РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2017Справа №910/4060/17

За позовом Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Росич»

до Комунального підприємства «Київблагоустрій»,

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ «Київпассервіс»

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача - Коваль О.П. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися;

від третіх осіб - Завадська О.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про витребування із незаконного володіння Відповідача майна, належного Позивачу: торгівельного павільйону розміром 29,25 м.кв. (6,5м.х4,5м.), з металопрофілю, з надписом (логотипом) «БАВАРІЯ Білоцерківм'ясо, фірмова торгівля» та зобов'язати Відповідача повернути торгівельний павільйон (майно) Позивачу. Позов мотивований тим, що Відповідач не повертає Позивачу належне йому на праві власності майно після відшкодування Позивачем вартової його демонтажу.

Третя особа надала суду пояснення по суті спору, у яких проти позову заперечень не висловила.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР та була отримана Відповідачем, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на Відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Третьої особи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем на підставі договору від 09.03.2016 було отримано від Третьої особи у строкове платне користування частину асфальтового майданчика на автостанції «Південна» в м. Києві, за адресою: пр-т Глушкова 3, під розміщення торгівельного об'єкту (павільйону 30 кв.м.) з продажу продовольчих товарів.

Павільйон - торгівельний павільйон розміром 29,25 м.кв. (6,5м. х 4,5м.), з металопрофілю, з надписом (логотипом) «БАВАРІЯ Білоцерківм'ясо, фірмова торгівля», був прийнятий та належить Позивачу на підставі на підставі акта № 79 від 15.07.2016.

Павільйон було доставлено на автостанцію «Південна» в м. Києві та пізніше Позивач дізнався про припис Інспекції з благоустрою в Голосіївському районі м. Києва та про демонтаж даного павільйону, який, однак, не виявилося технічно можливим зрушити з місця у зв'язку з поломкою тягача. Вказані обставини не заперечені Третьою особою та не спростовані Відповідачем.

З метою збереження тягача на місці між Позивачем та Третьою особою було укладено договір зберігання №73/7 від 27.07.2016, за умовами якого Третя особа зобов'язалася зберігати павільйон та повернути його Позивачу за першою вимогою.

Однак у подальшому, як убачається з залучених до справи доказів (листа Відповідача від 18.01.2017, листа Департаменту міського благоустрою КМДА від 30.12.2016, видаткової накладної Відповідача від 24.11.2016, рахунку Відповідача від 12.09.2016 та платіжних доручень Позивача про оплату від 23.11.2016 та від 24.11.2016) Відповідачем було здійснено переміщення павільйону Позивача, у зв'язку з чим останній звернувся до Відповідача з заявою про отримання павільйону, отримав рахунок (оплата за демонтаж конструкції), оплатив його та отримав видаткову накладну на отримання павільйону, проте фактичного павільйон Відповідач Позивачу не повернув.

З наданої відповіді №064-12790 від 30.12.2016 на звернення Позивача про повернення павільйону вбачається, що Відповідач не заперечує права Позивача отримати вказаний павільйон назад, проте зазначає, що видача павільйону повинна здійснюватися лише у порядку повернення споруд з тимчасового майданчику, який (порядок) наразі не затверджений.

Докази повернення Відповідачем Позивачу спірного павільйону станом на час розгляд спору у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

За приписами п. 13.3.5 Правил благоустрою міста Києва (рішення КМР від 25 грудня 2008 року N 1051/1051), демонтовані малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об'єкти сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі повертаються власнику (користувачу) на підставі акта приймання-передачі після відновлення благоустрою на місці їх самовільного розміщення (встановлення) та відшкодування витрат з їх демонтажу, перевезення, розвантаження та зберігання в установленому порядку.

У матеріалах справи відсутні докази виконання Відповідачем вимог п. 13.3.5 Правил благоустрою міста Києва та повернення Позивачу за актом приймання-передачі після відновлення благоустрою та відшкодування витрат з демонтажу, павільйону Позивача. При цьому, судом враховано, що у матеріалах справи відсутні докази, що благоустрій у місці встановлення павільйону та внаслідок його демонтажу не було відновлено.

Посилання у листах Відповідача, що видача павільйону повинна здійснюватися лише у порядку повернення споруд з тимчасового майданчику, який (порядок) наразі не затверджений, судом визнаються необґрунтованими та відхиляються, оскільки п. 13.3.5 указаних Правил чітко встановлює умови (відновлення благоустрою та відшкодування вартості демонтажу) та порядок (на підставі акта приймання-передачі) такого повернення.

Суд також зауважує, що відсутність будь-якого «порядку» не звільняє Відповідача від виконання покладеного на нього законом обов'язку, встановленому указаною ст. 1212 ЦК України та ст. 1213 ЦК України, яка зазначає, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи наведене вимоги позову про повернення павільйону визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати із незаконного володіння Комунального підприємства «Київблагоустрій» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; ідентифікаційний код 26199708) майно, належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Росич» (м. Тетіїв, вул. Шевченка, 11; ідентифікаційний код 20600647): торгівельний павільйон розміром 29,25 м.кв. (6,5м. х 4,5м.), з металопрофілю, з надписом (логотипом) «БАВАРІЯ Білоцерківм'ясо, фірмова торгівля» та зобов'язати Комунальне підприємство «Київблагоустрій» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; ідентифікаційний код 26199708) повернути торгівельний павільйон (майно) Товариству з обмеженою відповідальністю «Росич» (м. Тетіїв, вул. Шевченка, 11; ідентифікаційний код 20600647).

Стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» (м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; ідентифікаційний код 26199708) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росич» (м. Тетіїв, вул. Шевченка, 11; ідентифікаційний код 20600647) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.04.2017

Суддя Сташків Р.Б.