ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2017 Справа № 904/983/17

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро", м. Дніпро

про стягнення 107 000 грн. 00 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дог. № б/н від 10.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро" штраф в розмірі 107 000 грн. 00 коп., відповідно до умов договору оренди транспортного засобу від 28.05.2014р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на умови п. 1.4 укладеного між сторонами договору, який передбачає відповідальність орендодавця у вигляді штрафу в заявленій сумі у разі. Виявлення в ході оренди обставин, згідно яких орендар не зможе користуватись об'єктом оренди, в тому числі, але не виключно, в результаті виникнення/існування будь-яких претензій або прав третіх осіб на об'єкт оренди, пов'язаних із зобов'язаннями орендодавця. Оскільки транспортний засіб, що є об'єктом оренди, 04.10.2016р. вилучений інспектором патрульної служби по причині перебування у розшуку згідно постанови ДВС, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, позивач не може користуватися орендованим транспортним засобом через наявність прав третіх осіб на об'єкт оренди за зобов'язаннями відповідача, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 1.4 Договору.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов підтвердив факт укладання між сторонами договору та передачі спірного транспортного засобу в оренду позивачу згідно акту приймання-передачі від 28.05.2014р., проте зазначив, що вважає спірний договір не укладеним, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України вказаний договір нотаріально не посвідчений. Оскільки в силу ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Просив в позові відмовити

У судове засідання призначене на 14:30 год. 11.04.2017р. представник відповідача не з'явився.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника в повідомленні про перерву від 11.04.2017р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 16.02.2017р. по 14.03.2017р.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014р. між Фізичною особою-підприємець ОСОБА_1 (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро" (орендодавець) було укладено договір оренди транспортного засобу (далі - договір), відповідно до умов якого в порядку, визначеному цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об'єкт оренди - транспортний засіб реєстраційний номер: НОМЕР_3. Марка: ТАТА Модель: LPT613/58. Рік випуску: 2007. Шасі (кузов, рама) №: НОМЕР_4 Тип ТЗ: фургон малотоннажний. Залогова вартість об'єкта оренди: 5 000,00 грн. (п. 1.1. договору).

Мета оренди: здійснення перевезень вантажів (п. 1.3. договору).

Розмір орендної плати за користування об'єктом оренди встановлюються в розмірі 1,00 грн. в тому числі ПДВ 20 % за календарний рік. Орендна плата не підлягає індексації (п. 2.1. договору).

Орендна плата сплачується до 01 лютого року, наступного за тим в якому орендувався об'єкт оренди. Орендна плата здійснюється в грошовій формі за вибором орендаря: готівкою, або шляхом перерахування коштів на рахунок орендодавця (п. 2.2. договору).

Орендар звільняється від плати за весь час, протягом якого об'єкт оренди не міг бути використаний ним через обставини, за які він не відповідає (п. 2.3. договору).

Строк оренди починається з моменту передання об'єкта оренди орендарю та закінчується 31 грудня сьомого року оренди (п. 3.1. договору).

28.05.2014р. актом приймання-передачі автомобіля за договором (орендодавець передав, а орендар прийняв автомобіль реєстраційний номер: НОМЕР_3. Марка: ТАТА Модель: LPT613/58 Рік випуску: 2007. Шасі (кузов, рама) №: НОМЕР_4 Тип ТЗ: фургон малотоннажний (а.с. 21)

Пунктом 1.4. Договору визначено, що орендодавець гарантує орендарю, що об'єкт оренди не перебуває під заставою, арештом, забороною на відчуження, не обтяжений у будь-який інший спосіб, та на нього відсутні будь-які права, або претензії третіх осіб. В разі виявлення в ході оренди обставин, згідно яких орендар не зможе користуватися об'єктом оренди, в тому числі, але не виключно, в результаті виникнення/існування будь-яких претензій або прав третіх осіб на об'єкт оренди, пов'язаних із зобов'язаннями орендодавця, орендодавець зобов'язаний сплатити орендарю штраф в розмірі 107 000, 00 грн. протягом семи днів з моменту виникнення таких обставин

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 04.10.2016р. інспектором 2 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в м. Дніпропетровськ здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ТАТА LPT613, вантажний фургон НОМЕР_3 шляхом доставляння для зберігання на спеціальний майданчик. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку із перебуванням даного авто у розшуку згідно ДВС. Власник транспортного засобу ТОВ "М'ясокомбінат Дніпро" (а.с. 12).

