Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "13" квітня 2017 р. Справа № 906/199/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. від 10.01.2017 № 365/01

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області (м. Житомир)

до Центру професійно-технічної освіти м. Житомира (м. Житомир)

про стягнення 2460,00 грн

Житомирське об'єднане управління пенсійного фонду України в Житомирській області подало до господарського суду позов про стягнення з Центру професійно-технічної освіти м. Житомира 2460,00 грн шкоди у вигляді надміру виплаченої пенсії гр. ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що виникла переплата пенсії по втраті годувальника за період з 01.07.2016 по 31.08.2016 у сумі 2460,00 грн, через помилку адміністрації закладу відповідача внаслідок видачі недостовірних документів щодо періоду навчання ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач вимог ухвал суду від 03.03.2017 та від 23.03.2017 не виконав, повноважного представника в судове засідання не направив, клопотанням від 12.04.2017 відповідач просить суд відкласти розгляд справи № 906/199/17 у зв'язку з тим, що представник відповідача перебуває на лікарняному.

Відповідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст. 59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка представника відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Відтак, в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд відмовляє.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Житомирським обласним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (позивач) на підставі заяви ОСОБА_2 від 08.09.2015 (а.с.8) та довідки № 681 від 07.09.2015 Центру професійно-технічної освіти м. Житомира (відповідач) (а.с.10), з 01.09.2015 призначено ОСОБА_2 пенсію по втраті годувальника (а.с. 34-35).

Так, згідно довідки № 681 від 07.09.2015 відповідач - Центр професійно-технічної освіти м. Житомира підтвердив навчання ОСОБА_2 з 01.09.2014 по 30.06.2017 на денній формі навчання (а.с. 10).

Однак, листом № 449 від 20.12.2016 Центр професійно-технічної освіти міста Житомира повідомив Житомирське обласне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про те, що ОСОБА_2 дійсно навчався в центрі з 01.09.2013 по 30.06.2016. Випускнику ОСОБА_2 була видана довідка № 681 від 07.09.2015, в якій помилково була вказана невірна дата випуску (30.06.2017) (а.с. 11)

30.12.2016 Управлінням північного офісу держаудитслужби в Житомирській області було проведено перевірку, за результатами якої складено акт № 06-04-17/5 від 30.12.2016 ревізії використання бюджетних коштів, передбачених Пенсійному фонду України на дотації на виплату пенсій, призначених за пенсійними програмами та покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду України для виплати пенсій в Житомирському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області за період з 01.01.2014 по 30.09.2016 (а.с. 36-44).

В даному акті, ревізією, зокрема, встановлено, що за період з 01.07.2016 по 01.09.2016 зайво нараховано та сплачено пенсію по втраті годувальника в сумі 2460,00 грн, чим недотримано вимоги ст.37 Закону України №1788-ХІІ, ст.36 Закону України №1058-IV.

Листом № 811/03 від 24.01.2017, позивач просив відповідача повернути надмірно виплачені кошти за липень-серпень в сумі 2460,00 грн на рахунок ЖОУПФУ в Житомирській області (а.с.12).

Проаналізувавши норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду у спосіб зокрема відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною 1 статті 1 ГПК України до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги до Центру професійно-технічної освіти м. Житомира про стягнення 2460,00 грн шкоди у вигляді надміру виплаченої суми пенсії.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно - правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

Слід зазначити, що основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Конституцією України, Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" тощо.

Приписами статті 46 Конституції України унормовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пенсійне забезпечення у відповідності до статті 10 вказаного Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у відсотках до середньомісячного заробітку, що визначається згідно із ст. 65 - 67 Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Аналогічні приписи містяться в статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з якою також вказано, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Відповідно до пункту 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

За приписами статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Слід зазначити, що нарахування надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат на вказану суму, які фактично є бюджетними втратами.

Таким чином, з боку відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства України, внаслідок чого завдано шкоди державі від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України:

- протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки;

- шкода - нарахування надмірного розміру пенсії, що призвело до необґрунтованих виплат на суму 2460,00 грн.;

- причинний зв'язок - нарахування пенсії на основі недостовірних документів;

- вина відповідача - надання довідки за підписом керівника та головного бухгалтера.

Оскільки доказів сплати відповідачем матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів, суду не надано, враховуючи положення статті 33 Господарського процесуального кодексу України в силу яких кожна сторона доводить ті обставини на які вона посилається, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню на суму 2460,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за результатами розгляду справи, суд вказує, що оскільки Пенсійний фонд України та його органи у відповідності до пункту 18 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від його сплати, судовий збір у розмірі 1600,00 грн стягується з відповідача в доход Державного бюджету України на підставі частини 3 статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Центру професійно-технічної освіти м. Житомира (10009, м.Житомир, вул. Селецька, 5, код 02543584) на користь Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 55, код 40380333) 2460,00 грн надлишково виплаченої пенсії.

3. Стягнути з Центру професійно-технічної освіти м. Житомира (10009, м.Житомир, вул. Селецька, 5, код 02543584) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1600,00 грн (тисяча шістсот грн 00 коп.) судового збору.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 19.04.17

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід.)