ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 911/5242/15

Господарський суд Київської області у складі колегії суддів: Бабкіна В.М. - головуючий, судді Конюх О.В. та Кошик А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Келтік»

до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»

про визнання зобовязань за договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства припиненими

секретар судового засідання: Діхтярук Є.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1І (довіреність б/н від 15.11.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 8 від 10.01.2017 р.), ОСОБА_3 (довіреність № 278 від 23.02.2017 р.).

Обставини справи:

У 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Келтік» (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі відповідач) про визнання зобовязань за договором про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства припиненими.

Позовні вимоги обґрунтовані належним та повним виконанням позивачем свого обовязку щодо проведення розрахунку і погашення заборгованості за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, укладеним з відповідачем.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.02.2016 р. у справі № 911/5242/15 вказаний позов було задоволено повністю, постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 р. рішення суду від 17.02.2016 р. було залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2016 р. було скасовано рішення господарського суду Київської області від 17.02.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 р. у справі № 911/5242/15, і справу направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Як зазначено у постанові суду касаційної інстанції, для правильного вирішення даного спору судам слід було чітко встановити час подання позивачем відповідних платіжних доручень на погашення заборгованості за договором факторингу, час закінчення операційного дня банку, а також час повідомлення банку про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ Радикал Банк та заборону вчинення з 10.07.2015 р. визначеного кола операцій, оскільки таке повідомлення передбачено постановою ОСОБА_4 Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Радикал Банк до категорії неплатоспроможних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2016 р., для нового розгляду справи № 911/5242/15 було визначено суддю господарського суду Київської області В.М. Бабкіну.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2016 р. справу було прийнято до провадження суддею Бабкіною В.М. і розгляд справи призначено на 26.01.2017 р.

У судових засіданнях з розгляду даної справи на підставі приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалася перерва.

26.01.2017 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання № 112/17 від 20.01.2017 р. (вх. № 1777/17 від 26.01.2017 р.) про витребування доказів, зокрема, оригіналу довідки № 1985/20 Бт від 09.07.2015 р., яке було залишено без задоволення, оскільки судом було оглянуто в судовому засіданні наданий позивачем оригінал вказаного документу.

26.01.2017 р. до господарського суду Київської області представником відповідача були подані письмові пояснення б/н, б/д (вх. № 1778/17 від 26.01.2017 р.) щодо вказівок, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2016 р., за змістом яких банк наголошує на тому, що у разі надходження розрахункового документу клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобовязаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня; що банк у неробочий час (09.07.2015 р. о 21:58) здійснив дії, спрямовані на погашення кредиту позивача; що кошти на погашення кредиту надійшли на рахунок позивача від третіх осіб ТОВ «Пет Пластик» та ТОВ «ЕТС» також у неробочий час, а саме 09.07.2015 р. о 19:41 та 21:55. Таким чином, на переконання банку, окремим кредиторам - ТОВ «Пет Пластик» та ТОВ «ЕТС» було надано переваги (пільги), прямо не встановлені для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Такими перевагами є та обставина, що якби не був здійснений такий платіж, то позивач залишився би боржником банку і мусив би обслуговувати наданий за договором кредит у повному обсязі, а ТОВ «Пет Пластик» та ТОВ «ЕТС» мали би право заявитися до банку із кредиторськими вимогами в порядку статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також відповідач зазначає про відсутність у банку платіжних доручень ТОВ «Келтік» на паперових носіях, а також про те, що постанова ОСОБА_4 Національного банку України № 452/БТ від 09.07.2015 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» не вимагала від банку надання повідомлення про запровадження тимчасової адміністрації та заборону вчинення з 10.07.2015 р. визначеного кола операцій.

