КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2017 р. Справа№ 5011-66/6958-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Руденко М.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Тума О.В. (довіреність № 07/02/17 від 07.02.2017);

від позивача: представник ОСОБА_3 (довіреність № 05/02/17-б від 10.01.2017);

від відповідача: директор Ботез В.П. (особа встановлена на підставі паспорта громадянина України виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 01.04.2008);

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явився;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: представник ОСОБА_5 (довіреність № 062/01/10-120 від 06.01.2017);

від третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явився;

від третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явився;

від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація»

про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013

у справі №5011-66/6958-2012

(головуючий суддя Сівакова В.В., судді Мельник В.І., Спичак О.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13003»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації»,

2. Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

3. товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Авто»,

4. товариство з обмеженою відповідальністю «Автопарк-95»,

про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

третя особа з самостійними вимогами на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD»,

про витребування з володіння нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 позовні вимоги ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» до ТОВ «Авто-Інновація» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.11.2012) задоволено. Витребувано з володіння ТОВ «Авто-Інновація» на користь ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. -літера «А»; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2210,5 кв.м. - літера «Б»; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера «В»; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера «Г»; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера «Д»; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв.м. - літера «Ж»; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера «Е»; будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера «Т»; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера «У»; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера «Ф»; корпус гаража загальною площею 3052,4 кв.м. - літера «X». Визнано за ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв.м. - літера «А»; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2210,5 кв.м. - літера «Б»; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв.м. - літера «В»; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв.м. - літера «Г»; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв.м. - літера «Д»; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв.м. - літера «Ж»; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв.м. - літера «Е»; будівля туалету загальною площею 4,2 кв.м. - літера «Т»; будівля туалету загальною площею 5,4 кв.м. - літера «У»; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв.м. - літера «Ф»; корпус гаража загальною площею 3052,4 кв.м. - літера «X». Визнано за ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» право власності на вищевказане нерухоме майно. Стягнуто з ТОВ «Авто-Інновація» на користь ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» 1609,50 грн судового збору. В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «АМК LTD» відмовлено повністю.

Вказане рішення суду мотивоване тим, що спірне майно передано відповідачеві ТОВ «Авто-Інновація» третіми особами ТОВ «Спектр-Авто» та ТОВ «Автопарк-95» як внесок до статутного капіталу ТОВ «Авто-Інновація», а тому одержання спірного майна є відплатним набуттям. Крім того, рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003» від 05.09.2011, від 15.02.2012, на яких були прийняті рішення про припинення діяльності товариства шляхом ліквідації товариства, обрано ліквідаційну комісію та Наглядову раду товариства, на засіданні якої 19.12.2011 прийнято рішення про обрання ОСОБА_6 на посаду генерального директора товариства, та на підставі яких здійснювалось відчуження спірного майна, визнані недійсними в судовому порядку з підстав невідповідності законодавству (рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2012 у справі №62/117, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2012, та рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2012 у справі №5011-51/1954-2012, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2012). Водночас, спірне майно ВАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003» передано за актами приймання-передачі майна до статутного капіталу ТОВ «Авто-Інновація» особами без відповідних повноважень та вибуло за відсутності волевиявлення позивача на його укладання, тобто не за волею власника (позивача).

Постановами Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2013 та Вищого господарського суду України від 25.09.2013 у справі №5011-66/6958-2012 рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 залишено без змін.

27.05.2013, на виконання вимог п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства», рішенням позачергових зборів акціонерів, оформленим протоколом №1, була проведена зміна найменування позивача з відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13003» на публічне акціонерне товариство «Київське автотранспортне підприємство 13003».

19.05.2016 ТОВ «Авто-Інновація» звернулось до Господарського суду м. Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012, відповідно до якої заявник просив суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» до ТОВ «Авто-Інновація» щодо витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Як на нововиявлені обставини заявник послався на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 у справі №5011-74/16777-2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013, про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 11.09.2012, яким на посаду голови правління (виконавчого органу) позивача було обрано ОСОБА_3, та додаткове рішення від 22.02.2016 у справі №5011-74/16777-2012, яким було скасовано реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення від 03.07.2013 щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», а саме: - 27.08.2013 №8010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 03.09.2013 №9010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 14.11.2014 №1010466 внесення змін керівника юридичної особи. На думку заявника, ці обставини підтверджують, що позов у справі підписано особою, яка не має права її підписувати.

