ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті касаційної скарги

"20" квітня 2017 р.Справа № 5/161/10
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Гладишевої Т.Я.,

розглянувши касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року про прийняття апеляційної скарги

у справі № 5/161/10

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Приватно-орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка

про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20 березня 2017 р. поновлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження, та прийнято апеляційну скаргу зазначених осіб до провадження.

19 квітня 2017 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року про прийняття апеляційної скарги.

В касаційній скарзі позивач просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду, та скасувати вищезазначену ухвалу, посилаючись на порушення судовою колегією норм процесуального права, зокрема, щодо поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтам.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 111-13 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 24.10.2011, № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України", предметом касаційного розгляду можуть бути й окремо від судового рішення ухвали, винесені апеляційною інстанцією, якщо вони належать до числа зазначених у частині першій статті 106 ГПК, або якщо можливість їх оскарження передбачена відповідними нормами ГПК чи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (зокрема, про: відмову у прийнятті апеляційної скарги; повернення апеляційної скарги; залишення апеляційної скарги без розгляду; припинення апеляційного провадження; зупинення апеляційного провадження тощо).

Частиною першою статті 106 ГПК України не передбачена можливість оскарження ухвал про прийняття апеляційної скарги до провадження, а перелік ухвал, які підлягають оскарженню окремо від рішення місцевого господарського суду, є вичерпним.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи (ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наведеними положеннями на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право касаційного оскарження та право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Пунктом 5-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 3 "Про внесення змін і доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України" передбачено, що частиною третьою статті 22 ГПК на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 оскаржено в касаційному порядку ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року про прийняття апеляційної скарги, в той час як оскарження таких ухвал діючим законодавством не передбачено.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII 1 Господарського процесуального кодексу України" якщо касаційну скаргу подано: особою, яка не має права на її подання, або на ухвалу суду першої чи апеляційної інстанції, яка не підлягає оскарженню (в тому числі якщо суд нижчої інстанції помилково не повернув скаржникові таку касаційну скаргу) то відповідні обставини виключають перегляд судових рішень у касаційному порядку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року слід повернути скаржнику без розгляду.

Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 22, ст. 86, ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13 ГПК України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року по справі № 5/161/10 (вх. №516-к від 19.04.2017 року) з додатками повернути скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя В.А. Лисенко