ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 922/4467/16

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

від заявника апеляційної скарги - не прибув;

від боржника в особі ліквідатора - ОСОБА_1 ( за довіреністю від 01.02.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві (вх. №566 Х/2) на постанову господарського суду Харківської області від 01.02.17 у справі № 922/4467/16

за заявою ТОВ "Нафтакомпані" ()

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Голова ліквідаційної комісії звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтакомпані", в порядку, передбаченому ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 18.01.2017 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтакомпані", код 37391261, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, судове засідання призначено на 01.02.2017.

Постановою господарського суду Харківської області від 01.02.2017 у справі № 922/4467/16 (суддя Яризько В.О.) визнано товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтакомпані" (код 37391261; місце реєстрації : 61001, місто Харків, пр. Московський, буд. 97) банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Постановлено з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури :

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобовязань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів)), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

виконання зобовязань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

Постановлено з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Призначено ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтакомпані", код 37391261, голову ліквідаційної комісії ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1, місце реєстрації : м. Дніпро, жм ОСОБА_3АДРЕСА_1, поштова адреса : 61068, м. Харків, пр. Московський, буд. 96-А, оф. 188).

Постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

Зобовязано ліквідатора: представити суду реєстр грошових вимог кредиторів, повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів банкрута, надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури, в строк до 01.02.2018 виконати ліквідаційну процедуру, надати суду звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури, у тому числі акти інвентаризації майна, акти оцінки майна, звіт про виплачені кредиторам кошти, договори купівлі-продажу майна банкрута, довідки установ банку про закриття рахунків банкрута, довідку з архіву про прийняття документів, які підлягають довгостроковому зберіганню, довідку внутрішніх справ про прийняття печаток і штампів банкрута, оригінали установчих документів і свідоцтва про державну реєстрацію, ліквідаційний баланс, докази, що свідчать про стягнення дебіторської заборгованості, або докази, що свідчать про неможливість стягнення дебіторської заборгованості, інші документи, що свідчать про виконану ліквідатором роботу по ліквідації банкрута.

До Харківського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві (вх. 566 Х/2 від 17.02.2017). У скарзі апелянт вказує на те, що ТОВ "Нафтакомпані" перебуває на податковому обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУДФС у м. Києві, як платник податків за неосновним місцем обліку. Апелянт зазначив, що не погоджується з прийнятою господарським судом Харківської області постановою про визнання ТОВ "Нафтакомпані" банкрутом та вважає, що вона прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта боржником штучно створені ознаки неплатоспроможності, що не було досліджено місцевим господарським судом.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.02.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 22.03.2017. Викликано в судове засідання представників сторін з належним чином оформленими повноваженнями. Запропоновано учасникам провадження у справі надати відзиви на апеляційну скаргу.

Від Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві (заявника апеляційної скарги) надійшло клопотання (вх. 2681 від 13.03.2017), в якому просить суд розглядати апеляційну скаргу без участі представника апелянта у зв'язку з недостатністю фінансування для направлення уповноваженого представника для участі в судовому засіданні. Просить розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами.

Від ліквідатора боржника надійшли заперечення (вх. 3102 від 21.03.2017) на апеляційну скаргу, в яких він не погоджується з вимогами скарги, доводи апелянта вважає необґрунтованими та вважає, що оскаржувана постанова місцевого господарського суду винесена при належному дослідженні всіх обставин справи та з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 задоволено клопотання ліквідатора про перенесення судового засідання та відкладено розгляд справи на 20.04.2017.

Від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання (вх. 3942 від 10.04.2017), в якому він просить розглядати апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві за відсутності представника ДПІ у зв'язку з недостатністю фінансування для направлення уповноваженого представника для участі в судовому засіданні.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.04.2017 у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи у наступному складі : головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

Заявник апеляційної скарги в судове засідання 20.04.2017 уповноваженого представника не направив, про причини неявки повідомив у клопотанні (вх. 3942) про розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання 20.04.2017 прибув представник ліквідатора боржника, який пояснив, що вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника апелянта за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія, розглянувши клопотання заявника апеляційної скарги, вважає за можливе його задовольнити та проводити розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності представника апелянта.

