КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа№ 925/1204/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Верховця А.А.

Доманської М.Л.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від скаржника: не з'явились.

від боржника: не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року

у справі № 925/1204/15 (суддя Боровик С.С.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лани Христинівщини"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року задоволено заяву ліквідатора банкрута, спростовано майнову дію боржника - ТОВ "Лани Христинівщини" щодо сплати коштів у сумі 5 280,00 грн. ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення та присуджено до стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "Лани Христинівщини" кошти у сумі 5 280,00 грн. за оренду приміщення та 2 756,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ФОП ОСОБА_2 звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора банкрута про спростування майнових дій боржника відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Зеленіна В.О., Тищенко О.В. апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

24.03.2017 року апеляційна скарга ФОП ОСОБА_2 надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 у справі № 9925/1204/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Доманської М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 11.04.2017 року за участю повноважних представників сторін.

11.04.2017 року до відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від ліквідатора ТОВ „Лани Христинівщини" арбітражного керуючого Новосельцева В.П. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній простить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, в поданому відзиві, ліквідатор просив суд розгляд апеляційної скарги здійснювати без його участі.

Представники скаржника та інших учасників провадження у справі в судове засідання 11.04.2017 року не з'явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ФОП ОСОБА_2 слід відмовити, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Як вбачається із матеріалів справи, у провадженні господарського суду Черкаської області перебуває справа № 925/1204/15 про банкрутство ТОВ „Лани Христинівщини", порушено ухвалою суду від 06.08.2015 року за заявою ТОВ "Дельта ЛТД".

Постановою суду від 17.12.2015 року ТОВ „Лани Христинівщини" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

29.09.2016 року ліквідатором банкрута подано до суду заяву про спростування майнових дій боржника.

Обґрунтовуючи подану заяву ліквідатор зазначає про те, що в ході здійснення ним ліквідаційної процедури ТОВ „Лани Христинівщини" йому стало відомо, що боржником сплачено кошти у сумі 5 280,00 грн. у процедурі розпорядження майном на користь ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення, а відтак просив спростувати майнову дію боржника ТОВ "Лани Христинівщини" щодо сплати відповідних коштів та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь боржника сплачену суму.

За наслідками розгляду поданої ліквідатором заяви, ухвалою господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року спростовано майнову дію боржника ТОВ "Лани Христинівщини" щодо сплати коштів в сумі 5 280,00 грн. ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "Лани Христинівщини" кошти в сумі 5 280,00 грн. за оренду приміщення та 2756,00 грн. судового збору.

Скаржник з даною ухвалою не погоджується та в апеляційній скарзі, зазначає, що остання прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає апелянт, між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Лани Христинівщини» було укладено договір оренди № 5 від 02.02.2015 року частини нежитлового приміщення, відповідно до п. 6.1. якого, цей договір діє до 31.12.2015 року. При цьому, ТОВ «Лани Христинівщини» з моменту приймання в оренду приміщення не сплачувало орендної плати, а з моменту підписання сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 61 від 15.12.2015 року за період з 02.12.2015 року по 31.12.2015 року, боржник у відповідності до п. 3.3 договору оренди, оплатило 5 280,00 грн. орендної плати. Також скаржником відзначається, що орендоване приміщення орендарем так і не було передано орендодавцю по акту прийому-передачі.

Крім того, на думку апелянта, при зверненні до місцевого господарського суду з відповідною заявою, ліквідатором не було сплачено судовий збір.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Майнові дії боржника - це вид юридичних дій, як-то вчинки, що здійснені боржником або від імені боржника і мають матеріальний вираз у формі документу будь-якого правочину (угоди, договору), розпорядчого документу, акту, пов'язаного з волевиявленням боржника як суб'єкта правовідносин на відчуження майнових активів боржника або відмову від них.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 20 Закону у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інчстанції, в ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатору стало відомо, ТОВ "Лани Христинівщини" є ініціюючим кредитором у справі №05/5026/1035/2012 про банкрутство ПАТ "Еталон".