Поряд з цим, банк наголошував на тому, що довідка ПАТ «Радикал Банк» № 1985/20-Бт від 09.07.2015 р. виготовлена пізніше, ніж вона датована, та у відповідному журналі реєстрації кореспонденції з грифом «БТ» не зареєстрована, у звязку з чим та з врахуванням тієї обставини, що вона була підписана нібито заступником Голови ОСОБА_4 Артеменко, а з 10.07.2015 р. повноваження органів управління банком припинилися, походження цієї довідки банк вважає сумнівним, а її юридичне значення нікчемним. Окрім того, печатка, якою ця довідка скріплена, Уповноваженій особі Фонду передана не була, натомість була виявлена її відсутність серед печаток та штампів, які мають бути передані Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладене, банк вважає, що довідка ПАТ «Радикал Банк» № 1985/20-Бт від 09.07.2015 р. не може братися до уваги в якості доказу відсутності заборгованості позивача перед банком.

26.01.2017 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення б/н від 25.01.2017 р. (вх. № 1793/17 від 26.01.2017 р.) щодо обставин справи з урахуванням вказівок, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2016 р., за змістом яких ТОВ «Келтік», серед іншого, наголошувало на тому, що платіжні доручення позивача були передані до банку в операційний час 09.07.2015 р., що підтверджується відсутністю на платіжних дорученнях напису або штампу «вечірня» чи «післяопераційний час»; що відповідно до статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжні доручення повинні бути виконані в день їх надходження; що виконання банком вимог законодавства щодо здійснення розрахункових операцій за рахунками клієнтів в строки, визначені законодавством, є обовязком банку, а не перевагою (пільгою), наданою окремим клієнтам. Поряд з цим, позивач наполягає на тому, що час проведення операції не є підставою для визнання правочину нікчемним, оскільки така підстава відсутня у Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

23.02.2017 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли пояснення б/н від 23.02.2017 р. (вх. № 4093/17 від 23.02.2017 р.) щодо обставин справи.

24.02.2017 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 24.02.2017 р. (вх. № 4188/17 від 24.02.2017 р.).

24.01.2017 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання б/н, б/д (вх. № 4189/17 від 24.02.2017 р.) про залучення додаткових доказів, за змістом якого відповідач надає виписку по рахунку № 5985.

24.02.2017 р. до господарського суду Київської області представником позивача було подане клопотання б/н від 24.02.2017 р. (вх. № 4224/17 від 24.02.2017 р.) про продовження строку вирішення справи на 15 днів, яке було задоволено судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.02.2017 р. строк вирішення спору було продовжено на 15 днів в порядку статті 69 ГПК України.

10.03.2017 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 10.03.2017 р. (вх. № 5285/17 від 10.03.2017 р.).

13.03.2017 р. до господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли додаткові пояснення б/н від 13.03.2017 р. (вх. № 5307/17 від 13.03.2017 р.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2017 р. на підставі ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України було призначено колегіальний розгляд даної справи.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 14.03.2017 р. для розгляду справи № 911/5242/15 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Кошик А.Ю., Конюх О.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.03.2017 р. справу № 911/5242/15 було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Бабкіна В.М., судді Кошик А.Ю., Конюх О.В., і розгляд справи був призначений на 05.04.2017 р.

У судовому засіданні 05.04.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, представники відповідача проти задоволення позову заперечували.

У судовому засіданні 05.04.2017 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

27.02.2013 р. між ТОВ «Келтік» (підприємство) та ПАТ «Радикал Банк» (фактор) було укладено договір № 01/5985-Ф про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами п. 2.1 якого підприємство зобовязується відступити факторові відповідно до умов даного договору право вимоги від дебіторів підприємства, зазначених у переліку дебіторів, коштів (включаючи усі види неустойок, пені, штрафів, збитків за наявності), право на одержання яких належить підприємству на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до контракту та окремих поставок, а фактор має право придбати зазначені права вимоги коштів від дебіторів підприємства і передати за плату кошти у розмірі, рівному вартості відступленого підприємством факторові права вимоги коштів від дебіторів підприємства, у порядку й у випадках, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.2 договору протягом строку його дії конкретна грошова вимога до дебітора підприємства вважається придбаною фактором (відступленою підприємством) з моменту підписання реєстру переданих документів по поставці, що складається за формою, яка передбачена в додатку № 4 до даного договору, та підписується в момент фактичної передачі відповідних документів.

