ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2017 р. Справа № 19/61-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В. , суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників

ТОВ СТІ Центр- ОСОБА_1 (дов. від 11.02.2017р.)

боржника ОСОБА_2 (дов. від 01.09.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СТІ Центр (вх. № 831С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2017р. у справі 19/61-10

за заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана", м.Суми

про банкрутство

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.02.2017р. у справі №19/61-10 (суддя Костенко Л.А.) в задоволенні заяви (вх. №3389 (з) від 14.12.2016) ТОВ СТІ Центр про заміну ініціюючого кредитора у справі №19/61-10 відмовлено.

ТОВ СТІ Центр з ухвалою місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2017р. у справі № 19/61-10 та прийняти нове рішення, яким замінити ініціюючого конкурсного кредитора ПАТ "ОСОБА_3 банк Аваль" на нового кредитора ТОВ СТІ Центр. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на безпідставний висновок суду що договір купівлі продажу та відступлення права вимоги від 08.12.2016р. являється договором факторингу і укладений зі сторони ТОВ «СТІ Центр», який не має статусу фінансової установи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 03.04.2017р.

03.04.2017р. від ПАТ "ОСОБА_3 банк Аваль" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому банк підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Також, просить розглядати апеляційну скаргу без участі АТ "ОСОБА_3 банк Аваль" (вх.№3500,3521).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2017р. продовжено строки розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи на 13.04.2017р.

13.04.2017р. від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх.№4090).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник боржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились.

Розглянувши клопотання апелянта про долучення до матеріалів справи додаткових документів, колегія суддів зазначає наступне.

В якості додаткових доказів апелянтом надано копії додатку №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки від 08.12.2016р. «Перелік договорів поруки, права за якими передаються від цедента до цесіонарія, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про відступлення права вимоги ТОВ «СТІ Центр» від 09.12.2016р., поштових чеків про направлення рекомендованої кореспонденції, меморіального ордеру №1633 від 08.12.2016р. платежу по факторингу кредитору ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», платіжного доручення №128 від 08.12.2016р. платника ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на користь отримувача ПАТ «Вектор Банк», платіжного доручення №225 від 07.12.2016р. платника ТОВ «СТІ Центр» на користь отримувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та довідки від 10.04.2017р. ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до положень ст. 101 ГПК України та пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

В обґрунтування клопотання апелянт посилається на те, що право вимоги за договором поруки перейшло до ТОВ «СТІ Центр» після ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», до якого право вимоги перейшло від ПАТ «Вектор Банк», який у свою чергу після ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», але зазначені особи не брали участь у розгляді заяви про заміну кредитора, а тому ТОВ «СТІ Центр» було позбавлено можливості надати додаткові докази під час розгляду заяви.

Проте, такі доводи апелянта не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про неможливість надання цих доказів суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника. Зазначені документи (як стверджує заявник) були отримані ним на підставі запитів, які він мав можливість зробити під час розгляду справи в суді першої інстанції, а тому колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про прийняття додатково поданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Сумської області від 10.06.2010р. порушено провадження у справі №19/61-10 про банкрутство ТОВ Катана за заявою ПАТ ОСОБА_3 Аваль в особі Сумської обласної дирекції.

При зверненні до суду з заявою про визнання банкрутом ініціюючий кредитор посилався на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.09.2009р. у справі за позовом ПАТ ОСОБА_3 Аваль до ОСОБА_4 та ТОВ Катана як солідарних боржників, яким стягнуто на користь банку 1728838,78 грн. заборгованості по кредитному договору №012/15-12/2400 від 23.01.2007р. укладеного з позичальником ОСОБА_4

Поручителем по зазначеному кредитному договору виступило ТОВ Катана, згідно з договором поруки від 23.01.2007р.

Постановою господарського суду Сумської області від 24.06.2010 р. у справі №19/61-10 визнано юридичну особу - ТОВ Катана банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Встановлено, що розмір кредиторських вимог ПАТ ОСОБА_3 Аваль в особі Сумської обласної дирекції до ТОВ Катана складає 1724903, 94 грн.; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5

14.12.2016р. ТОВ СТІ-Центр звернувся з заявою про заміну конкурсного кредитора у даній справі ПАТ ОСОБА_3 Аваль на нового кредитора ТОВ СТІ-Центр, в якій зазначає, що станом на день звернення сума конкурсних вимог ПАТ ОСОБА_3 Аваль складає 201556,41 дол. США основного зобовязання по кредиту, 132,56 дол. США нарахованих процентів за користування кредитом та 130868, 46 грн. штрафних санкцій. При цьому заявник посилається на те, що 08.12.2016 р. право вимоги за кредитним договором № 012/15-12/2400 та за договором поруки перейшло до ТОВ СТІ - Центр на підставі договору купівлі - продажу та відступлення права вимоги.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов висновку, що ТОВ СТІ - Центр не набув процесуального правонаступництва у справі №19/61-10, оскільки договір купівлі - продажу та відступлення права вимоги від 08.12.2016р. являється договором факторингу і укладений зі сторони ТОВ СТІ - Центр, який не має статусу фінансової установи.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, колегія суддів зазначає таке.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому, відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов'язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст. 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

В свою чергу, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором (ст. 1077 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Частиною 1 ст.519 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Положеннями статті 25 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Колегія суддів зазначає, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником). У зв'язку з чим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов'язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 25 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

При цьому, згідно статті 33 ГПК України, обов'язок доведення факту правонаступництва (у спірних відносинах - переходу відповідного права вимоги) покладається на зацікавлену сторону (у даному випадку - нового кредитора).

