ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.04.2017 Справа № 904/5945/16

За скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЛЮС", м. Дніпро

на дії Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

У справі:

за позовом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "СПЕКТА", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЛЮС", м. Дніпро

про стягнення безпідставно набутих коштів

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від стягувача: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від ДВС: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство з іноземними інвестиціями "СПЕКТА" звернулось до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНКОР ПЛЮС" про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 112 971,30 грн.

Рішенням господарського суду від 30.08.2016 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.12.2016 року рішення господарського суду від 30.08.2016 року залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду від 30.08.2016 року видано наказ від 21.12.2016року.

02.03.2017 року до господарського суду надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Плюс" на дії Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якій просить визнати незаконною і скасувати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 04.01.2017 року про стягнення з боржника виконавчого збору, постановлену у виконавчому провадженні №53326523 по виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року по справі №904/5345/16.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2017 року скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні на 03.04.2017 року.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що він виконав рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року в добровільному порядку 04.01.2017року, проте 04.01.2017 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. В той же час, скаржник зазначає, що в постанові про закінчення виконавчого провадження від 12.01.2017 року зазначено, що виконавче провадження закінчено на підстав п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (далі-Закон), а відповідно до ч.9 ст. 27 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст.39 Закону виконавчий збір не стягується.

Від ВДВС відзиву на скаргу не надійшло, державний виконавець у судове засідання не з'явився, що не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ст.121-2 ГПК України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 1 ст. 28 Закону передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2017 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. В той же час, 04.01.2017 року боржником виконано рішення господарського суду від 21.12.2016 року та сплачено грошові кошти в розмірі 114665,87грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 04.01.2017 року та №2 від 04.01.2017 року.

12.01.2017 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проаналізувавши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що фактичне виконання рішення суду боржником до отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження є добровільним виконанням. Також зважаючи на те, що підставою для закриття виконавчого провадження є п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням ч.9 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується.

За таких обставин, господарський суд вважає за можливе скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Плюс" на дії Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити.

Як зазначено в п. 9.13. постанова Пленуму ВГСУ від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Анкор Плюс" на дії Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 від 04.01.2017 року про стягнення з боржника виконавчого збору, постановлену у виконавчому провадженні №53326523 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2016 року по справі №904/5345/16.

Суддя ОСОБА_2