Відповідно до п. 3.2.7 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання підприємством зобовязань за контрактом, укладеним з дебітором, і виникнення в звязку з цим штрафних санкцій, утриманих дебітором із суми, належної до оплати дебітором по поставці, а також у випадках повернення дебітором підприємству поставлених ним товарів, протягом 2-х робочих днів фактора з моменту повернення товару/отримання підприємством інформації про утримання штрафних санкцій, підприємство зобовязується перерахувати факторові за реквізитами, зазначеними у п. 3.2.6 даного договору суму коштів, яка дорівнює сумі утриманих дебітором штрафних санкцій та/або вартості повернутого товару відповідно до кожної поставки, з чіткою вказівкою в призначенні платежу конкретного дебітора і реквізитів конкретної поставки.

Згідно з п. 5.2.5 договору моментом відступлення фактором підприємству права грошової вимоги від дебітора по конкретній поставці є момент підписання фактором і підприємством реєстру переданих документів по поставках, право грошової вимоги по яких відступлено підприємством факторові відповідно до умов даного договору.

Пунктом 7.2.1 договору передбачено, що керуючись ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України, сторони з підписанням даного договору домовилися, що підприємство виступає поручителем перед фактором за виконання дебіторами підприємства зобовязань по оплаті за поставками коштів, право грошової вимоги яких відступлено підприємством факторові відповідно до умов даного договору. Підприємство несе солідарну відповідальність перед фактором за виконання дебітором зобовязань, передбачених контрактом і кожною конкретною поставкою. Моментом, з якого підприємство здобуває статус поручителя за виконання зобовязань конкретним дебітором по конкретній поставці, є момент підписання сторонами реєстру переданих документів по поставкам і, відповідно, переходу до фактора права грошової вимоги від дебітора по конкретній поставці, а також - момент підписання відповідного договору поруки.

У випадку невиконання або неналежного виконання дебітором зобовязань по оплаті коштів по поставці, право грошової вимоги по якій відступлено підприємством факторові, підприємство як солідарний боржник (поручитель дебітора) зобовязується, у випадку ненадання йому додаткового строку, у день отримання повідомлення від фактора про невиконання дебітором своїх зобовязань за поставкою, оплатити факторові суму зазначеної ним у відповідному повідомленні простроченої заборгованості дебітора в повному обсязі, право стягнення якої належить факторові на підставі умов контракту та/або поставки, і відшкодувати факторові всі понесені ним збитки, що повязані з невиконанням дебітором своїх зобовязань (пункт 7.2.2 договору).

Згідно з п. 7.2.7 договору факторингу, при виконанні підприємством, як поручителем, зобовязань по сплаті сум заборгованості дебіторів по поставках, що виникли в результаті невиконання дебіторами зобовязань, передбачених контрактом і кожною конкретною поставкою, до нього переходять усі права фактора вимагати від дебітора відшкодування в повному обсязі виплат, здійснених підприємством на користь фактора.

Відповідно до п. 10.1 договору його положення, що стосуються відступлення підприємством на користь фактора права грошової вимоги від конкретного дебітора, так само як і оплати фактором авансу підприємству, набирають сили з моменту підписання сторонами відповідного реєстру переданих документів по поставці. В іншому, договір набирає силу з моменту його підписання сторонами, діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань по договору, в тому числі - проведення всіх розрахунків по раніше відступленим правам грошової вимоги по контракту та/або поставках. Договір може бути припинений за згодою сторін.

Сторони досягли взаємної згоди про те, що фактор у випадках, передбачених п. п. 4.1.5, 4.1.6, а підприємство - п. 4.2.3 даного договору, мають право відмовитися від даного договору без підписання яких-небудь додаткових угод до нього. При цьому сторона, яка бажає відмовитися від договору, направляє іншій стороні повідомлення про відмову від договору за 10 робочих днів до дня відмови. Сторони дійшли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного 10-тиденного строку, є дата, зазначена на квитанції, що надається стороні відділенням звязку при відправленні листа з повідомленням про вручення.