Отже, вищенаведеними приписами законодавства передбачено можливість переходу прав кредитора з грошовими вимогами до боржника у провадженні у справі про банкрутство до іншої особи. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі в силу вимог абзацу 22 статті 1 Закону про банкрутство отримує статус учасника провадження, про що судом виноситься ухвала.

За матеріалами справи, заявником на підтвердження факту правонаступництва надано документи з яких вбачається таке.

08.12.2016р. між ПАТ ОСОБА_3 Аваль (клієнт) та ПАТ Вектор Банк (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого, в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, фактор зобовязується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати на дату відступлення права вимоги.

Загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладення договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлення прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умови виконання фактором умов по оплаті згідно п. 3.1 договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги (за формою, наведеною у додатку №2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору фактор зобовязаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитними договорами протягом 3 робочих днів з дати укладання цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

За умовами договору загальна сума фінансування - грошові кошти у валюті України у сумі 2000000,00 грн., які фактор зобовязується передати в розпорядження клієнта в рахунок відступлення прав вимоги за и договорами шляхом перерахування їх на рахунок клієнта в порядку і на умовах, визначених договором. Загальна сума фінансування дорівнює сумі всіх одиничних сум фінансування (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору після підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобовязаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання передачі.

Документація документи, що підтверджують наявність у клієнта прав вимоги, а також додаткові документи, які передаються клієнтом фактору, зокрема: кредитні договори разом з усіма додатками та змінами до них; документи судових справ та /або виконавчих проваджень, які без посередньо стосуються кредитних договорів (за наявності таких).

Також, 08.12.2016р. між ПАТ ОСОБА_3 Аваль (цедент) та ПАТ Вектор Банк (цесіонарій) укладено договір відступлення прав за договорами поруки.

В матеріалах справи також наявні виписка з реєстру відступлених прав вимоги за кредитним договором № 012/15-12/2400 від 23.01.2007р. (додаток №1 до договору факторингу), виписка з переліку договорів поруки (додаток №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки), меморіальний ордер №1633 від 08.12.2016р. за яким ПАТ Вектор Банк перерахував ПАТ ОСОБА_3 Аваль 2000000, 00 грн. за договором факторингу.

Вказані документи, зокрема, докази проведення розрахунків за договором факторингу, надійшли до суду першої інстанції вже після прийняття оскаржуваної ухвали та не були предметом дослідження. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ ОСОБА_3 Аваль підтверджує, що в рамках досягнутих між сторонами договору факторингу (портфельне відступлення права вимоги) від 08.12.2016 р. домовленостей, дійсно була здійснена переуступка права вимоги до боржника - ОСОБА_4 та його фінансового поручителя ТОВ Катана, між сторонами проведені всі передбачені договором факторингу розрахунки та сторони не мають одна до одної жодних претензій. Таким чином, ПАТ ОСОБА_3 Аваль підтверджує перехід права вимоги до боржника тільки до фактора - ПАТ Вектор Банк.

08.12.2016р. між ПАТ Вектор Банк (клієнт) та ТОВ Фінансова компанія Форінт (фактор) укладено договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого фактор зобовязується передати (сплатити) клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові права вимоги, вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на дату відступлення прав вимоги.

Загальний розмір прав вимоги визначений в реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладення договору. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлених прав вимоги. Відступлення фактору зазначених в реєстрі кредитних операцій до відступлення (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається в дату відступлення прав вимоги за умови виконання фактором умов по оплаті згідно п. 3.1. договору та з моменту підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги (за формою, наведеною у додатку №2 до договору).

Відповідно до п. 3.1 договору фактор зобовязаний в рахунок відступлення прав вимоги за кредитним договором протягом 3 робочих днів з дати укладення цього договору сплатити клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта.

Згідно умов договору загальна сума фінансування - грошові кошти у валюті України у сумі 2010000,00 грн., які фактор зобовязується передати в розпорядження клієнта в рахунок відступлення прав вимоги за кредитним договором шляхом перерахування їх на рахунок Клієнта в порядку і на умовах, визначених договором. Загальна сума фінансування дорівнює сумі всіх одиничних сум фінансування (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору після підписання сторонами реєстру відступлення прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобовязаний прийняти документацію, про що сторонами складається акт приймання передачі.

За умовами договору документація документи, що підтверджують наявність у клієнта прав вимоги, а також додаткові документи, які передаються клієнтом фактору, зокрема: кредитні договори разом з усіма додатками та змінами до них; документи судових справ та /або виконавчих проваджень, які без посередньо стосуються кредитних договорів (за наявності таких).