Оскільки, на думку відповідача, обставини відсутності у ОСОБА_3 повноважень керівника ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» існували на момент вирішення спору, однак, не були і не могли бути відомі відповідачу у справі, відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції за результатами перегляду його за нововиявленими обставинами та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

10.06.2016 відповідач подав додаткові пояснення щодо підстав для перегляду судового рішення. Заявник посилався на те, що 03.06.2016 йому стало відомо, що 18.01.2012 позачерговими зборами акціонерів позивача було прийнято рішення, яким надано згоду на передачу за балансовою вартістю спірного нерухомого майна до статутного фонду ТОВ «Спектр-Авто» та ТОВ «Автопарк-95» та уповноважено виконавчий орган ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» вчинити передачу майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 у задоволенні заяви ТОВ «Авто-Інновація» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 залишено без змін.

Суд дійшов висновку, що підстави для здійснення перегляду рішення за нововиявленими обставинами відсутні з огляду на те, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 у справі №5011-74/16777-2012, а обставини наявності законних повноважень у ОСОБА_3 на здійснення представницьких функцій від імені позивача під час судового розгляду справи №5011-66/6958-2012 вже оцінювались судом у процесі розгляду вказаної справи; не є істотними для розгляду даної справи, оскільки станом на час розгляду по суті справи №5011-66/6958-2012 представник позивача (на той час відкритого акціонерного товариства «Київське автотранспортне підприємство 13003») в судовому засіданні 19.03.2013 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) з підстав, викладених у позовній заяві;

- відповідно до пояснень, поданих 10.06.2016 представником позивача на підставі довіреності №03/06/16-б від 03.06.2016, позивач - ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», просить суд відмовити ТОВ «Авто-Інновація» в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012, що безпосередньо свідчить про подальше схвалення позивачем повноважень особи ОСОБА_3 на здійснення представницьких функцій від імені позивача під час судового розгляду справи №5011-66/6958-2012;

- заявнику по меншій мірі з 29.04.2014 було відомо про прийняття рішення Господарського суду міста Києва у справі №5011-74/16777-2012 та обставини, пов'язані з виконанням цього рішення, на які заявник посилається як на нововиявлені у заяві від 12.05.2016, тому заява подана з порушенням місячного строку, встановленого приписами ст. 113 ГПК України;

- подані заявником 10.06.2016 додаткові пояснення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у яких зазначено, що підставою для перегляду є рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012, якими було ухвалено та надано згоду на передачу спірного нерухомого майна позивача до статутних фондів ТОВ «Автопарк-95» та ТОВ «Спектр-Авто», не можуть розглядатись судом саме як заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому у суду відсутні підстави для оцінки вказаних в цих «додаткових поясненнях» обставин як нововиявлені для перегляду рішення суду;

- обставини щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки останні могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України, тоді як матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження своєчасного звернення відповідача (заявника) до суду з відповідним клопотанням в порядку ст. 38 ГПК України. Крім того, заявником належними і допустимими доказами не доведено суду, що обставини щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 є істотними обставинами для розгляду справи №5011-66/6958-2012, врахування яких судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у даній справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду №5011-66/6958-2012 від 21.11.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва №5011-66/6958-2012 від 12.09.2016 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України №5011-66/6958-2012 від 08.02.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2016 у справі №5011-66/6958-2012 скасовано, а заяву направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд, скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції, у постанові зазначив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю народних засідателів і присяжних. Справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів (ч. 1 ст. 46 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 47 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів. У такому ж порядку вирішуються питання, що виникають у процесі розгляду справи.

Відповідно, вирішуючи питання щодо розгляду заяв про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами, господарські суди повинні враховувати, яким складом суду розглядалася справа по суті, зокрема, колегіально чи одноособово, і, якщо справа розглядалася колегіально у складі трьох суддів, то розгляд заяви має здійснюватися у такому ж порядку, тим самим кількісним складом колегії суддів, але не тими суддями, які входили до складу колегії, що розглядала справу. В такому разі для розгляду заяви визначається новий склад колегії суддів у порядку, встановленому ч. 3 ст. 2-1 ГПК України та пп. 2.3.23 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 03.03.2016 №21).

Рішення у справі, про перегляд якого відповідачем подана заява, було прийнято колегіально у складі трьох суддів. Втім, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами розглядалася суддею одноособово.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» порушення норм процесуального права, зазначені у п.п. 1 - 7 ч. 3 ст. 104 ГПК України, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з п. 2 ст. 103 ГПК України приймає нове рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена суддею одноособово, то визнати її законною неможна. Незаконність складу суду першої інстанції в будь-якому випадку є підставою для скасування прийнятого судового рішення цим складом суду.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст.ст. 101, 104 ГПК України не звернув уваги на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та помилково залишив без змін ухвалу місцевого господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2017 судом вирішено здійснити розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 за нововиявленими обставинами колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у задоволенні заяви ТОВ «Авто-Інновація» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 відмовлено повністю.

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилався відповідач у своїй заяві, не є нововиявленими, а також заява, яка подана відповідачем 19.05.2016, є такою, що подана з порушенням місячного строку, встановленого приписами ст. 113 ГПК України.

Поряд із цим, судом першої інстанції зазначено, що 10.06.2016 та 09.03.2017 від відповідача надійшли доповнення до заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012.

За висновком суду першої інстанції додаткові пояснення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не можуть розглядатись судом в якості заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ст. 113 ГПК України встановлено чіткий порядок подання такої заяви, а саме: судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами саме за заявою сторони, прокурора, третіх осіб.

Розділ ХІІІ «Перегляд рішення ухвали, постанови господарського суду за нововиявленими обставинами» ГПК України не передбачає подання стороною, прокурором, третіми особами «додаткових пояснень» із зазначенням додаткових обставин у якості нововиявлених.

Отже, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що подані заявником 10.06.2016 та 09.03.2017 до відділу діловодства суду додаткові пояснення до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не можуть розглядатись судом саме в якості заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а тому відсутні підстави для оцінки вказаних в цих «додаткових поясненнях» обставин в якості нововиявлених для перегляду рішення суду (зокрема, щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012, оформленого відповідним протоколом).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції, ТОВ «Авто-Інновація» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 апеляційну скаргу ТОВ «Авто-Інновація» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.04.2017.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду 11.04.2017 від відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Київського апеляційного господарського суду 12.04.2017 від позивача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 12.04.2017 третя особа-1, третя особа-3, третя особа-4, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третя особа з самостійними вимогами на предмет спору не з'явилися, своїх представників не направили (про місце, день та час розгляду даної справи повідомлені належним чином).

У судовому засіданні 12.04.2017 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 (надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги) та надав заяву про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 продовжено строк розгляду справи №5011-66/6958-2012 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 19.04.2017.

В судовому засіданні 19.04.2017 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених в ній, просив скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 19.03.2013 за нововиявленими обставинами та постановити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» відмовити повністю.

Представники позивача та третьої особи-1 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на безпідставність її доводів та законність постановленої судом ухвали, просили відмовити відповідачеві у задоволенні скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду без змін.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином.

Вислухавши думку присутніх у судовому засіданні уповноважених представників учасників процесу, колегія суддів, порадившись, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності інших учасників судового розгляду, за наявними у справі матеріалами та доказами.

19.04.2017 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п. 5 постанови №17 від 26.12.2011, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України (п. 5 постанови №17 від 26.12.2011).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 у справі №5011-74/16777-2012 було скасовано постановою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 у справі №5011-74/16777-2012, а тому обставини, встановлені вищевказаними рішенням та постановою, не можуть бути прийняті як нововиявлені для перегляду рішення суду у справі №5011-66/6958-2012.

Також, рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 у справі №5011-74/16777-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», оформлене протоколом від 11.09.2012.

Як зазначив суд, недійсним рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» (позивача) від 11.09.2012 на посаду голови правління (виконавчого органу) позивача було обрано ОСОБА_3, повноваження якого як керівника визнавались дійсними до моменту внесення 11.12.2015 державним реєстратором до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України відповідного запису щодо скасування запису від 18.12.2012, який було зроблено на підставі вказаного рішення зборів акціонерів.

Матеріали справи свідчать, що позовну заяву ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» у справі №5011-66/6958-2012 було підписано ОСОБА_3, яку суд прийняв до розгляду як таку, що подана законним представником позивача.

Належним доказом повноважень ОСОБА_3 суд прийняв витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 19.12.2012, в якому такі повноваження було визначено на підставі реєстраційної дії від 18.12.2012.

Апелянт вважає, що оскільки таку дію було скасовано судовим рішенням у справі №5011-74/16777-2012 та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідний запис від 11.12.2015 щодо скасування запису від 18.12.2012, то ОСОБА_3 не мав законних повноважень на здійснення представницьких функцій від імені позивача при первісному розгляді справи №5011-66/6958-2012. Заявник вважає ці обставини нововиявленими та такими, що мають істотне значення та є підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 за нововиявленими обставинами.

