ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2017 року Справа № 904/2578/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

за участі представників сторін:

від скаржника: Комерзан О.О., представник, довіреність б/н від 28.02.2017р.;

від ліквідатора: Пустовойт Ю.Є., представник, довіреність № 1/03.17 від 03.03.2017р.

представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудінвест", м. Дніпропетровськ

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобудінвест", м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Б. Хмельницького, 10/323,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14 (суддя Камша Н.М.) в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним аукціону, проведеного 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" з реалізації майна ТОВ "Житлобудінвест" - відмовлено. Копію ухвали вирішено направити до Міністерства юстиції України для проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого Морозова І.А. при виконанні повноважень ліквідатора ТОВ "Житлобудінвест".

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права при винесенні ухвали просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14 в частині відмови ПАТ "Дельта Банк" в задоволенні заяви про визнання недійсним аукціону, проведеного 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" з реалізації майна ТОВ "Житлобудінвест" та прийняти нове рішення в цій частині, яким задовольнити заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним аукціону, проведеного 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" з реалізації майна ТОВ "Житлобудінвест".

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує (п. 4 ч.2 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), однак заставне майно скаржника включено до ліквідаційної маси. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення грошових вимог кредитора, мав здійснюватись за погодженням із банком, чого, за ствердженням скаржника, зроблено не було.

Також вказує, що ліквідатором обрано спосіб продажу активів банкрута, який не призвів до відчуження майна за найвищою ціною. Наполягаючи на необхідності продажу майна банкрута окремими лотами у вигляді окремих квартир, банк вважає, що саме цей спосіб продажу майна дозволив би реалізувати його за максимально високою ціною. Між тим, реалізація заставного майна у складі цілісного майнового комплексу призвела до того, що 25 квартир та 4 житлові приміщення були продані за 2 639 204,42 грн., тобто приблизно за 90 тис. грн. за кожну квартиру.

Відповідно до ч. 6 ст. 85 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", другий аукціон з продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу проводиться лише у разі банкрутства містоутворюючих та особливо небезпечних суб'єктів підприємницької діяльності, до яких банкрут не відноситься.

Отже, ліквідатором порушено вимоги ч. 5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка передбачає, що у разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор мав здійснювати його продаж частинами.

Зазначає скаржник і на порушення ст.ст. 58, 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо розміщення оголошення про продаж нерухомого майна та відсутність в оголошенні на сайті фотографічних зображень речей та майна, які продаються. Відсутність такої інформації призвела, на думку скаржника, до зменшення кількості потенційних покупців.

Вказує скаржник і на те, що загальний розмір вимог кредиторів становить 20 554 095,02 грн. Разом із тим, на першому аукціоні майно було виставлено за ціною 20 618 784,28 грн. Таким чином, у разі проведення повторного аукціону початкова вартість мала складати 16 443 276,02 грн., замість опублікованих в оголошенні 16 495 027,42 грн. На другому повторному - 13 154 620,81 грн., замість опублікованих 13 196 021,94 грн.

Господарським судом не надано належної оцінки тому, що в забезпеченні кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" перебували майнові права на нерухомість та дві квартири (квартира № 44, що складається з двох житлових кімнат загальною площею 88,3 кв.м, житловою площею 48,3 кв.м., та квартира № 49, що складається з двох житлових кімнат загальною площею 88,2 кв.м, житловою площею 48.6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19). Однак ліквідатором в оголошенні про проведення аукціону було зазначено про реалізацію лише майнових прав, в тому числі на квартири №44 та № 49, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Окрім того, в матеріалах справи наявна Виписка з облікової книги про реєстрацію багатоповерхового будинку, видана КП "Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради. Відповідно до вказаної Виписки було посвідчено, що житловий будинок літ.А-16, розташований у місті Дніпропетровську по вулиці Дарницька, 19, зареєстрований за боржником на підставі Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1549 від 19.06.03р. та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 15.10.12р. № ДП 3 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області.

Отже, фактично, з 15.10.12р. існують немайнові права на нерухомість, будівництво якої незавершене. Ліквідатором взагалі на аукціон було виставлено "товарно-матеріальні цінності, до яких входить готова продукція у вигляді майнових прав на 25 (двадцять п'ять) квартир та на 4 (чотири) нежитлові приміщення".

Дані факти беззаперечно, на думку скаржника, вплинули на те, що під час продажу майна на аукціоні вартість майна було неправомірно занижена.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.04.2017 року відновлено строк подання апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено в судове засідання на 20.04.2017 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 25.04.17р.

У судових засіданнях по справі представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" безпідставною.

Так, в обґрунтування заперечень ліквідатор зазначає, що продаж майна здійснено у відповідності до чинного законодавства про банкрутство, за наявності згоди банку про продаж заставного майна у складі цілісного майнового комплексу та відповідної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.14р. На момент продажу спірного майна право власності на квартири не було оформлено, а тому здійснювався продаж майнових прав, що вплинуло на ціну продажу. Відповідно до фінансової та бухгалтерської документації банкрута майнові права на нерухомість значились як товарно-матеріальні цінності, що підтверджується даними інвентаризаційних відомостей та фінансової звітності банкрута.

Інші учасники провадження у справі наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників інших учасників провадження у справі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні ним ухвали, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та ліквідатора, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство ТОВ «Житлобудінвест» порушено 06.05.14р. за процедурою, передбаченою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.14р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Морозова Ігоря Анатолійовича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.14р. вимоги АТ "Дельта Банк" внесені до реєстру вимог кредиторів у розмірі 18 767 281, 01 грн. (вимоги, забезпечені заставою), 710 900, 01 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

17.02.16р. до господарського суду від ПАТ "Дельта Банк" (далі - банк) надійшла заява про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, який було проведено 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" (далі - ТБ) та про забезпечення вимог кредиторів, а також клопотання про витребування доказів, необхідних для розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2016р. в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" з реалізації майна ТОВ «Житлобудінвест» відмовлено. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ «Житлобудінвест», яке було реалізовано на аукціоні 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2016р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.11.16р. задоволено частково касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р. та ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2016р. по справі № 904/2578/14 скасовано та направлено справу № 904/2578/14 (в частині розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Житлобудінвест») на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14 в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним аукціону, проведеного 04.08.15р. Товарною біржею "Катеринославська" з реалізації майна ТОВ "Житлобудінвест" - відмовлено.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 10.03.2017 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема такі повноваження: проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Частинами 2, 8 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Закону встановлено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Ліквідатор може залучати на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

В силу ч. 1 ст. 43 Закону, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому законом порядку вимог кредиторів.

За ч. 5 ст. 44 Закону, ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону, за договором про проведення аукціону організатор аукціону зобов'язується за свій рахунок провести аукціон та укласти договір з його переможцем, а замовник - сплатити організаторові аукціону обумовлену договором винагороду.

За ч. 5 ст. 51 Закону, організатор аукціону опубліковує і розміщує повідомлення про продаж майна боржника і повідомлення про результати проведення торгів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону, початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 64 Закону, аукціон проводиться безпосередньо ведучим (ліцитатором). Ліцитатором може бути організатор аукціону.

Перед початком аукціону ліцитатор інформує про: умови договору, що укладається на аукціоні; суму, якій повинне бути кратне перевищення наступної пропозиції над попередньою (крок аукціону), що не може перевищувати 10 відсотків початкової вартості; спосіб повідомлення про готовність укласти договір; початкову вартість.

У разі якщо протягом триразового оголошення початкової вартості учасники аукціону не виявляють бажання укласти договір, ліцитатор оголошує про закінчення аукціону без виявлення переможця, якщо в оголошенні про проведення аукціону не передбачено можливості зниження початкової вартості на цьому ж аукціоні.