В судовому засіданні 20.04.2017 представник ліквідатора боржника заперечував проти вимог апеляційної скарги та пояснив, що вважає, що у апелянта відсутнє право на апеляційне оскарження, оскільки він не є учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані". Доводи на підтвердження зазначеної позиції, викладені в поданих письмових уточнених запереченнях (вх. 4312 від 20.04.2017). Які оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, заслухавши пояснення представника ліквідатора, судова колегія дійшла висновку про передчасне порушення судом першої інстанції справи про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" (), зважаючи на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтокомпані" ідентифікаційний код юридичної особи 37391261 зареєстровано 13.10.2011 виконавчим комітетом Бориспільської міської ради Київської області номер запису 5002373.

Відповідно до даних з державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців місцезнаходженням товариства є м. Харків, Московський район, проспект Московський, б. 97.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи протоколу загальних зборів від 08.08.2016 (а.с. 12) загальними зборами учасників засновників ТОВ "Нафтокомпані" прийнято рішення припинити діяльність ТОВ "Нафтокомпані" у зв'язку з ліквідацією. Призначити ліквідатором боржника ОСОБА_2 та доручити ліквідатору проведення всіх ліквідаційних заходів відповідно до чинного законодавства. Встановлено строк для заявлення претензій кредиторів два місяця.

08.08.2016 державним реєстратором внесено відповідні відомості про прийняття рішення про ліквідацію підприємства.

Відповідно до матеріалів справи, повідомлення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідною роздруківкою за 11.10.2016 (а.с. 75-77).

22.12.2016 ліквідатор боржника звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство. До заяви додано копію протоколу Загальних зборів засновників про ліквідацію товариства; копії статутних розпорядчих документів; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, перелік майна боржника, що перебуває у заставі; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником; копії документів, що підтверджують наявність кредиторських вимог до боржника; роздруківка запису в оприлюдненні повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; роздруківка запиту та відповіді про відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; копії запитів, відповідей; відомості про рахунки боржника; підтвердження направлення заяви з додатками кредитору; копія фінансового звіту; копії документів щодо проведення інвентаризації; докази сплати судового збору.

Як зазначено ліквідатором та вбачається матеріалів справи, у боржника існують фінансові зобов'язання перед:

ТОВ "ПРОВІД ГРУПП" (код 39164283) 539000,00 грн. Строк виконання яких настав 30.06.2016;

Київською ОДПІ м. Харкова ГУДФС України у Харківській області у розмірі 1800,00 грн. Строк виконання 18.11.2016;

Київською ОДПІ м. Харкова ГУДФС України у Харківській області у розмірі 1190,00 грн. Строк виконання 2015 рік.

Загальна сума вимог, які визнаються боржником, складає 541990 грн.

У боржника існує дебітор ТОВ "Компанія Аміна-ЛТД" (код 37567342), який має перед боржником невиконані зобов'язання в розмірі 500000,00 грн. Строк виконання яких 30.06.2016.

До заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" додано фінансовий звіт (а.с. 51) за 2016 рік. Який подано до Головного управління статистики у Харківській області 10.11.2016.

Згідно з частиною 1 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство), якщо вартості майна боржника юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Імперативними приписами абзацу 2 частини 1 статті 95 Закону про банкрутство встановлено, що обов'язковою передумовою для звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок передбачений нормами частини 3 статті 110, статтею 111 Цивільного кодексу України, які містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Зокрема, однією із передумов для звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі статті 95 Закону про банкрутство є повідомлення податкового органу про рішення власника боржника щодо ліквідації останнього (частина 7 статті 111 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до частини 7 статті 111 Цивільного кодексу України, для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, в порушення вищевказаної норми, ліквідатором ТОВ "Нафтокомпані" при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі про банкрутство не надано доказів подання органам державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондам соціального страхування документів юридичної особи в досудовій процедурі ліквідації, у тому числі первинних документів, реєстрів бухгалтерського та податкового обліку, звітності за останній звітний період для проведення перевірки.

