КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа№ 04/01/5026/1089/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ТОВ «Київцентрбуд-1» - Яременко В.Д. (дов. від 25.10.2016),

від прокуратури - Лиховид О.С.,

від боржника - арбітражний керуючий Назаренко С.А. (ліквідатор),

від ТОВ «Будівельна компанія «СТРОМАТ» - Дейнеко П.В. (дов. від 31.03.2017),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Стромат»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 28.02.2017 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Приватного підприємства «Під ключ» в особі ліквідатора

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Стромат»

про визнання недійсною угоди про залік взаємних вимог від 27.06.2013

в межах справи №04/01/5026/1089/2011

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокол»

до Приватного підприємства «Під ключ»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 заяву боржника в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Назаренка С.А. від 02.02.2017 №02-03/137 задоволено повністю. Визнано недійсним угоду про залік взаємних вимог від 27.06.2013, укладену між ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" та ПП "Під ключ". Стягнуто з ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" на користь ПП "Під ключ" 3200,00 грн судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ліквідатора.

На думку апелянта висновки суду першої інстанції про відсутність у ТОВ «БК «Стромат» вимог до ПП «Під ключ» є безпідставними та таким, що не ґрунтуються на повному та об'єктивному дослідженні доказів та обставин справи. Скаржник в апеляційній скарзі стверджує, що директор Василевський П.Ю. мав право без обмежень укладати договори від імені підприємства без погоджень із розпорядником майна ПП «Під ключ». Крім того, не порушено строк укладання оскаржуваної угоди.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.03.2017 для розгляду справи №04/01/5026/1089/2011 сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 поновлено ТОВ «БК «Стромат» пропущений строк на апеляційне оскарження. Прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 06.04.2017.

05.04.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду ТОВ «БК «Стромат» надало пояснення для доручення до матеріалів справи.

05.04.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду ПП «Під ключ» надало відзив на апеляційну скаргу, а 06.04.2017 - надало додаткові пояснення на апеляційну скаргу щодо строків давності.

07.04.2017 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду прокурор Прокуратури Черкаської області надав заперечення на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 06.04.2017 представник ТОВ «БК «Стромат» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 - скасувати.

Представник ТОВ «Київцентрбуд-1», ліквідатор та прокурор заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване ухвалу - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 підлягає залишенню без змін з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.05.2011 порушено провадження у справі про банкрутство боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів, накладено арешт на все майно боржника.

28.11.2012 Господарського суду Черкаської області усунуто від виконання обов'язків арбітражного керуючого Тарасова С.О., призначено на посаду арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

Ухвалою попереднього засідання від 30.09.2014 визнано конкурсними кредиторами боржника товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКОЛ", приватне підприємство "Група Компаній Шериф", товариство з обмеженою відповідальністю "Пері Україна", Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію, товариство з обмеженою відповідальністю "ІнтерКомБуд", товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербудліфт", товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Центренергобуд", Бердичівську міську раду, розмір їх вимог і черговість задоволення згідно з реєстром, що додається, та затверджено реєстр вимог кредиторів.

19.03.2015 припинено процедуру розпорядження майном, введено процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Ковезу А.І.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 12.11.2015 визнано Приватне підприємство "Під ключ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження арбітражного керуючого Ковези Андрія Івановича, як керуючого санацією боржника, та зобов'язано його виконувати повноваження ліквідатора банкрута до призначення нового ухвалою суду в установленому порядку.

Ухвалою від 23.08.2016 призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича, припинено повноваження арбітражного керуючого Ковези А.І. по виконанню обов'язків ліквідатора банкрута, покладених на нього постановою суду від 12.11.2015 у цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, під час процедури розпорядження майном у справі про банкрутство, 27.06.2013 між ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" та ПП "Під ключ" було укладено угоду про залік взаємних вимог, згідно з якою сторони, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, керуючись вимогами Цивільного кодексу України, прийшли до згоди про зарахування таких взаємних однорідних вимог, що випливають з договору на виконання підрядних робіт від 01.02.2013 №01/02/13, за яким ПП "Під ключ" є боржником, а ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" є кредитором за виконані підрядні роботи всього у сумі 1754544,63 грн., та договору про відступлення права вимоги від 01.03.2013 №2/03-ВВ, за яким ПП "Під ключ" є кредитором, а ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" є боржником по виконанню грошових зобов'язань по сплаті на користь ПП "Під ключ" ціни права вимоги всього у сумі 1528880,86 грн.

Розмір взаємних вимог, які погашаються за договорами вказаними вище становить 1528880,86 грн.

Згідно п.3 угоди про залік взаємних вимог зобов'язання ПП "Під ключ" перед ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" в частині часткової сплати грошових коштів за виконані підрядні роботи за договором на виконання підрядних робіт від 01.02.2013 №01/02/13 всього у сумі 1528880,86 грн., вважаються виконаними. Зобов'язання ТОВ "Будівельна компанія "Стромат" перед ПП "Під ключ" в частині сплати на користь ПП "Під ключ" ціни права вимоги за договором відступлення права вимоги від 01.03.2013 №2/03-ВВ всього у сумі 1528880,86 грн. вважаються виконаними.