Сторони за взаємною згодою встановили наступні наслідки відмови кожної зі сторін від цього договору: договір припиняє свою дію тільки після того, як сторони зроблять усі розрахунки по раніше відступлених грошових вимогах по поставках; з дня відмови будь-якою із сторін від даного договору фактор припиняє придбання прав грошової вимоги від дебіторів підприємства.

Одночасно із укладенням договору позивачем та відповідачем були підписані додатки до договору № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 і № 6.

У подальшому позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2/1 до договору № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами якої підприємство передає для придбання фактором права вимоги грошових коштів, з моменту їх виникнення, по всім контрактам, що укладені між підприємством та дебіторами, що включені до нижченаведеного переліку дебіторів, протягом строку дії договору, а саме - ТОВ „Компанія „Пульсар і Ко, ТОВ „Фабрика „Філкон, ТОВ „Пет Пластик, ТОВ „Кумир. Разом загальний ліміт підприємства - 3500000,00 грн. Разом максимальна сума авансу - 2800000,00 грн.

27.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2/2 до договору № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами якої підприємство передає для придбання фактором права вимоги грошових коштів, з моменту їх виникнення, по всім контрактам, що укладені між підприємством та дебіторами, що включені до нижченаведеного переліку дебіторів, протягом строку дії договору, а саме - ТОВ „Компанія „Пульсар і Ко, ТОВ „Фабрика „Філкон, ТОВ „Пет Пластик, ТОВ „Кумир, ТОВ „Техімпорт Кепітал. Разом загальний ліміт підприємства - 7000000,00 грн. Разом максимальна сума авансу - 5600000,00 грн.

10.01.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2/3 до договору № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами якої підприємство передає для придбання фактором права вимоги грошових коштів, з моменту їх виникнення, по всім контрактам, що укладені між підприємством та дебіторами, що включені до нижченаведеного переліку дебіторів, протягом строку дії договору, а саме - ТОВ „Компанія „Пульсар і Ко, ТОВ „Фабрика „Філкон, ТОВ „Пет Пластик, ТОВ „Кумир, ТОВ „Техімпорт Кепітал. Разом загальний ліміт підприємства - 7000000,00 грн. Разом максимальна сума авансу - 5600000,00 грн.

24.03.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2/4 до договору № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, згідно з умовами якої підприємство передає для придбання фактором права вимоги грошових коштів, з моменту їх виникнення, по всім контрактам, що укладені між підприємством та дебіторами, що включені до нижченаведеного переліку дебіторів, протягом строку дії договору, а саме - ТОВ „Компанія „Пульсар і Ко, ТОВ „Фабрика „Філкон, ТОВ „Пет Пластик, ТОВ „Кумир, ТОВ „Техімпорт Кепітал, ТОВ „Скай Полімер, ПАТ „Галичина, ПАТ „Креатив. Разом загальний ліміт підприємства - 9500000,00 грн. Разом максимальна сума авансу - 7600000,00 грн.

17.06.2015 р. між позивачем (позичальник) та ТОВ „ЕТС (позикодавець) було укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець зобовязується надавати позичальникові, а позичальник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується приймати грошові кошти у користування, на визначений строк, відповідно до умов цього договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами, а також повернути позичені грошові кошти у строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги грошові кошти позикодавець зобовязується надати позичальникові на умовах поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 1.3 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги відсотки на фінансову допомогу, що надається за цим договором, не нараховуються.

Пунктом 3.1 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги передбачено, що фінансова допомога надається одним або кількома траншами, при цьому загальна сума наданої позичальнику фінансової допомоги не може перевищувати 5921874,46 грн. без податку на додану вартість.

Пунктом 3.3 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги передбачено, що позикодавець до „10 липня 2015 року перераховує позичальнику суму фінансової допомоги на рахунок позичальника, вказаний у цьому договорі. Позикодавець має право надавати суму траншу достроково. Позикодавець зобовязаний повернути суму наданої фінансової допомоги позикодавцю у повному обсязі згідно з відповідним графіком, остаточно до 30.06.2016 року. Позичальник має право повертати суму наданого траншу достроково.