Листом від 06.12.2016р. № 122аз/19/41/02-2016 Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Дніпрі повідомив, що автомобіль НОМЕР_1, відповідно до центральної бази даних МВС України «ВІДЕОКОНТРОЛЬ-РУБІЖ» з 14.04.2016р. розшукувався відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби України (а.с. 13).

Отже, як стверджує позивач, з 04.10.2016р. він не може користуватись орендованим транспортним засобом в результаті наявності прав третіх осіб на об'єкт оренди, пов'язаних із зобов'язаннями відповідача. Таким чином, відповідно до 1.4. договору, у відповідача виник обов'язок сплатити орендарю штраф у розмірі 107 000, 00 грн.

Позивач направив відповідачу вимогу від 15.11.2016р., в якій зазначив, що 04.10.2016р. автомобіль, що є предметом оренди, був затриманий представниками поліції та поміщений на стоянку по причині перебування його в розшуку. У зв'язку із чим, зважаючи на позбавлення орендаря можливості використовувати транспортний засіб з вини орендодавця, вимагав протягом семи днів сплатити штраф в розмірі 107 000,00 грн. (а.с. 14)

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору штраф у розмірі 107 000,00 грн. не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

На час розгляду справи доказів сплати відповідачем штрафу у заявленому розмірі сторонами не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За нормами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки умовами договору зафіксовані гарантії орендодавця, що об'єкт оренди не перебуває під заставою, арештом, забороною на відчуження, не обтяжений у будь-який інший спосіб, та на нього відсутні будь-які права, або претензії третіх осіб, але в ході оренди виявлені обставини, згідно яких орендар не може користуватися об'єктом оренди (існування претензій або прав третіх осіб на об'єкт оренди, пов'язаних із зобов'язаннями орендодавця), вимога позивача про стягнення з відповідача передбаченого п. 1.4 договору штрафу в розмірі 107 000 грн. 00 коп. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача щодо порушення сторонами вимог ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України в частині форми договору найму транспортного засобу, внаслідок чого вказаний договір є неукладеним, судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, ст. 799 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідач зазначає, що оскільки спірний договір було укладено із фізичною особою-підприємцем, здійснення підприємницької діяльності якою не перетворює її у юридичну особу, такий договір повинен був бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Крім того, господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частина 2 ст. 207 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою

Господарський суд зазначає, що відповідно до зазначених норм законодавства спірний договір оренди транспортного засобу, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «М'ясокомбінат Дніпро», є правомочним і не потребує додаткового нотаріального посвідчення, оскільки орендар (позивач) здійснює свою діяльність з метою одержання прибутку та зареєстрований відповідно до закону як підприємець. Крім того, документи, які містяться у матеріалах справи, свідчать про те, що даний договір оренди транспортного засобу укладено між суб'єктами господарювання, та прийнято ними до виконання у повному обсязі. Отже, положення частини другої статті 799 ЦК України не можуть бути застосовані до даних спірних правовідносин, оскільки поняття фізичної особи-підприємця та юридичної особи у цих правовідносинах є однаковими.

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України у постанові від 18.12.2012р. по справі № 3-66гс12.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43-45, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат Дніпро" (49033, м. Дніпро, вул. Краснопільська, буд. 31, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 107 000 грн. 00 коп. (сто сім тисяч грн. 00 коп.) штрафу, 1 605 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот п'ять грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 18.04.2017