ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017 року Справа № 904/11796/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №13/01-01 від 13.01.2017 р.,

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №ББУ/ПУ471/ВП/16 від 13.12.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 р. у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецбуд", м.Дніпро

до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 30 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 р. у даній справі (суддя Золотарьова Я.С.) позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 30 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Згадане рішення обґрунтовано посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 14-16/646-КП від 31.12.2014 р. щодо своєчасного розрахунку за поставлену продукцію.

Не погодившись з даним рішенням, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що позивач вважається кредитором, що прострочив виконання дій по наданню рахунків на оплату, а тому, у відповідності до ч.4 ст.612 ЦК України, прострочення ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" не настало, тому що зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення ТОВ "Автоспецстрой".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи таке.

31.12.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Автоспецбуд" (далі -постачальник) та приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (далі -покупець) укладено договір поставки № 14-16/646-КП з протоколом розбіжностей від 31.12.2014р., за умовами якого постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити поставлену йому у власність продукцію у відповідності до умов цього договору (п.п.1.1., 1.2 договору).

Відповідно до п.4.8. договору зобов'язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

За п. 5.4. договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції, якщо інший більший строк відстрочки платежу не оговорено сторонами у відповідній специфікації, на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку продукції на загальну суму 774225,36 грн., що підтверджується видатковими накладними № 5 від 11.03.2015 р. на суму 356265,36 грн., № 6 від 15.04.2015 р. 318 000,00 грн., №8 від 07.05.2015 р. 99 960,00 грн., а також товарно-транспортними накладними №АС0000002 від 11.03.2015р., № АС0000001 від 15.04.2015 р., № АС0000001 від 07.05.2015 р.

Зазначена продукція була отримана представником відповідача на підставі довіреностей № 221256/п від 06.03.2015 р., № 221512/п від 15.04.2015 р., № 221709/п від 07.05.2015 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоспецбуд" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості за поставлений товар за видатковими накладними №5 від 11.03.2015 р. на суму 356265,36 грн., № 6 від 15.04.2015 р. на суму 318000,00 грн. та №8 від 07.05.2015 р. на суму 69960,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2015 р. у справі №904/10022/15 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецбуд" суму основного боргу за договором поставки № 14-16/646-КП від 31.12.2014 р. у розмірі 744 225,36 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 11 163,38 грн.

Мотивувальна частина зазначеного вище рішення господарського суду свідчить про те, що заборгованість у розмірі 30 000,00 грн. за видатковою накладною №8 від 07.05.2015р. позивачем у цій справі заявлена до стягнення не була.

Строк оплати поставленої продукції за видатковою накладною №8 від 07.05.2015 р. закінчився 10.07.2015 р., проте відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару у розмірі 30 000,00 грн. не виконав, що і стало причиною спору у даній справі.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України ст.526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Статтею 655 ЦК України визначено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З урахуванням п.5.4 договору строк оплати товару, поставленого за видатковою накладною №8 від 07.05.2015 р., є таким, що настав.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів оплати заборгованості за поставлений товар у розмірі 30 000,00 грн., а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність доказів надання йому рахунків на оплату продукції, оскільки вказана обставина не може бути підставою для звільнення відповідача від обовязку оплатити отриманий товар.

Так, метою виставлення рахунку на оплату є зазначення вартості поставленого товару та відповідного розрахункового рахунку, за яким покупець має оплатити товар.

Вартість товару та реквізити для розрахунків зазначені у видаткових накладних, а тому не виставлення позивачем рахунку на оплату не перешкоджало відповідачу оплатити вартість всього отриманого товару в межах встановленого договором строку.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 р. у справі №904/11796/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_3