ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2017 р. Справа № 911/108/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/108/17

за позовом приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»,

м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

с. Старі Петрівці, Вишгородський район

про стягнення 19480,79 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність б/н від 03.10.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» (позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягненя 19480,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № КБР-08/01/15 від 12.01.2015.

Ухвалою суду від 11.01.2017 порушено провадження у справі № 911/108/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 01.02.2017 розгляд справи був відкладений.

В судових засіданнях 01.02.2017 та 01.03.2017 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 01.02.2017 та 01.03.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, проте як належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення щодо ухвал суду від 11.01.2017 та від 01.02.2017. Відповідач вимоги ухвал суду від 11.01.2017 та 01.02.2017 не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2015 між приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (далі-УЛАСП) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі-користувач) укладено Договір № КБР-08/01/15, відповідно до умов п. 3.1 якого користувач здійснює використання в в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАПС надає користувачу, на умовах, визначених договором, право (невиключну ліцензію) на таке виконання та здійснює збір винагороди (роялті).

Згідно з п 3.3 договору, користувач зобов'язується перерахувати на поточний рахунок позивача винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до даного договору, не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця, за який здійснюється платіж. Розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовується користувачем під час дії договору, та частоти їх використання.

Користувач зобовязався не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним кварталом, надавати УЛАСП звіт про використанні твори за формою наведеною у Додатку № 3 до даного договору.

Сторони підтверджують сплату та збір винагороди (роялті) шляхом підписання щоквартального акту про виплату роялті. У разі необхідності підтвердження виплати винагороди (роялті) щомісячно, обовязок щодо складання відповідного акту покладається на користувача (п. 3.5 договору).

Пунктами 6.1, 6.2 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 12.01.2016. У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до закінчення його дії, дія договору вважається продовженою на той самий строк на тих самих умовах. Таке повідомлення має бути надіслане засобами поштового звязку (рекомендованим листом), при цьому належним доказом повідомлення є квитанція відділу поштового звязку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа.

Між сторонами у справі підписані додатки №№ 1, 2 до договору, згідно з якими погоджені перелік закладів, в яких відповідач здійснює публічне виконання творів та визначено, що загальна сума щомісячної винагороди, становить 450,00 грн., яка перераховується щомісячно відповідачем на розрахунковий рахунок позивача відповідно до умов договору.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду зазначає, що відповідач в порушення своїх договірних зобовязань не сплачує передбачену договором винагороду (роялті) за публічне виконання музичних творів, в результаті чого у відповідача перед позивачем за період: лютий 2015 - жовтень 2016 рахується заборгованість в розмірі 9900,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо виплати винагороди (роялті) за публічне використання музичних творів за період лютий 2015 - жовтень, у звязку з чим за останнім рахується заборгованість в розмірі 9900,00 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач або його представник в судові засідання 01.02.2016 та 01.03.2017 не зявився, доказів оплати заборгованості до суду не надіслав.

Враховуючи наведене вище, оскільки заборгованість відповідача в частині виплати позивачу винагороди (роялті) за публічне використання музичних творів, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 9900,00 грн. підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо виплати винагороди (роялті) за публічне використання музичних творів, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та три проценти річних з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що наданий позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 265,79 грн. 3 % річних та 1215,02 грн. інфляційних втрат визнаються судом та підлягають задоволенню.

Крім того, у звязку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасної сплати винагороди (роялті) за публічне використання музичних творів, позивач просить суд стягнути з відповідача 8100,00 грн. штрафу.

Умовами п. 3.6 договору визначено, що якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 місяці, користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100 % від розміру простроченого платежу.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок штрафу, зроблений позивачем та який наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 8100,00 грн. штрафу визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07352, Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Заводська, 6, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, оф. 1026, ) 9 900 (девять тисяч девятсот) грн. 00 коп. заборгованості, 1 215 (одну тисячу двісті п'ятнадцять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 265 (двісті шістдесят пять) грн. 79 коп. 3 % річних, 8 100 (вісім тисяч сто) грн. 00 коп. штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 17.03.2017

Суддя О.О. Христенко