Крім того, заявник зазначає, що боржник має кредиторську заборгованість перед Київською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області по податку на прибуток 1800 грн. та податкові зобов'язання в розмірі 1190 грн.

Однак, доказів повідомлення податкового органу як кредитора боржника про ліквідацію останнього ліквідатором не надано.

Як вбачається із заяви ліквідатора ТОВ "Нафтокомпані" у боржника існує дебіторська заборгованість в сумі 500 000, 00грн., за яким боржником є ТОВ "Компанія Аміна-ЛТД", яку ліквідатору не вдалось стягнути.

Проте, ліквідатором до заяви не додано доказів, які саме нею було вжито заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується.

Судом першої інстанції наведеного досліджено також не було.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 111 Цивільного кодексу України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви боржника про порушення справи про банкрутство додаються відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити.

В матеріалах справи міститься лист ГУ ДФС України у Харківській області від 12.10.2016 (а.с. 78), в якому міститься додаток : інформація щодо відкритих банківських рахунків боржника ТОВ "Нафтокомпані". Відповідно до зазначеної інформації ТОВ "Нафтокомпані" має три банківських рахунка в валюті - українська гривня у ПАТ "А-Банк"; шість банківських рахунків в валюті - українська гривня у ПАТ КБ "Приватбанк" та один рахунок в валюті - долар США в ПАТ "КБ Приватбанк".

Матеріали справи містять довідку, надану ТОВ "Нафтокомпані" ПАТ "Акцент-Банк" від 25.10.2016, про закриття трьох рахунків у ПАТ "Акцент-Банк" (а.с. 41)

Однак, доказів закриття інших рахунків боржника матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції зазначене не досліджено.

Пунктом 8 статті 111 Цивільного Кодексу України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії фінансового звіту діяльність боржника збиткова. Зобов'язання перевищують активи на 41990 грн.

Однак, судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів розгляду та затвердження ліквідаційного (фінансового) звіту, який додано боржником до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, загальними зборами боржника.

Місцевий господарський суд не надав оцінки відсутності доказів затвердження ліквідаційного (фінансового) звіту загальними зборами боржника.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити на тому, що згідно відомостей, поданих ліквідатором, заборгованість боржника перед ТОВ "ПРОВІД ГРУПП" (код 39164283) 539000,00 грн. Київською ОДПІ м. Харкова ГУДФС України у Харківській області у розмірі 2990. Загальна сума вимог, які визнаються боржником, складає 541990 грн.

Однак, як встановлено вище та не підтверджується боржником у нього є дебіторська заборгованість 500000,00 грн. Отже, у разі її стягнення, розмір зобов'язань боржника становитиме лише 41990 грн.

Як встановлено та зазначено вище, боржником (ліквідатором боржника) не надано жодних доказів вчинення дій, направлених для стягнення дебіторської заборгованості. Звернення до дебітора з вимогою про повернення боргу, звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Тобто, відсутні обставини, які б свідчили про неможливість її стягнення та безнадійність зазначеної дебіторської заборгованості.

На думку судової колегії ліквідатором не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості боржником виконати свої зобов'язання перед кредиторами не інакше як через процедуру банкрутства, з огляду на наявність ще й дебіторської заборгованості ТОВ "Компанія Аміна-ЛТД" перед боржником.

Місцевим господарським судом даних обставин також не досліджено.

Натомість, заявником апеляційної скарги подано відомості щодо господарської діяльності боржника за 2014 рік (податкові декларації з податку на прибуток).

Останній звіт до ДПІ подано з податку на прибуток за 2016 рік, з податку на додану вартість за вересень 2015.