Також, 08.12.2016р. між ПАТ Вектор Банк (цедент) та ТОВ Фінансова компанія Форінт (цесіонарій) укладено договір відступлення прав за договорами поруки.

08.12.2016р. ТОВ Фінансова компанія Форінт (продавець, первісний кредитор) та ТОВ СТІ - Центр (покупець, новий кредитор) уклали договір (б/н) купівлі-продажу та відступлення права вимоги, предметом якого є права грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 012/15-12/2400 від 23.01.2007 р., укладеним між боржником та АТ ОСОБА_3 Аваль, належні продавцеві на підставі договору факторингу № б/н від 8 грудня 2016 року.

Пунктом 1.1, 1.3 договору сторони погодили, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає покупцеві за 200000,00 грн., права грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 012/15-12/2400 від 23.01.2007 р., укладеним між боржником та АТ ОСОБА_3 Аваль, належні продавцеві на підставі договору факторингу № б/н від 8 грудня 2016 року, в обсязі, що визначається в цьому договорі, а покупець придбає від продавця права грошової вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 012/15-12/2400 від 23.01.2007 р., укладеним між боржником та АТ ОСОБА_3 Аваль (надалі - кредитний договір), належні продавцеві на підставі договору факторингу № б/н від 8 грудня 2016 року, в обсязі, що визначається в цьому договорі, та передає в рахунок оплати грошову суму, вказану в цьому пункті договору.

Під відступленими правами розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника ОСОБА_4 за кредитним договором, яка існує на дату укладення цього договору та складає суму 272688, 97 доларів США 97 центів та штрафних санкцій 130868,46 грн.

- сума основної заборгованості 201556,41 доларів США 41 цент,

- розрахункова сума процентів за розрахунком суми заборгованості за користування кредитними коштами 71132,56 доларів США 56 центів,

- штрафні санкції 130 868,46 грн. 46 коп.

А також під відступленими правами розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів (заборгованості) від боржника можливих сум штрафних санкцій, неустойки, збитків тощо, що належать до сплати за користування кредитними коштами, що передбачено кредитним договором та чинним законодавством України.

Ціна цього договору складає суму грошових коштів в національній валюті України гривні в розмірі 200000,00 грн. Сума ціни договору перерахована покупцем на рахунок продавця шляхом передоплати у повному обсязі платіжним дорученням від 07.12.2016р. та отримана продавцем в день її зарахування (розділ 2 договору).

Згідно п. 3.1 договору відступлені права вважаюся відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими новим кредитором у день укладання цього договору, про що складається відповідний акт приймання передачі відступлених прав.

08.12.2016р. між ТОВ Фінансова компанія Форінт та ТОВ СТІ - Центр укладено договір відступлення прав за договором поруки.

Також, 07.12.2016р та 08.12.2016р. між сторонами складено та підписано відповідні акти приймання передачі відступлених прав.

На думку заявника, вищезазначені договори факторингу, договір купівлі продажу та відступлення права вимоги, а також визнання ПАТ ОСОБА_3 Аваль факту здійснення переуступки права вимоги до боржника та його фінансового поручителя ТОВ Катана є достатніми обставинами, що підтверджують перехід права вимоги та відповідно підставами для правонаступництва у відповідності до ст. 25 ГПК України.

Проте, колегія суддів зазначає, що заявником не було надано суду першої інстанції доказів набуття ТОВ Фінансова компанія Форінт (згідно п. 3.1. договору) прав вимоги до боржника, а саме в матеріалах справи були відсутні додатки до договору факторингу (реєстр відступлених прав вимоги, виписки з реєстру), докази оплати ТОВ Фінансова компанія Форінт відповідно до умов договору (меморіальні ордери, платіжні доручення, тощо), акти приймання передачі відповідної документації.

Відповідно, заявником не було доведено обставин набуття ним вказаних прав у ТОВ Фінансова компанія Форінт, а тому відсутні були підстави для заміни кредитора у даній справі і задоволення відповідної заяви.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції дійшовши вірного висновку про відсутність правових підстав для здійснення заміни кредитора на правонаступника та задоволення відповідної заяви ТОВ СТІ - Центр, зробив передчасні висновки, що договір купівлі - продажу та відступлення права вимоги від 08.12.2016р. є договором факторингу і укладений зі сторони ТОВ СТІ - Центр, який не має статусу фінансової установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу та відступлення права вимоги від 08.12.2016р. не визнано недійсним у судовому порядку, а тому неправомірність такого правочину не була доведена у встановленому законом порядку. А тому висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про заміну кредитора з цих підстав є необґрунтованими.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Колегія суддів зазначає, що оскільки невірні висновки суду не призвели до прийняття неправильного судового рішення (ухвали), вони не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Сумської області від 23.02.2017р. у справі 19/61-10.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СТІ Центр залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2017р. у справі 19/61-10 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.04.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шевель О. В.