстрованого 22.09.2006 за № 000690, «ВАТ «Племінний завод «Бортничі» засноване згідно наказу Фонду державного майна України від 13.02.1996 № 23-АТ шляхом перетворення державного племінного заводу «Бортничі» у відкрите акціонерне товариство відповідно до чинного законодавства України. Товариство є повним правонаступником всіх майнових і немайнових прав та зобовязань державного племінного заводу «Бортничі».

За таких обставин, визнання недійсними Державних актів на право постійного та колективного користування земельними ділянками ВАТ «Племінний завод «Бортничі» не позбавляє права Позивача на вказані земельні ділянки, (користування та оформлення відповідного права), а отже відчуження вказаних земельних ділянок без відповідного їх вилучення є протиправним та порушує права позивача, як правонаступника Державного племінного заводу «Бортничі», та суперечить ст. 127 Земельного кодексу України.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 РДА Київської області не спростовують факти, покладені в основу рішення господарського суду Київської області від 04.07.2007 у даній справі.

Крім цього суд зазначає, що ФГ «Лебедине» у 2007 році зверталося до суду із заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами, з тих же підстав, зокрема посилаючись на постанову Васильківського міськрайонного суду від 26.12.2005 по справі № 2а-294/05.

В той же час, як вже зазначено вище, ухвалою суду від 11.02.2008, залишеною без змін судом апеляційної інстанції, у задоволенні заяви ФГ «Лебедине» відмовлено з підстав необґрунтованості.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 РДА Київської області № 7-46-2974 від 29.10.2008 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в порядку ст. 112 ГПК України не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на заявника ОСОБА_1 РДА Київської області.

Керуючись ст. 49, 86, 112, 114 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області № 7-46-2974 від 29.10.2008 (вх. № 18723) про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Рішення господарського суду Київської області від 04.07.2007 у справі № 13/249-07 залишити без змін.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 24.04.2017

Суддя С.Ю. Наріжний