Пунктом 9.1 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги визначено строк його дії, згідно якого цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

26.06.2015 р. між позивачем (позичальник) та ТОВ „Пет Пластик (позикодавець) було укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець зобовязується надавати позичальникові, а позичальник в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується приймати грошові кошти у користування, на визначений строк, відповідно до умов цього договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами, а також повернути позичені грошові кошти у строки, передбачені цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги грошові кошти позикодавець зобовязується надати позичальникові на умовах поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 1.3 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги відсотки на фінансову допомогу, що надається за цим договором не нараховуються.

Пунктом 3.1 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги передбачено, що фінансова допомога надається одним або кількома траншами, при цьому загальна сума наданої позичальнику фінансової допомоги не може перевищувати 6818,72 грн. без податку на додану вартість.

Пунктом 3.3 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги передбачено, що позикодавець до „10 липня 2015 року перераховує позичальнику суму фінансової допомоги на рахунок позичальника, що вказаний у цьому договорі. Позикодавець має право надавати суму траншу достроково. Позикодавець зобовязаний повернути суму наданої фінансової допомоги позикодавцю у повному обсязі до 30.01.2016 року. Позичальник має право повертати суму наданого траншу достроково.

Пунктом 9.1 договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги визначено строк його дії, згідно якого цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що станом на 09.07.2015 р. загальна заборгованість по наданим авансам, процентам за наданими авансами позивача перед відповідачем за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства складала 5892111,96 грн., що підтверджується повідомленням № 3159/15 від 06.11.2015 р. ПАТ „Радикал Банк та довідкою № 331/16 від 03.02.2016 р. ПАТ „Радикал Банк.

На виконання умов договорів поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ „Пет Пластик та ТОВ „ЕТС 09.07.2015 р. було надано позивачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу на загальну суму 5928693,18 грн., що підтверджується витягом про рух коштів по рахунку з відображенням часу та дати проведення конкретної транзакції у базі даних програмного комплексу АБС Б2, наявним у матеріалах справи.

За період дії договору факторингу та на його виконання позивачем було виконано свій обовязок по сплаті авансів і процентів за користування авансами та перераховано відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 7623025,97 грн., що підтверджується витягом про рух коштів по рахунку з відображенням часу та дати проведення конкретної транзакції у базі даних програмного комплексу АБС Б2, платіжними дорученнями № 10890 від 09.07.2015 р. на суму 36581,22 грн., № 1772 від 09.07.2015 р. на суму 303710,40 грн., № 1776 від 09.07.2015 р. на суму 191198,39 грн., № 6996 від 09.07.2015 р. на суму 5892111,96 грн., № 1774 від 09.07.2015 р. на суму 312192,00 грн., № 1775 від 09.07.2015 р. на суму 284697,60 грн., № 1771 від 09.07.2015 р. на суму 316569,60 грн., № 1773 від 09.07.2015 р. на суму 285964,80 грн. та випискою з банківського рахунку позивача за 09.07.2015 р.

Рішенням № 130 від 09.07.2015 р. „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „Радикал Банк Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато з 10.07.2015 р. процедуру виведення ПАТ „Радикал Банк з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

У листопаді 2015 р. відповідач звернувся до позивача із повідомленням № 3159/15 від 06.11.2015 р., яким повідомив останнього про нікчемність правочинів транзакцій банку щодо перерахування коштів, а саме - 09.07.2015 р. ТОВ „ЕТС на користь ТОВ „Келтік на суму 5885293,24 грн., 09.07.2015 р. ТОВ „Келтік на користь ТОВ „Келтік на суму 5892111,96 грн., 09.07.2015 р. ТОВ „ПЕТ Пластик на користь ТОВ „Келтік на суму 6818,72 грн., та вимагав від нього невідкладно здійснити оплату заборгованості за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства в сумі 5892111,96 грн.

Наведене і спричинило звернення ТОВ «Келтік» з даним позовом до суду.

Слід зазначити, що регулювання відносин, що виникають у звязку із фінансуванням під відступлення права грошової вимоги, забезпеченням виконання зобовязання здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 цього ж кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором.

Зобовязання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, повязаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 цього ж кодексу предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обовязку перед клієнтом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ч. 1 ст. 612 боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Як слідує з матеріалів справи, на виконання договору факторингу, у встановлений ним строк позивачем було належним чином виконано свій обовязок по оплаті авансів і процентів за користування авансами та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 7623025,97 грн. (у тому числі спірна сума транзакцій 5892111,96 грн.), що підтверджується договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства, довідкою № 331/16 від 03.02.2016 р. ПАТ «Радикал Банк», витягом про рух коштів по рахунку з відображенням часу та дати проведення конкретної транзакції у базі даних програмного комплексу АБС Б2, зазначеними вище платіжними дорученнями та випискою з банківського рахунку позивача за 09.07.2015 р., долученими до матеріалів справи.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст.ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобовязання позивача перед відповідачем по оплаті авансів і процентів за користування авансами згідно з договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства на загальну суму 7623025,97 грн. (у тому числі - 5892111,96 грн. за спірним транзакціями) припинились шляхом їх належного виконання.

Заперечуючи проти позову, серед іншого, банк посилався на те, що довідка ПАТ «Радикал Банк» № 1985/20-Бт від 09.07.2015 р. про відсутність заборгованості ТОВ «Келтік» за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. виготовлена пізніше, ніж вона датована, та у відповідному журналі реєстрації кореспонденції з грифом «БТ» не зареєстрована, у звязку з чим та з врахуванням тієї обставини, що вона була підписана нібито заступником Голови ОСОБА_4 Артеменко, а з 10.07.2015 р. повноваження органів управління банком припинилися, походження цієї довідки банк вважає сумнівним, а її юридичне значення нікчемним. Окрім того, печатка, якою ця довідка скріплена, Уповноваженій особі Фонду передана не була, натомість була виявлена її відсутність серед печаток та штампів, які мають бути передані Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З огляду на викладене, банк вважає, що довідка ПАТ «Радикал Банк» № 1985/20-Бт від 09.07.2015 р. не може братися до уваги в якості належного та допустимого доказу у даній справі.

Слід зазначити, що за приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (стаття 33 ГПК України).

Стаття 34 ГПК України визначає належність і допустимість доказів. Так, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведені приписи процесуального закону суд вважає за необхідне відзначити, що довідка ПАТ «Радикал Банк» № 1985/20-Бт від 09.07.2015 р. про відсутність заборгованості ТОВ «Келтік» за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. не є єдиним наявним у справі документом щодо виконання зобовязань позивачем перед відповідачем, оскільки останнє підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями та банківськими виписками по рахунку позивача, про які зазначалося вище.

Відтак, наявність чи відсутність вказаної довідки наведених вище висновків суду щодо припинення зобовязань за договором не спростовує.

Стосовно часу повідомлення зацікавлених осіб про введення до ПАТ «Радикал Банак» тимчасової адміністрації слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 34 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Оскільки відповідне рішення щодо ПАТ «Радикал Банк» було прийнято Національним банком України 09.07.2015 р., процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку мала розпочинатись з 10.07.2015 р.

Частиною 2 ст. 34 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах Урядовий кур'єр або Голос України.

З наданих до матеріалів справи пояснень слідує, що відповідне оголошення було розміщено в мережі Інтернет 10.07.2015 р. Доказів іншого до матеріалів справи не надано.

Стосовно здійснення банком перерахування коштів у позаопераційний час колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні визначено строки проведення переказу. Зокрема, передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Поряд з цим, загальні правила розрахунків клієнтів банків у грошовій одиниці України, що здійснюються за участю банків, встановлює Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою ОСОБА_4 національного банку України 21.01.2004 р. № 22 (далі - Інструкція), вимоги якої поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків.