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.07.2014 року у справі №05/5026/1035/2012 про банкрутство ПАТ "Еталон" затверджено мирову угоду від 13.05.2014 року з урахуванням уточнень до неї від 10.07.2014 року, до якої, в тому числі, включені вимоги ТОВ "Лани Христинівщини" (5365,00 грн. (судовий збір), 369 574,41 грн. вимоги четвертої черги).

Відповідно п.п. 2.1.2. пункту 2.1 статті 2 мирової угоди погашення кредиторської заборгованості боржника на загальну суму 13 949,00 грн., які являють собою грошові вимоги кредиторів першої черги задоволення, розстрочується боржнику та сплачуються протягом одного року в установленому нею порядку.

Таким чином, з моменту спливу одного року і до 31.12.2015 року ТОВ "Лани Христинівщини" повинно було отримати суму 5 365,00 грн. (судовий збір) згідно затвердженої мирової угоди.

На адресу ПАТ "Еталон" була направлена вимога. Листом від 28.03.2016 року №14/01-16 ліквідатора повідомлено про те, що кошти в сумі 5 365,00 грн. (судовий збір) згідно затвердженої мирової угоди сплачено, що підтверджується видатковим касовим ордером №133 від 11.12.2015 року з підписом та печаткою ТОВ "Лани Христинівщини".

Єдиною посадовою особою ТОВ "Лани Христинівщини" на момент отримання коштів за мировою угодою був ОСОБА_4

У зв'язку із вказаними обставинами на адресу ОСОБА_4 направлено вимогу від 06.04.2016 року про надання інформації з приводу подальшого руху коштів у сумі 5 365,00 грн., а також про повернення вказаної суми на рахунок банкрута.

Листом від 21.04.2016 року ОСОБА_4 повідомив, що кошти в сумі 5 280,00 грн. були витрачені на оплату оренди за офісне приміщення ФОП ОСОБА_2, решта 85 грн. були використані на поштові та телефонні витрати.

10.05.2016 року ліквідатором Новосельцевим В.П. на адресу ФОП ОСОБА_2 направлено звернення про надання інформації, зокрема надати доступ ліквідатору до приміщення по АДРЕСА_1, Черкаської області, а також надати документи на підтвердження підстав знаходження боржника за відповідною адресою.

У відповідь на звернення, листом від 25.05.2016 року ОСОБА_2 повідомила, що ТОВ "Лани Христинівщини" дійсно орендувало приміщення за адресою: АДРЕСА_1. з 02.02.2015 року по 31.12.2015 року за договором оренди № 5 від 02.02.2015 року.

Як встановлено судом, боржником в особі ОСОБА_4 було сплачено кошти в сумі 5 280,00 грн. ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 138/1 від 20.12.2015 року, тобто за два дні до відкриття ліквідаційної процедури ТОВ "Лани Христинівщини" у процедурі розпорядження майном боржника під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Однією з підстав для спростування майнової дії боржника відповідно до ст. 20 Закону про банкрутство, є оплата боржником кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна.

На момент сплати коштів ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення, реєстр вимог кредиторів було затверджено судом, сума вимог кредиторів боржника перевищувала вартість майна, адже на момент вчинення дії по сплаті коштів майно у підприємства було відсутнє.

За вказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування до даних правовідносин положень статті 20 Закону, а відтак, місцевий господарський суд правомірно задовольнив заяву ліквідатора банкрута про спростування майнової дії боржника ТОВ "Лани Христинівщини" щодо сплати коштів в сумі 5 280,00 грн. ФОП ОСОБА_2 за оренду приміщення та стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "Лани Христинівщини" коштів в сумі 5280,00 грн., а також стягнення з урахуванням приписів ст. 49 ГПК України з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "Лани Христинівщини" судових витрат, понесених останнім при поданні заяви, а саме 2 756,00 грн. судового збору.

Доводи скаржника щодо ненадання ліквідатором доказів сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду першої інстанції колегією суддів відхиляються, оскільки спростовуються наявною в матеріалах справи квитанцією від 29.09.2016 року № 0.0.625806577.1 про сплату 2 756,00 грн. судового збору, що відповідає встановленому законом розміру.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року у даній справі є обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі безпідставні, необґрунтовані та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101-105, 106 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року у справі № 925/1204/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 31.01.2017 року у справі № 925/1204/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 925/1204/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді А.А. Верховець

М.Л. Доманська