РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017Справа №910/1842/17
За позовом Шевченківської районної в місті Києві державна адміністрація

До Приватного підприємства "Олімп"

про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі 910/1842/17 - Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району".

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Гребенченко О.А. (дов. від 21.02.2017)

Волков О.А. (директор)

від третьої особи: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 12.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.02.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Шевченківської районної в місті Києві державна адміністрація (надалі - позивач) до Приватного підприємства "Олімп" (надалі - відповідач) про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/1842/17, розгляд справи призначено на 06.03.2017.

06.03.2017 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 15.03.2017.

15.93.2017 ухвалою суду залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача по справі 910/1842/17 - Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" та відкладено розгляд справи на 05.04.2017.

05.04.2017 в судовому засіданні оголошено перерву на 12.04.2017.

В судове засідання, призначене на 12.04.2017, з'явився представник відповідача та надав пояснення по суті справи.

В судове засідання, призначене на 12.04.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2012 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (Орендодавець), Приватним підприємством «Олімп» (Орендар), а також Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району» (Балансоутримувач) за погодженням постійної комісії Київради з питань власності, протокол від 03.09.2012 № 128, на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.10.2012 № 729 укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 28/1 (далі-Договір), відповідно до якого відповідачу надане в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 45,3 кв.м в буднику № 20/24 на вул. Рейтарській у м. Києві

Цільове використання - під розміщення торговельного об'єкту з продажу продовольчих товарів крім товарів підакцизної групи.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.10.2012 № 729 «Про продовження договорів оренди нежитлових, приміщень комунальної власності територіальної громад міста Києва, віднесених до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації» строк дії Договору встановлено з 26.11.2012 по 30.11.2012.

Позивач стверджує, що станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача за користування орендованим приміщенням по договору складає - 14 696.83 грн.

Крім того, підпунктом 4.9 пункту 4 орендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття тощо). У місячний термін після укладання цього Договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар повинен застрахувати майно взятого ним в оренду.

Крім того, підпунктом 4.11 пункту 4 в день укладання даного договору орендар за власний рахунок зобов'язаний застрахувати об'єкт оренди шляхом укладання 3-х стороннього договору страхування. Невиконання цього пункту є підставою для дострокового розірвання даного договору.

Позивач зазначає, що комунальні договори та страховка у відповідача відсутня.

Підпунктом 8.3 пункту 8 Договору встановлено, що об'єкт оренди повинен використовуватися орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим п.1.1 договору.

Актом від 05.12.2016 складеним комісією в складі: начальника відділу оренди КПКеруюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» Голь О.С., заступника начальника відділу оренди Клименко А.М.., провідного юрисконсульта відділу оренди Кривошей В.В. зафіксовано факт використання приміщення не за цільовим призначенням. Під час перевірки виявлено наступне: приміщення з орендованою площею 45,3 кв.м використовується під розміщення торговельного об'єкту з продажу товарів продовольчих товарів у тому числі підакцизної групи.

Підпунктом 9.6 Договору на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, Господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Позивачем на юридичну адресу відповідача 13.12.2016 була направлена цінним листом з описом заяву про припинення дії (розірвання) договору та повернення майна.

Як зазначає позивач, строк дії договору сплив 12.12.2016.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Договору оренди № 28/1 від 26.11.2012 , який було надано Позивачем в справі № 910/22494/16 про стягнення заборгованості за Договором оренди, яка розглядається на даний час в господарському суді м. Києва, строк оренди за Договором оренди встановлено з 26.11.2012 по 24.11.2015.

Згідно із п.9.7. Договору оренди передбачено, що у разі відсутності заяви однієї Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Разом з тим, Рішенням господарського суду у справ № 91022494/16 від 24.032017 встановлено факт пролонгації договору.

Отже, вимоги Позивача щодо розірвання Договору оренди з підстав закінчення строку оренди є безпідставними.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідачем не виконуються або систематично неналежно виконуються умови Договору оренди, а саме: щодо страхування орендованого майна, наявність заборгованості, нецільове використання орендованого майна, відсутність договорів щодо надання комунальних послуг.

Вимога щодо страхування орендованого майна виконана Відповідачем, що підтверджується Договором страхування майна, що передається в оренду, від 21 березня 2013 року № 04-007810.

Позивач зазначає про наявність заборгованості Відповідача за сплату орендної плати в розмірі 14 696,83 грн.

Однак, Рішенням господарського суду у справ № 91022494/16 від 24.03.2017 встановлено факт відсутності заборгованості у відповідача перед позивачем.

Позивач зазначив, що Відповідач порушує умови Договору оренди, оскільки використовує орендоване майно не за цільовим призначенням.

Нецільове використання орендованого майна, як зазначає Позивач, полягає в тому, що в орендованому майні здійснюється продаж акцизних товарів, що суперечить п. 1.1. Договору оренди.

Так, відповідно до п. 1.1. Договору оренди передбачено, що Відповідач приймає в оренду майно для розміщення торгового об'єкту з продажу продовольчих товарів крім товарів підакцизної групи.

Товари підакцизної групи є також продовольчими товарами, тому цільове призначення приміщення не порушується. Обмеження щодо не розміщення підакцизної групи товарів стосується обмеження діяльності, яку здійснює Відповідач, і не пов'язано із цільовим призначенням орендованого приміщення.

В підтвердження нецільового використання орендованого приміщення Позивач надав акт, складений його представниками без участі Відповідача, що не може бути прийнятим як належний доказ по встановленню обставин щодо Відповідача.

Щодо договорів про надання комунальних послуг зазначаємо, що Відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії від 08.12.2010 р. № 72862, який надався в рамках договорів оренди укладених раніше відносно орендованого майна, копія яких міститься в матеріалах справи.

Інші комунальні послуги в приміщені не надаються.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги Позивача про розірвання Договору оренди є безпідставними та необгрунтованими, оскільки Позивачем не дотримано порядку розірвання Договору оренди та не доведено належним чином порушення, які є підставою для розірвання Договору оренди.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, позовні вимоги необґрунтовані, вони не підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими, документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Шевченківської районної в місті Києві державна адміністрація до Приватного підприємства "Олімп" про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.04.2017

Суддя М.О. Лиськов