Оспорюючи вказану угоду від 27.06.2013, ліквідатор ПП «Під ключ» звернувся до суду першої інстанції з позовом про визнання її недійсною. На думку ліквідатора угода підписана неуповноваженою особою, без погодження з розпорядником майна, а також менш, ніж за рік до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

У статті 92 ЦК України вказано, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону; орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень; у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Пунктом 1.9 ст.1 Статуту ПП "Під ключ", зареєстрованого у виконкомі Житомирської міської ради, реєстраційний №6008251 від 23.03.2011, встановлено, що підприємство створено з метою одержання прибутку шляхом здійснення господарської діяльності, не забороненої чинним законодавством. Статут не передбачає можливості безоплатного відчуження активів.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції порушуючи Статут майно боржника відчужено безоплатно.

Крім того, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.05.2011 порушено провадження у справі про банкрутство боржника та накладено арешт на усе майно боржника з метою забезпечення вимог кредиторів. Проте, всупереч накладеному ухвалою суду арешту на майно боржника його було передано ТОВ "Будівельна компанія "Стромат", чим порушено ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012).

Згідно п.2.4, п.3.3 Статуту для забезпечення діяльності підприємства за рахунок внеску засновників створено статутний капітал в розмірі 100 грн. Директор немає право без попереднього погодження з засновниками укладати будь-які договори на суму, що перевищує розмір статутного капіталу.

Враховуючи суму коштів, що були зараховані згідно угоди та умови Статуту, директором перевищено свої повноваження під час підписання оскаржуваної угоди.

Керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного капіталу господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника (ч.13 ст.13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012).

Згідно з балансом ПП «Під ключ» за І півріччя 2013 року балансова вартість активів підприємства становила 139784,2 тис. грн., тобто 1% від цієї суми становить 1397842,00 грн.

З оспорюваної угоди вбачається, що зарахована сума (1528880,86 грн.) є більшою, ніж 1% від балансової вартості активів підприємства.

Докази погодження з розпорядником майна боржника угоди про зарахування суми, більшої ніж 1% від балансової вартості активів підприємства, сторонами не надано.

З урахуванням вищевикладеного, слід дійти висновку про укладення оспорюваної угоди про зарахування зустрічних вимог від 27.06.2013 зі сторони боржника неуповноваженою особою.

Оскільки угода про залік взаємних вимог була укладена під час процедури банкрутства суд першої інстанції вірно вказав, що підставами для визнання угоди недійсною є як спеціальні підстави, передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» так і підстави, передбачені цивільним законодавством (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 11.04.2006 у справі №4/797-7/73).

При вирішенні даної справи судом застосовуються положення як Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 04.11.2012 (до 19.01.2013), так і Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у новій редакції - чинній з 19.01.2013).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 19.01.2013) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Згідно ст.ст.598, 601, 602 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги; не допускається зарахування зустрічних вимог в інших випадках, встановлених договором або законом.

У абзаці 25 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012) зазначено, що погашені вимоги кредиторів це задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов'язання або припинення зобов'язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Отже, укладенням оскаржуваної угоди припинено зобов'язання кредитора боржника, ТОВ "Будівельна компанія "Стромат", що здійснено під час дії мораторію всупереч ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 04.11.2012), згідно з ч.4 якої мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

У період з 23.05.2011 по 19.03.2015 діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Мораторій поширюється на всі стадії провадження у справі про банкрутство та припиняється одночасно з припиненням справи про банкрутство.

Мораторій встановлює певні обмеження щодо задоволення вимог кредиторів. У випадку заліку зустрічних однорідних вимог у процедурі розпорядження майном ці обмеження виявлятимуться у такому - вимоги конкурсних кредиторів під час дії процедури розпорядження майном можуть бути погашені шляхом зарахування зустрічних вимог за умови одночасного задоволення вимог інших конкурсних кредиторів у повній мірі. Закон про неплатоспроможність передбачає, що боржник може задовольнити усі вимоги конкурсних кредиторів під час процедури розпорядження майном згідно з відповідною ухвалою суду за умови одночасного задоволення таких вимог у повній мірі відповідно до реєстру вимог кредиторів.

Незалежно від стадії провадження у справі про неплатоспроможність, залік зустрічних однорідних вимог не може в будь-який інший спосіб порушувати права інших кредиторів.

Перед застосуванням заліку зустрічних однорідних вимог на будь-якій стадії провадження у справі про неплатоспроможність в Україні слід враховувати вплив заліку зустрічних однорідних вимог на права інших кредиторів та його допустимість у контексті мораторію.

Винятків законодавством не передбачено, апелянтом не надано доказів того, що факт укладення угоди про зарахування зустрічних вимог від 27.06.2013 не порушує права інших кредиторів та є допустимим під час дії мораторію, а також не порушує черговість задоволення вимог кредиторів.

ТОВ «БК «Стромат» не надано доказів звернення до суду з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство.

Стосовно тверджень апелянта про пропуск ліквідатором 3-х річного строку позовної давності на звернення із позовом про визнання угоди недійсною суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 19.01.2013) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію. Аналогічну норму містить п.2 ч.1 ст.263 ЦК України.

Документи про існування взаємовідносин між ПП «Під ключ» та ТОВ «БК «Стромат» отримані ліквідатором 14.12.2016 від Уманської ОДПІ, отже строк позовної давності починає з вказаної дати, при цьому період дії мораторію з 23.05.2011 по 19.03.2015 не входить до обчислення строку позовної давності. Таким чином, ліквідатором не порушено строк позовної давності.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не надано беззаперечних доказів на підтвердження тих доводів, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106 ГПК України Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Стромат» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі №04/01/5026/1089/2011 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко