ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відновленні строку

"14" квітня 2017 р.Справа № 2-32/78-10-2331
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про відновлення строку для її подання Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - банк»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.05.2016 про ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі

у справі № 2-32/78-10-2331

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Істок»

про визнання банкрутом

Ліквідатор Іванова В.М.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.05.2016 у справі № 2-32/78-10-2331, зокрема, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Істок», провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 17.05.2016, Публічне акціонерне товариство «Інтеграл-банк» (далі - ПАТ «Інтеграл-банк») звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.05.2016 та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Одночасно, скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, пропущеного у зв'язку з тим, що представник ПАТ «Інтеграл-банк» не був присутній у судовому засіданні на якому був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника та оголошено оскаржувану ухвалу, оскільки не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, копію оскаржуваної ухвали суду не отримував, про зміст даної ухвали дізнався лише 27.03.2017 року з офіційного веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень.

Розглянувши заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску скаржником цього строку виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відмітити, що для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК України .

Клопотання про відновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Законодавцем встановлено стислі строки оскарження ухвал у господарському судочинстві, а відповідно до ст. 93 ГПК України, саме протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. Оскаржувана ухвала була оголошена 17.05.2016, тобто ПАТ «Інтегра -банк» звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою майже через рік з дати проголошення відповідної ухвали.

Дослідивши доводи скаржника, що останній не був повідомлений про час, дату та місце судового засідання на якому винесено оскаржувану ухвалу, колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Таким чином, при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів в особі голови комітету кредиторів. З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Інтегра -банк» приймав активну участь у справі про банкрутство ТОВ «Істок», таким чином, твердження скаржника щодо обізнаності про існування спірної ухвали суду лише 27.03.2017 не знайшли свого підтвердження, докази в цій частині не надані скаржником.

Вищевикладене свідчить про власну недбалість скаржника і перебуває у причинному зв'язку з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

З урахуванням занадто тривалого терміну пропуску встановленого господарським процесуальним кодексом України строку на апеляційне оскарження (майже рік) та відсутність поважних причин для його відновлення колегія суддів апеляційного суду відмовляє у задоволенні заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Колегія апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу скаржника на пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Зазначена правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі № 3-774гс16.

Пунктом 4 ч.1 ст. 97 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне відхилити клопотання ПАТ «Інтеграл - банк» та повернути апеляційну скаргу та додані до неї матеріали без розгляду.

Також колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 53, 86, ч.2 ст.93, п.4 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

1. Відхилити клопотання Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - банк» про відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.05.2016 викладене в апеляційній скарзі (вх. номер суду апеляційної інстанції - 1647/17 від 11.04.2017).

2. Апеляційну скаргу керуючого санацією Публічного акціонерного товариства «Інтеграл - банк» та додані до неї матеріали повернути скаржнику.

3. Матеріали справи № 2-32/78-10-2331 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Лашин В.В.