ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2017 Справа № 904/2254/17

За позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Другого Дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, м. Дніпро

про відшкодування витрат за послуги газопостачання

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - пров. спеціаліст за дов. № 06-54/5 від 04.01.2017

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № 03 від 20.03.2017

СУТЬ СПОРУ:

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Другого Дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про стягнення заборгованості у розмірі 5340 грн внаслідок несплати за надані послуги з газопостачання відповідно до договору на відшкодування Другим Дніпропетровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги витрат за послуги з постачання та розподілу газу № 325628.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 20.03.2017.

На виконання вимог ухвали суду від 07.03.2017 представник позивача подав до канцелярії суду заяву № 06-20/237-17 від 20.03.2017, в якій зазначено, що в провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

Також, представник позивача у судовому засіданні надав клопотання, яким долучав документи до матеріалів справи.

Представник відповідача у судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, в яких просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, виходячи з того, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил постачання природного газу" від 30.09.2015 № 2496.

Відповідно до п. 3 ч. 1 вищезазначеної постанови постачальник природного газу це суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Проте, позивач не має права здійснювати господарську діяльність та останній не отримував ліцензію на постачання природного газу. Крім того, позивач не укладав з відповідачем жодних договорів на постачання та розподіл газу.

25.04.2017 через канцелярію суду позивачем подано клопотання № 06-20/237-17 від 24.04.2017, з урахуванням яких позивач просить стягнути з відповідача 5340 грн збитків за сплачені послуги газопостачання.

В судовому засіданні 04.04.2017, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 26.04.2017. Після перерви розгляд справи продовжено.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 між Комунальним підприємством "Комунальник" (орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції Дніпропетровської області для ВДВС Магдалинівського РУЮ (орендар) було укладено договір №37/д/ор оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 106, 97 кв. м та корисною площею 76, 57 кв. м, що складаються з 7 нежитлових кімнат, коридору, вестибюлю на першому поверсі будинку за адресою: смт. Магдалинівка, вул. Радянська, 84.

08.08.2016 між Комунальним підприємством "Комунальник" (орендодавець) та Другим Дніпропетровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладено договір № 9 оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад району, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення загальною площею 83,77 кв. м за адресою: смт. Магдалинівка, вул. Радянська, 84. Приміщення передано в оренду для розміщення бюро правової допомоги.

Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області складено договір № 325628 на відшкодування Другим Дніпропетровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги витрат за послуги з постачання та розподілу газу спожитого Магдалинівським бюро правової допомоги за адресою: смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 84.

28.12.2016 позивачем відповідачу направлено лист № 09.1-53/8237 щодо відшкодування послуг, а також акт виконаних робіт № НП-00000036 від 23.12.2016 та рахунок № Рах-000036 від 28.12.2016 (арк. с. 10-12).

Проте договір, рахунок та акт не були підписані відповідачем.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення збитків у розмірі 5340 грн.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 225 Господарського кодексу України також передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим порушенням збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Але право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Таким чином, зі змісту ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України, вбачається, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, розподіл обсягів спожитого газу визначався на підставі показників лічильників обліку газу та відображався у відповідних окремо складених Актах надання послуг з розподілу газу від 30.11.2016 № ДГП0043589 та від 22.12.2016 № ДГП0043910.

Розрахунок витрат, понесених позивачем за спожитий газ Магдалинівським бюро правової допомоги за листопад та грудень 2016 року визначено на підставі рахунків та актів, наданих ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".

Зокрема, відповідно до рахунку ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" 30.11.2016 № 00047810 по приміщеннях, в яких розташовані Магдалинівський районний відділ ДВС та Магдалинівське районне управління юстиції, до оплати виставлено 4300, 98 грн за постачання 0,498 тис. м газу у грудні 2016.

Обсяги спожитого газу відповідають даним різниці показників лічильника обліку газу, а саме 493 м3 = 29598-29100 м3, де

29598 м3 "показник лічильника станом на 30.11.2016; 29100 м3 - показник лічильника станом на 10.04.2016.

Розподіл обсягів та суми спожитого газу між Магдалинівським районним відділом ДВС та Магдалинівським бюро правової допомоги здійснено наступним чином: 4300, 98 грн: 190, 74 м2* 83, 77 м2= 1888, 92 грн, де 4 300, 98 грн - загальна сума спожитого газу; 190, 74 м2 - загальна площа приміщень Магдалинівського районного відділу ДВС та Магдалинівського бюро правової допомоги; 83, 77 кв. м - площа приміщень Магдалинівського бюро правової допомоги.

Аналогічні розрахунки були проведені за грудень 2016 року з постачання газу та за листопад та грудень 2016 з розподілу газу.

Таким чином, розмір понесених позивачем збитків підтверджується виставленими йому актами та рахунками, які містяться в матеріалах справи.

Посилання відповідача на відсутність між ним та позивачем укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг, внаслідок чого позивач мав би право на стягнення витрат за послуги газопостачання не заслуговують на увагу суду, оскільки позивач і не здійснював газопостачання відповідачу, а просить стягнути суму збитків, які він зазнав внаслідок несплати за послуги газопостачання, спожиті відповідачем.

В той же час, господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності: сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території; за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що відсутність договірних відносин не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати комунальні послуги, зважаючи на те, що відповідач фактично є споживачем отриманих послуг (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13.)

В силу положень ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено отримання ним збитків в установленому законом порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Другого Дніпропетровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Старокозацька, будинок 56; ідентифікаційний код 39774895) на користь Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області (49000, м. Дніпро, вул. Д.Яворницького, 21-А; ідентифікаційний код 34984907) збитки в розмірі 5340 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.04.2017

Суддя ОСОБА_3