УХВАЛА

18.04.2017Справа № 910/23737/16

За позовом Київська міська клінічна лікарня № 5

до Державної установи «Український центр інформаційних технологій та

національного реєстру»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 15 472,46 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

від третьої особи не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 14.02.2017 позов задоволено повністю та стягнуто з Державної установи «Український центр інформаційних технологій та національного реєстру» на користь Київська міська клінічна лікарня № 5 525, 14 грн. пені, 239,04 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 54,55 грн. - 3% річних, 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

03.03.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідний наказ.

11.04.2017 відповідач звернувся до господарського суду із заявою про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 03.03.2017 таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що станом на 06.04.2017 відповідач повністю добровільно виконав рішення суду у справі № 910/23737/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 12.04.2017 заяву призначено до розгляду на 18.04.2017.

Позивач в судове засідання 18.04.2017 не з'явився.

Відповідач в судове засідання 18.04.2017 не з'явився.

Третя особа в судове засідання 18.04.2017 не з'явилась.

Згідно зі ст. 117 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву відповідача, господарський суд відзначає наступне

Згідно з ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

Матеріали справи свідчать, що наказ Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 03.03.2017 було надіслано позивачу 27.03.2017.

Частина 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України передбачає право суду вчинити такі процесуальні дії:

- виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі наказу;

- визнати наказ таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Зазначені процесуальні дії суд вчиняє за заявою боржника або стягувача.

Частина 4 статті Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувача або боржника, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведений перелік підстав є вичерпним.

Підстави вважати, що наказ суду, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, видано помилково у суду відсутні.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем подано належні докази в підтвердження виконання ним рішення Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 14.02.2017, а саме подано копії квитанцій №№ 19, 20, 21, 22 від 05.04.2017 про перерахування відповідачем на рахунок позивача 525, 14 грн. пені, 239,04 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 54,55 грн. - 3% річних, 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Отже, обов'язок по виконанню рішення Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 14.02.2017 у відповідача відсутній повністю, у зв'язку з його виконанням.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою заяву відповідача про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 03.03.2017 таким, що не підлягає виконанню повністю, а отже такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Державної установи «Український центр інформаційних технологій та національного реєстру» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 03.03.2017 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва № 910/23737/16 від 03.03.2017 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Суддя В.В. Сівакова