ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р.Справа № 915/123/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Лашина В.В.

секретар судового засідання Безпалюк А.В.

за участю:

від Прокуратури Одеської області - Коломійчук І.О., посвідчення № 005250, від 22.09.2012

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Миколаївської області

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 про припинення провадження

у справі № 915/123/16

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю ТА «РоялМіт»

ліквідатор Черепенко В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТА «РоялМіт» за ознаками ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 10.03.2016 ТОВ ТА «РоялМіт» визнано банкрутом, ліквідатором призначено Черепенко Вікторію Григорівну, яка виконувала обов'язки ліквідатора у досудовій процедурі припинення юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 по справі № 915/123/16, зокрема, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю ТА «РоялМіт» (далі - ТОВ ТА «РоялМіт») станом на 19.05.2016. Ліквідовано юридичну особу - ТОВ ТА «РоялМіт». Провадження у справі припинено.

Приймаючи ухвалу про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі, суд першої інстанцій дійшов висновку, що поданий ліквідатором звіт та матеріали справи свідчать про дотримання останнім вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Не погоджуючись з ухвалою суду від 07.06.2016 про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі, Прокуратури Миколаївської області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 у справі про банкрутство ТОВ ТА «РоялМіт» № 915/123/16 - скасувати та припинити провадження у праві на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Зокрема, особа яка подала апеляційну скаргу зазначає, що ліквідатором не було дотримано порядку ліквідації відповідно до ЦК України, у тому числі відсутні докази проведення контролюючим органом позапланова перевірка боржника відповідно до ст. 78 ПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді - Лашин В.В., Лавриненко Л.В.) від 13.04.2017 апеляційну скаргу Прокуратури Миколаївської області прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.04.2017 о 10:00 год.

24.04.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від ліквідатора Черепенко В.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, останній просить відмовити у задоволені апеляційної скарги Прокуратури Миколаївської області та залишити ухвалу Господарського суду Миколаївської області по справі № 915/123/16 від 07.06.2016 без змін з підстав викладених у відзиві.

В судове засідання 25.04.2017 з'явився представник прокуратури, який підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання 25.04.2017 не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

До Одеського апеляційного господарського суду від ліквідатора Черепенко В.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю у відрядженні до м. Києва для участі в роботі ради асоціації арбітражних керуючих, апеляційним господарським судом зазначене клопотання відхилено, оскільки ліквідатором не надано жодного підтверджуючого документа в розумінні ст. 33 ГПК України щодо відрядження.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України явка у судове засідання це право, а не обов'язок учасників процесу, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, підстав для скасування оскарженої ухвали суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Провадження по даній справі про банкрутство здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній з 19.01.2013.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Неплатоспроможність - це неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Так, згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Такий порядок передбачений нормами ч. 3 ст. 110, ст. 111 ЦК України, які містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи.

Імперативними приписами абз. 2 ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство встановлено, що обов'язковою передумовою для звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Зокрема, однією із передумов для звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство є повідомлення податкового органу про рішення власника боржника щодо ліквідації останнього (ч. 7 ст. 111 ЦК України).

Частиною 7 ст.111 ЦК України передбачено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до ч.8 ст.111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Статтею 78 Податкового кодексу України передбачено порядок проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, відповідно до підпункту 78.1.7 документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Отже, дотримуючись вимог частин 7 та 10 статті 111 Цивільного кодексу України щодо добровільної ліквідації боржника, ліквідаційна комісія (ліквідатор) повинна забезпечити органам державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливість проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

Колегією апеляційної інстанцією встановлено, що до заяви про порушення справи про банкрутство, в порушення вимог ч. 10 ст. 111 ЦК України, не було додано доказів складання та подання органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітності за останній звітний період.

Крім того, в матеріалах справи наявне звернення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ДФС у Миколаївській області, отримане господарським судом Миколаївської області 18.03.2016, в якому повідомлено про відмову ліквідатора у проведенні перевірки та прохання з метою уникнення втрат бюджету та фіктивного банкрутства ТОВ ТА «РоялМіт» не ліквідовувати товариство до проведення ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області перевірки.

Так, наказом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.12.2015 № 766 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ТА «РоялМіт» відповідно до п.п.78.1.7. п.78.1 ПК України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Наказ на проведення перевірки від 09.12.2015 № 766 був пред'явлений ліквідатору підприємства Черепенко В.Г. Також останньою надано листа від 10.12.2015 №3348/10/14-03-22-01-22, в якому міститься вичерпний перелік документів, які ліквідатор зобов'язаний пред'явити для проведення перевірки.

Як зазначає скаржник, 10.12.2015 ліквідатором відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складений акт № 3/14-03-22-02/38842099 про відмову у допуску до позапланової виїзної перевірки.

Крім того, факт надання головою ліквідаційної комісії боржника ліквідаційного балансу для перевірки органом державної податкової служби, у якому перебуває на обліку суб'єкт господарювання, а також відповідний висновок за результатами перевірки податкового органу матеріалами справи не підтверджений.

Таким чином, вищезазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів ч. ч. 7 та 10 ст. 111 ЦК України, щодо добровільної ліквідації боржника та позбавило органи державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, та права заявити свої претензії боржнику (за їх наявності) в досудовій процедурі ліквідації боржника.

За вказаних обставин, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що висновок суду першої інстанцій про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ ТА «РоялМіт» є передчасним та зробленим без надання належного правового аналізу поданим доказам, на які посилаються учасники провадження у справі та при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Щодо посилань ліквідатора ТОВ ТА «РоялМіт» у відзиві на апеляційну скаргу на відсутність у Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївської області як контролюючого органа права на апеляційне оскарження у цій справі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним вказати наступне.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» регламентовано, що учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони (конкурсні кредитори та боржник), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Водночас, колегія суддів бере до уваги, що вказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ст. 106 ГПК України).

Статтею 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно зі ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи особливості процедури банкрутства в цьому випадку (в порядку ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), правовий статус Державної податкової інспекції як контролюючого органу, передбачений нормами цивільного та податкового законодавства, а також місце реєстрації боржника як платника податків, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доводи ліквідатора щодо відсутності у Першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївської області права на апеляційне оскарження у цій справі необґрунтованими та безпідставними.

Зазначена правова позицій викладена у постанові Вищого господарського суду від 07.02.2017 у справі № 904/7202/16.

Щодо вимог апеляційної скарги про припинити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на думку колегії суддів податковий орган має достатньо прав та можливостей для здійснення такої перевірки у встановленому законом порядку у період після публікації оголошення боржником про припинення діяльності, персонального повідомлення про це податкового органу, відповідного оголошення про порушення справи про банкрутство, а також на стадії ліквідаційної процедури.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті ухвали від 07.06.2016 у справі № 915/123/16 господарським судом Миколаївської області неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Прокуратури Миколаївської області - задоволенню частково, з направленням справи на розгляд до місцевого господарського суду на стадію ліквідаційної процедури.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокуратури Миколаївської області - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 про затвердження звіту ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю ТА «РоялМіт» та припинення провадження у справі № 915/123/16 - скасувати.

Справу № 915/123/16 передати на розгляд господарського суду Миколаївської області на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.04.2017.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Лашин В.В.