УХВАЛА

про припинення провадження у справі

11.04.2017Справа № 910/2274/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2274/17

за позовом Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, м. Павлоград,

до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ, в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Павлоград,

про стягнення 26 827,21 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явилися;

відповідача - Боженко О.Є. (довіреність від 31.10.2016 № 4366),

ВСТАНОВИВ:

Павлоградське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Фонд) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10003/0511 філії - Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) про стягнення 26 827,21 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2274/17 та призначено справу до розгляду на 07.03.2017.

28.02.2017 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника.

03.03.2017 відповідач подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у зв'язку з неявкою представників сторін відкладено розгляд справи на 11.04.2017.

27.03.2017 позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

03.04.2017 відповідач подав суду документи на виконання вимог ухвал суду, зокрема, відзив на позовну заяву.

04.04.2017 Банк подав суду клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку із тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Представники позивача у судове засідання 11.04.2017 не з'явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.04.2017 підтримав клопотання про припинення провадження у справі.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що предметом позову є стягнення штрафу за договорами про зарахування і виплату пенсій та допомог від 01.11.2011 №41 та №42 (далі - Договори), що укладені Банком, Фондом та Управлінням праці та соціального захисту населення Павлоградської райдержадміністрації (далі - Управління).

Разом з тим, згідно частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» Пенсійний фонд України (далі - ПФ України) є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів ПФ України, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом ПФ України.

ПФ України є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Положення про ПФ України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280; положення про головні управління ПФ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі затверджено постановою Правління ПФ України від 22.12.2014 № 28-2; положення про управління ПФ України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління затверджено постановою Правління ПФ України від 22.12.2014 № 28-2.

Згідно з пунктом 1 Положення про управління ПФ України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, управління ПФ України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднані управління є територіальними органами ПФ України.

Відповідно до пункту 1 Положення про ПФ України, ПФ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 3 Положення про ПФ України, основними завданнями ПФ України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Пунктом 18 частини другої статті 64 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виконавча дирекція фонду зобов'язана перевіряти цільове використання коштів ПФ України в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Згідно із підпунктом 8 пункту 6 Положення про ПФ України ПФ України для виконання покладених на нього завдань має право проводити перевірку цільового використання коштів ПФ України в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Враховуючи зазначені повноваження територіального управління ПФ України, як органу виконавчої влади, уповноваженого реалізовувати державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб та наділеного владними повноваженнями щодо обов'язку та права проводити перевірку цільового використання коштів ПФ України в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій, управлінням ПФ України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області відповідно до направлення від 10.09.2015 № 105, виданого управлінням ПФ України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та відповідно до наказу управління ПФ України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області від 25.08.2015 № 108-Госп, в період з 11.09.2015 по 30.09.2015 проведено перевірку Банку щодо дотримання Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (із змінами та доповненнями), умов Договорів та питання своєчасності і повноти зарахування (повернення) коштів ПФ України за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 з урахуванням авансового фінансування на січень 2015 року.

Штрафні санкції за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів ПФ України чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, накладаються виконавчими органами ПФ України на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій згідно з пунктом 11 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення».

Згідно з статтею 23 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами ПФ України та в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 3 КАС України адміністративний договір - дво - або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму .

Згідно пунктів 4, 5 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно правові спори зокрема: спори що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, спірні правовідносини виникли в результаті здійснення територіальним управлінням ПФ України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області владних управлінських функцій, в тому числі щодо умов виконання адміністративних договорів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

У пункті 4.2 Постанови № 18 зазначено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК України).

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено статтею 12 ГПК України.

У підпункті 3.1 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Пунктом 2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» (далі - Постанова № 8) адміністративним судам роз'яснено, що за змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань (пункт 3 Постанови № 8).

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню в адміністративному суді, а провадження у справі - припиненню.

Частиною третьою статті 80 ГПК України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 80, статтею 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/2274/17.

2. Повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

3. Копію ухвали надіслати учасникам процесу, що не були присутні у судовому засіданні, відповідно до статті 87 ГПК України.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку

Суддя І.Д. Курдельчук