Відповідно до ст. 65 Закону, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести другий повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

До участі у повторному аукціоні не допускаються переможці попередніх торгів, що не сплатили в установлений строк вартості лота за договором, відмовилися від укладення договору купівлі-продажу чи від підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

Статтею 66 Закону встановлено, що якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Таким чином, Законом встановлений певний порядок проведення аукціону з продажу майна боржника, згідно з яким ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, початковою вартістю, якого є сукупність визнаних у встановленому законом порядку вимог кредиторів, а початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону з можливістю зниження початкової вартості в процесі повторного аукціону до 50 відсотків початкової вартості та в процесу другого повторного аукціону на крок аукціону, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.14р. організатора аукціону по продажу майна банкрута Товарну біржу "Катеринославська" визнано учасником провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.14р. погоджено реалізацію майна банкрута, що є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк", у складі цілісного майнового комплексу із визначенням початкової вартості в розмірі, що дорівнює сумі визнаних вимог кредиторів - 20 618 784, 28 грн. на наступних умовах: - Лот. № 1 - Цілісний майновий комплекс ТОВ "Житлобудінвест" за початковою вартістю 20618784 (двадцять мільйонів шістсот вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні) 28 коп., до складу якого входять нерухоме майном, що є предметом застави, перелік якого наведений в іпотечному договорі № ВКЛ-2003335/S1, серія та номер: 5436, виданий 04.07.2013р. та іпотечному договорі № 38/Zkip-07, серія та номер ВЕР №619609, виданий 16.06.2007р. (із змінами та доповненнями).

Дана ухвала господарського суду Дніпропетровської області не оскаржувалась банком.

Перший аукціон з продажу цілісного майнового комплексу призначений на 03.02.15р. не відбувся через відсутність покупців, про що 29.01.15р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України та 04.01.15р. на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України здійснена відповідна публікація.

30.01.2015 року ліквідатор ТОВ "Житлобудінвест" звернувся до господарського Дніпропетровської області з клопотанням № 28-01/2015.1 від 28.01.2015р., у якому просив погодити проведення повторного аукціону з реалізації майна банкрута, а саме: продаж цілісного майнового комплексу, до складу якого входять також майнові права на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, згідно Іпотечного договору № ВКЛ-2003335/S1 від 04.07.2013 року (із змінами та доповненнями) та Іпотечного договору № 38/Zкір-07 від 12.06.2007 року (із змінами та доповненнями).

10.02.2015 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до господарського Дніпропетровської області з клопотанням, у якому просило провести аукціон з продажу заставного майна окремим лотом без пониження початкової вартості та погодити з ПАТ "Дельта Банк" початкову вартість майна, що є предметом іпотеки згідно з Іпотечним договором № ВКЛ-2003335/S1 від 04.07.2013 року (із змінами та доповненнями) та Іпотечним договором № 38/Zкір-07 від 12.06.2007 року (із змінами та доповненнями), не нижче ніж ринкова вартість, визначена незалежним оцінювачем ТОВ "Вектор Оцінки".

17.03.15р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області клопотання ліквідатора ТОВ "Житлобудінвест" №28-01/2015.1 від 28.01.15р. задоволено та судом погоджено проведення повторного аукціону з реалізації майна ТОВ "Житлобудінвест", що є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк", а саме: цілісний майновий комплекс, до складу якого входять також майнові права на нерухоме майно, що є предметом іпотеки згідно Іпотечного договору № ВКЛ-2003335/S1 від 04.07.2013 року (із змінами та доповненнями) та Іпотечного договору № 38/Zкір-07 від 12.06.2007 року (із змінами та доповненнями).

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.15р. оскаржена ПАТ "Дельта Банк" в апеляційному порядку.

22.06.15р. Дніпропетровський апеляційний господарський суд залишив апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.15р. без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.15р. без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.15р. та ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.15р. оскаржені ПАТ "Дельта Банк" у Вищому господарському суді України.

17.09.15р. постановою Вищого господарського суду України скасовані абзаци 1, 2 ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17 березня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 червня 2015 року у відповідній частині (в частині результатів розгляду Клопотання ліквідатора ТОВ "Житлобудінвест" № 28-01/2015.1 від 28.01.2015 року), скасовано та прийнято в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора ТОВ "Житлобудінвест" № 28-01/2015.1 від 28.01.2015 року - відмовлено.

У вищенаведеній постанові ВГС України, зокрема вказано про незаконність вимог скаржника в частині проведення реалізації майна окремим лотом, погодження з банком початкової вартості майна, яке є предметом іпотеки, не нижче, ніж ринкова вартість згідно з незалежною оцінкою, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Відповідно до повідомлення, розміщеного на веб-сайті Вищого господарського суду України (номер публікації 16916), повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Житлобудінвест" з можливістю зниження початкової вартості визнано таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, строк подачі яких закінчився 14.04.15р. о 15 год. 00 хв.