До цього ж, відповідач наголошує на тому, що на момент подання позову в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником позивача було зазначено ОСОБА_6

Однак, зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 вбачається, що судом досліджувались обставини щодо наявності у представників позивача повноважень на звернення до суду з позовом. Зокрема, судом встановлено, що «належними представниками позивача - ВАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» є ОСОБА_3 та особи, що діють на підставі виданих їм довіреностей головою правління - ОСОБА_3.».

Водночас, у рішенні Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 вказано, що «згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» №755-IV від 15.05.2003 в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про органи управління юридичної особи.

Тобто, відомості про зміну керівника юридичної особи, які відбулись в результаті прийняття рішення ВАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003», оформленого протоколом від 27.04.2012, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Разом з тим, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, враховуючи, що суду відомо про наявність рішення ВАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003», оформленого протоколом від 27.04.2012, яким обрано Головою правління ОСОБА_3, а також ту обставину, що вказані відомості підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, суд вважає їх достовірними та такими, що можуть бути використані у даній справі.

Також, Господарський суд міста Києва у рішенні від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 дійшов висновку, що «позовна заява від імені ВАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003», подана до суду 28.05.2012, була підписана уповноваженою особою ВАТ «Київське Автотранспортне підприємство 13003».

Отже, обставини щодо повноважень ОСОБА_3 в якості законного представника позивача були відомі заявникові на час розгляду справи, були досліджені, таким обставинам судом надавалась належна правова оцінка при первісному розгляді справи, а тому вказані вище доводи відповідача ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідач неодноразово посилався на вказані вище обставини у своїх поясненнях, наданих в ході розгляду справи №5011-66/6958-2012 судом першої інстанції, а також в апеляційній та касаційній скаргах, що виключає визнання таких обставин нововиявленими.

Одночасно, колегія суддів вважає, що обставина щодо повноважень ОСОБА_3 на здійснення представницьких функцій від імені позивача під час судового розгляду справи №5011-66/6958-2012 не спростовує висновків суду по суті спору, які було покладено в основу судового рішення у справі №5011-66/6958-2012, тобто не є істотною для розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. За визначенням ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

В абз. 3, 4, 6 п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 зазначається, що припис абз. 1 ч. 3 ст. 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас, саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої ст. 92 ЦК України).

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини.

Так, відповідно до пояснень, поданих суду 10.06.2016 представником позивача на підставі довіреності №03/06/16-б від 03.06.2016, позивач - ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», просить суд відмовити ТОВ «Авто-Інновація» в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012, що свідчить про подальше схвалення позивачем дій ОСОБА_3 щодо здійснення представницьких функцій від імені позивача під час судового розгляду справи №5011-66/6958-2012.

При цьому, довіреність №03/06/16-б від 03.06.2016 на ім'я ОСОБА_7 як представника ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003», видана Головою правління ОСОБА_8, повноваження якого діяти від імені ПАТ «Київське автотранспортне підприємство 13003» підтверджуються відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (11, а.с. 129-136).

Водночас, в матеріалах справи наявні рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 у справі №5011-74/16777-2012, які були додані заявником в якості додатків до заяви від 28.04.2014 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-74/16777-2012, поданої заявником до суду 29.04.2014.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідачеві не пізніше ніж з 29.04.2014 було відомо про прийняття рішення Господарським судом міста Києва у справі №5011-74/16777-2012 та набрання ним законної сили, а отже заявнику щонайменше з 29.04.2014 були відомі обставини, встановлені рішенням суду у справі №5011-74/16777-2012 та обставини, пов'язані з виконанням цього рішення, на які заявник посилається у якості нововиявлених.

Таким чином, заява, яка подана відповідачем до суду 19.05.2016, є такою, що подана з порушенням місячного строку, встановленого приписами ч. 1 ст. 113 ГПК України, згідно якої судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини щодо рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки останні могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, ст. 38 ГПК України, тоді як матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження своєчасного звернення відповідача до суду з відповідним клопотанням в порядку ст. 38 ГПК України (п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011).

До цього ж, відповідачем належним чином не обґрунтовано, що обставини стосовно рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 є істотними обставинами для розгляду справи №5011-66/6958-2012, врахування яких судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте у даній справі.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Авто-Інновація» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 за нововиявленими обставинами, передбаченими ст. 112 ГПК України, про що судом першої інстанції зроблено законний та обґрунтований висновок.

Відтак, обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у справі №5011-66/6958-2012.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у відповідності до ст. 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-106, 112, 113 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Інновація» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у справі №5011-66/6958-2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у справі №5011-66/6958-2012 залишити без змін.

3. Справу №5011-66/6958-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.А. Руденко

М.Г. Чорногуз