З поданих податковим органом декларацій вбачається, що до звернення до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" здійснювало активну господарську діяльність. Показники податкової звітності вказують на відсутність об'єктивності щодо наявності ознак неплатоспроможності боржника.

Судова колегія зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство в порядку норм статті 95 Закону про банкрутство та визнання боржника банкрутом відповідної до цієї статті є додання та наявність доказів на підтвердження всіх передумов для порушення провадження в порядку названої норми саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ліквідатором не було вчинено усіх обов'язкових дій, передбачених законом при ліквідації підприємства. Місцевий господарський суд, порушуючи провадження у справі про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" та визнаючи ТОВ "Нафтокомпані" банкрутом формально підійшов до викладених у заяві ліквідатора доводів та обставин, не дав їм належну оцінку та не дослідив їх, що призвело до передчасного висновку суду першої інстанції про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство. Отже, були відсутні передумови, необхідні для порушення провадження у справі.

До викладеного слід додати, що відповідно до частини 4 статті 11 Закону про банкрутство, яка має універсальний характер, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Отже, нормами Закону про банкрутство встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (у т.ч. за ст. 95 Закону про банкрутство) обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

Як вбачається із матеріалів справи, в порушення названих норм, ліквідатором ТОВ "Нафтокомпані" при зверненні із заявою про порушення провадження у даній справі не надано доказів наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено наявність кредиторської заборгованості ТОВ "Нафтокомпані" в розмірі 541 990, 00грн. та відсутність будь-яких активів у боржника.

Головою ліквідаційної комісії боржника була проведена інвентаризація майна боржника, за результатами проведення якої встановлена відсутність у ТОВ "Нафтокомпані" основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів на поточному рахунку у банківській установі; виявлена дебіторська заборгованість у сумі 500 000, 00 грн.

Отже, зазначений обсяг активів (їх відсутність) виключає можливість покриття боржником судових витрат у даній справі про банкрутство.

За приписами частини 7 статті 16 Закону про банкрутство, суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

У свою чергу частиною 1 статті 15 Закону про банкрутство у якості підстави для повернення заяви про порушення справи про банкрутство визначає невідповідність заяви змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Аналіз вищезазначених норм Закону про банкрутство свідчить, що відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів частини 4 статті 11 Закону про банкрутство.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 20.07.2016 у справі №927/177/16.

В силу статті 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, приймає додані апелянтом до апеляційної скарги докази в обґрунтування апеляційної скарги.

Щодо наявності у заявника апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві права на апеляційне оскарження постанови про визнання ТОВ "Нафтокомпані" банкрутом, судова колегія зазначає наступне.

По-перше, оскільки як зазначено вище, податковий орган не був повідомлений боржником про розгляд справи про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" (код 37391261).

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому, колегія суддів враховує, що вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи особливості процедури банкрутства в цьому випадку (в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), правовий статус Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, що боржник перебуває на податковому обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник за неосновним місцем обліку; оскільки ліквідаційна комісія не забезпечила надання документів на перевірку контролюючим органам, у тому числі і органам доходів і зборів, хоча апелянт і не є учасником провадження у справі про банкрутство, але його право цим порушено і підлягає захисту.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 11.05.2016 у справі №904/10403/15.

Оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, керуючись принципами розумності, справедливості та законності, з урахуванням вимог цивільного та господарського законодавства, законодавства про банкрутства, у звязку із передчасністю та безпідставністю порушення провадження у справі про банкрутство, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Соломянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві підлягає задоволенню, а провадження у справі №922/4467/16 про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" підлягає припиненню.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 3 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного Управління ДФС у м. Києві задовольнити.

Постанову господарського суду Харківської області від 01.02.17 у справі № 922/4467/16 скасувати.

Провадження у справі № 922/4467/16 про банкрутство ТОВ "Нафтокомпані" () припинити.

Повний текст постанови складено 24.04.2017

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Плахов О.В.