Відповідно до повідомлення на сайті Вищого господарського суду України (номер публікації 19839) розміщено відомості до оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Житлобудінвест" з можливістю зниження початкової вартості - дата проведення аукціону - 04.08.15р.

Майно, що запропоновано для продажу: лот № 1 - цілісний майновий комплекс, що складається з основних засобів та товарно-матеріальних цінностей, які належать ТОВ "Житлобудінвест", початкова вартість продажу майна - 13196 021,94 грн.

04.08.15р. проведено відкриті торги у формі аукціону, на якому все майно банкрута реалізовано як Лот № 1 - цілісний майновий комплекс ТОВ "Житлобудінвест" за ціною 2 639 204, 42 (два мільйони шістсот тридцять дев'ять тисяч двісті чотири гривні) 42 коп., до складу якого входять нерухоме майно, що є предметом застави, перелік якого наведений в Іпотечних договорах № 38/Zkip-07 від 12.06.2007р., № ВКЛ-2003335/S1 від 04.07.2013р. та інше майно боржника.

Згідно протоколу № 1 від 04.08.15р. (а.с. 146-149, т. 6) в аукціоні приймали участь два учасники, крок аукціону становив 10 відсотків від початкової вартості продажу майна, що складає 1 319 602,19 грн.

Протоколом підтверджується, що пропозиції учасників по придбанню майна по початковій вартості продажу були відсутні, тому ліцитатор почав знижувати початкову вартість продажу майна в порядку, передбаченому ч.ч. 3,4,5 ст. 66 Закону про банкрутство.

Ліцитатором знижувалась вартість продажу 9 разів і коли ліцитатором була оголошена ціна продажу у сумі 1 319 602,23 грн., учасник аукціону № 2 ОСОБА_5 запропонував за майно банкрута 2 639 204,42 грн. та і був оголошений переможцем аукціону 04.08.15р.

04.08.15р. між ліквідатором банкрута та громадянином ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу банкрута, який придбано за результатами другого повторного аукціону. Ціна договору склала 2639204,42 грн.

Отже, майно боржника вдалося продати у складі цілісного майнового комплексу, тобто в порядку, який було визначено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.14р., а тому підстави для продажу майна банкрута частинами, як це вказано у ч. 5 ст. 44 Закону були відсутні.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що продаж майна банкрута, в т.ч. і майна, яке перебуває в заставі, у складі цілісного майнового комплексу боржника передбачений ст.ст. 42, 43, 44, 49 Закону, а продаж майна у складі цілісного майнового комплексу становить певну процедуру, яка складається з проведення первісного, повторного та другого повторного аукціону.

Також, апеляційний суд враховує, що в розумінні Закону, цілісним майновим комплексом боржника є сукупність усіх видів майнових активів, що йому належить, а вирішення питання розподілу між кредиторами коштів одержаних від продажу цілісного майнового комплексу боржника, включаючи і заставне майно, проданого на аукціоні не має відношення до самої процедури проведення аукціону, а відтак і не може впливати на правомірність його проведення.

Так, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону. До предмету дослідження, з питань розгляду недійсності результатів аукціону, входять встановлення обставин підготовки до проведення аукціону (інвентаризація та оцінка майна банкрута), дотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

З огляду на вищенаведене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про продаж майна банкрута у відповідності до процедури, встановленої Законом та про відсутність достатніх підстав для визнання недійсними результатів зазначеного вище аукціону.

Обгрунтованим є і висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів скаржника щодо введення в експлуатацію житлового будинку літ. "А-16", розташованого у м. Дніпропетровську по вул. Дарницькій, 19, а тому неправомірність продажу майнових прав на квартири у цьому будинку на спірному аукціоні.

