КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р. Справа№ 910/9808/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Разіної Т.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Гуйвана І.В.-представник;

від відповідача: Варданян А.А. -представник;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017

у справі № 910/9808/15 (суддя Ковтун С.А.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про відстрочку виконання рішення суду

за позовом Публічного акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про стягнення 15220199,85 грн. пені

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про стягнення 128422168,68 грн., з яких: 90000000,00 грн. основного боргу, 16593812,21 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 888250,00 грн. процентів за користування кредитом, 190500,00 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією, 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103 107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією, 2840547,97 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 237229,82 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 3572,17 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 2239150,67 грн. втрат від інфляції, нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 205912,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 2993,12 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 частково задоволений позов Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" ухвалено стягнути з відповідача 90000000,00 грн. основного боргу, 16593812,21 грн. прострочених процентів за користування кредитом, 888250,00 грн. процентів за користування кредитом, 190500,00 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією, 2840547,97 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням кредиту, 237229,82 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 3572,17 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 2239150,67 грн. втрат від інфляції, нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою кредиту, 205912,87 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів, 2993,12 грн. втрат від інфляції, нарахованих у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією, 64310,40 грн. судового збору. В задоволенні іншої частини позову суд відмовив.

22.09.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва видано відповідний наказ.

09.12.2015 постановою Київського апеляційного господарського суду вказане рішення скасовано і прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015 у справі №910/9808/15 скасовано повністю; рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 скасовано в частині відмови у стягненні з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією і у вказаних частинах справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі №910/9808/15 залишено без змін.

07.04.2016 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 12620000,00 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 2497092,16 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 103107,69 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією, 8769,60 грн. судового збору.

11.05.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 видано відповідний наказ.

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про відстрочку виконання рішення від 07.04.2016, терміном до 10.09.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі № 910/9808/15 заяву Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" задоволено частково.

Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/9808/15 від 07.04.2016 на три місяці - до 01.06.2017.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі №910/9808/15 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у справі №910/9808/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 18.04.2017.

14.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 по справі № 910/9808/15, залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні, призначеному на 18.04.2017, представник відповідача надав пояснення по суті спору, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 залишити без змін.

В судовому засіданні, призначеному на 18.04.2017, представник позивача надав пояснення по суті спору, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 повністю та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 за заявою Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі № 910/9808/15 на три місяці- до 01.06.2017.

Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було враховано фінансовий стан Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", ступінь вини боржника у виникненні спору. Крім того, судом зазначено про те, що товариство за результатами самостійної експлуатації Стрілкового газового родовища за 10 місяців 2017 року планує отримати чистий прибуток у розмірі 26 512,2 тис.грн., а тому товариство матиме можливість частково погасити заборгованість перед позивачем, з прибутку від видобутку природного газу на Стрілковому газовому родовищі.

Крім того, оскаржувана ухвала була обґрунтована також тим, що відстрочення виконання судового рішення не сприятиме ухиленню від його виконання.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про відстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Виняткових обставин при поданні зазначеної заяви боржником вказано не було.

Крім того, як свідчать матеріали справи відповідач звертався з аналогічними заявами до суду першої інстанції.

Та йому надавалися відстрочки виконання рішення ухвалами від 30.05.2016 та 22.11.2016.

Проте відповідач за весь час з моменту винесення рішення від 07.04.2016 не вчинив жодних дій на виконання рішення.

Згідно п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року із змінами та доповненнями, вказує, що слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, обов'язковими умовами відстрочки виконання рішення від 07.04.2016 мають бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Дана правова позиція викладена в пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що твердження суду першої інстанції щодо врахування фінансового становища Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", а також вжиття заходів для відшкодування податку на додану вартість, з метою отримання можливості станом на 01.09.2017 погасити заборгованість перед кредиторами, не є тими виключними обставинами, які дають підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки, фінансове становище товариства утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Зазначене підтверджується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Півень проти України» від 29.06.2004 року державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 617 Цивільного кодексу України випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, в розумінні ст. 617 Цивільного кодексу України обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання. Зокрема, це стосується посилання суду першої інстанції в обґрунтування підстав надання відстрочки, у зв'язку зі скрутним фінансовим станом боржника.

Відповідно до ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Тобто, отримання боржниками доходів від підприємницької діяльності не в тому обсязі, в якому було заздалегідь заплановано, не є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.09.2011 у справі № 6-51287св10.

Також, Київський апеляційний господарський суд враховує, що заявником не подано достатніх належних та допустимих доказів а розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості виконання судового рішення.

Отже, невиконання Публічним акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" протягом тривалого часу рішення суду, у зв'язку з незаконним відстроченням його виконання, порушує матеріальні інтереси Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

Таким чином, Господарський суд міста Києва дійшов невірного висновку про наявність підстав для відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі № 910/9808/15 на три місяці.

При цьому, посилання відповідача на існування загрози зупинення дії та анулювання спеціального дозволу товариства на користування надрами Стрілкового газового родовища, через наявність заборгованості, у зв'язку з невиконанням ПрАТ "Пласт" договору про спільну діяльність, в наслідок чого відповідач позбавлений доходів на які розраховував у 2016 році, поніс та несе збитки (у вигляді упущеної вигоди), за таких обставин має наміри розірвати договірні відносини із ПрАТ "Пласт", що дасть йому можливість самостійно експлуатувати газове родовище, отримувати прибуток від такої діяльності, та вже у третьому кварталі 2017 надасть можливість частково погасити заборгованість перед позивачем, не підтверджує факт не порушення співвідношення майнових інтересів сторін.

Обставини, на які посилається відповідач відображають його підприємницьку діяльність.

Європейський суд з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (заява № 22774/93) наголосив, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні (див., mutatis mutandis, рішення у згадуваній вище справі Горнсбі, с. 510, п. 40). Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі №910/9808/15.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 по даній справі підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків, викладених в рішенні місцевого господарського обставинам справи суду та порушення норм матеріального права, в порядку п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі №910/9808/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі №910/9808/15.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 26, оф.505, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, ) 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривен 00 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/9808/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Т.І. Разіна