Так, відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору № ВКЛ02003335/S1 від 04.07.2013 року (укладений між ПАТ "Дельта-Банк" та ТОВ "Житлобудінвест") боржник, з метою забезпечення належного виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 38/К-07 від 12.06.2007 року, передав ПАТ "Дельта Банк" (іпотекодержатель) в іпотеку (в порядку і на умовах, визначених цим Договором) нерухоме майно, а саме: квартира № 44 (загальною площею 88,3 кв.м., житловою площею 48,3 кв.м.) та квартира № 49 (загальною площею 88,2 кв.м., житловою площею 48,6 кв.м.), які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19, право власності на яке виникне у ТзОВ "Житлобудінвест" в майбутньому.

Підтвердженням набуття іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки в майбутньому є Декларації про готовність об'єкта до експлуатації (зареєстрована Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 15.10.2012 року за № ДП 3).

Згідно з п. 2.1 Іпотечного договору № 38/Zkip-07 від 12.06.2007р. (зі змінами і доповненнями) предметом іпотеки за цим договором, також є майнові права на нерухомість, будівництво якої незавершене, а саме 23 квартири та 4 нежитлові приміщення, розташовані у житловому будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19.

Отже, квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19 є різними об'єктами нерухомості, які в силу ст. 182 ЦК України підлягають окремій державній реєстрації, але на час проведення спірного аукціону державна реєстрація прав на вищенаведені квартири та нежитлові приміщення як окремі об'єкти нерухомого майна проведена не була, а відтак згідно ст. 331 ЦК України право власності саме на квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19 в боржника не виникло. Введення ж в експлуатацію жилого будинку не можна ототожнювати з державною реєстрацією прав на нього, а тим більше з державною реєстрацією прав на окремі об'єкти нерухомості, які розташовані в цьому будинку.

За наведених обставин предметом іпотеки за Іпотечними договорами № 38/Zkip-07 від 12.06.2007р. та № ВКЛ-2003335/S1 від 04.07.2013р. могли бути лише майнові права на об'єкти нерухомості та саме ці майнові права і були предметом продажу, у складі цілісного майнового комплексу боржника, на спірному аукціоні.

Так, з оголошення, яке розміщувалось на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерстві юстиції України та містяться у матеріалах справи про банкрутство, вбачається, що продається саме майнові права, вміщено фото документів, що посвідчують ці майнові права копії технічних паспортів та фото на окремих нежитлових приміщеннях у вигляді напису "продається".

Відповідно ж до ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Також, з матеріалів справи, зокрема з переліку майна, включеного до ліквідаційної маси від 12.06.14р. та інвентаризаційних описів, вбачається, що іпотечне майно банку не включалося до ліквідаційної маси та обліковувалося в балансі боржника як товарно-матеріальні цінності, до яких входить готова продукція у вигляді майнових прав на 25 (двадцять п'ять) квартир та на 4 (чотири) нежитлові приміщення, тобто майнові права на квартири та нежитлові приміщенні виникли у боржника внаслідок їх власного будівництва.

Відхиляються апеляційним судом і доводи скаржника щодо неправомірності початкової ціни реалізації майна у сумі 20 618 784,24 грн., оскільки вона повністю узгоджується з сукупним розміром вимог кредиторів з урахуванням додаткової ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.14р. у цій справі, якою додатково включено до реєстру вимог кредиторів банкрута заборгованість по заробітній платі перед працюючими та звільненими працівниками банкрута у розмірі 64 689,26 грн.

Відсутні у справі і належні та допустимі докази на підтвердження того, що в результаті продажу майна боржника частинами іпотечне майно було б продане за ціною, більшою, ніж запропонована переможцем торгів.

З цього, приводу колегія суддів, також вважає за необхідне зазначити, що квартири та нежитлові приміщення у житловому будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дарницька, 19 продавалися як майнові права, а не як об'єкти нерухомості, тобто речі, що також вплинуло на ціну продажу.

Скаржник же, як вірно вказано місцевим господарським судом у оскаржуваній ухвалі, не вчиняв належних та своєчасних дій спрямованих на забезпечення продажу майна банкрута за найвищою ціною, зокрема не оскаржив судове рішення у справі, яким визначався порядок продажу майна банкрута та відповідних дій/бездіяльності ліквідатора з підготовки до продажу майна боржника.

Враховуючи усе вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. - відсутні.

Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.ст. 49, 99 ГПК України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2017р. у справі № 904/2578/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.04.2017 року.