Як зазначено в абзаці тридцять четвертому пункту 1.4 Інструкції, операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання та за наявності технічної можливості здійснюється їх оброблення, передавання і виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та зазначається в їх внутрішніх правилах. Поряд з цим, операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього самого робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та зазначається в їх внутрішніх правилах (абзац тридцять п'ятий пункту 1.4 Інструкції).

Поряд з цим, згідно з пунктами 1.4, 1.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою ОСОБА_4 Національного банку України від 18.06.2013 р. № 254 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 р. за № 559/7880, банки самостійно визначають систему організації операційної діяльності залежно від їх структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій тощо. Оброблення інформації про операції та її збереження мають виконуватися на серверах та/або іншій комп'ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України. Довідки/виписки про рух коштів, що формуються банками, є технічними документами банку, сформованими із електронної системи обліку руху коштів по рахункам клієнтів, яка була сформована під час створення банківської проводки відповідальним працівником банку, однак це не свідчить про те, що грошові кошти чи платіжні доручення клієнтів надійшли саме в цей час.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Положення про операційну діяльність ПАТ «Радикал Банк» операційний час банку це частина операційного дня банку, протягом якої відбувається обслуговування клієнтів, приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані банком (п. 1.10 Положення).

Крім того, згідно з п. 2.12 того ж Положення банківські операції здійснюються протягом операційного дня, який складається з операційного часу, післяопераційного часу та часу завершення технологічного оброблення облікової інформації з обовязковим формуванням оборотно-сальдового балансу, регістрів аналітичного обліку та інших регістрів за операціями, що здійснюються з використанням відповідного програмного забезпечення. Банківські операції реєструються та відображаються в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні.

Відповідно до п. 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Радикал Банк», затверджених рішенням ОСОБА_4 банку від 23.01.2012 р. (протокол № 1), встановлено наступний час початку і закінчення роботи та перерви для відпочинку і харчування для працівників відділень: «згідно з графіком роботи», тобто до 18-00.

Згідно з наказом Голови ОСОБА_4 ПАТ «Радикал Банк» № 1/4-ВН від 01.04.2010 р. з метою забезпечення виконання функціональної діяльності банку було встановлено операційний час роботи з клієнтами банку по безготівковим операціям з 09-00 до 16-00, а по готівковим операціям з 09-00 до 17-00.

Відповідно до пункту 1.6 Інструкції банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів.

Доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках (п. 1.9 Інструкції).

Пунктом 2.19 Інструкції передбачено, що розрахункові документи, які надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Поряд з цим, пунктом 2.14 Інструкції встановлено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача - "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Матеріали справи свідчать про те, що спірні платіжні доручення позивача, які були передані до банку 09.07.2015 р., не містять напису або штампу «вечірня», у звязку з чим вони вважаються судом такими, що були подані клієнтом до банку в операційний час. Доказів іншого до справи не надано.

Щодо наявності чи відсутності коштів на рахунку позивача на час виставлення платіжних доручень на погашення заборгованості за договором слід зазначити, що згідно з п. 2.22 Інструкції банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Пункт 2.25 Інструкції визначає, що платежі з рахунків клієнтів банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня. Банк може виконувати платіжні доручення клієнтів протягом операційного дня (поточні надходження), якщо це визначено в договорі банківського рахунку.

Банк наголошував на тому, що такої умови укладений між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Келтік» договір банківського рахунку № 5985/П-1 від 29.01.2013 р. не містить, а відповідно до виписки по особовому рахунку ТОВ «Келтік» №5985 на початок операційного дня 09.07.2015 р. залишку грошових коштів на ньому було недостатньо для погашення кредиторської заборгованості.

Між тим, згідно з п. 1.12 тієї ж Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України строк зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача/отримувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу/отримувачу про невиконання його розрахункового документа в установлений законодавством України строк.

Доказів вчинення банком вище перелічених дій до матеріалів справи не надано.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що спірні платіжні доручення були подані клієнтом до банку в операційний час 09.07.2015 р., не були повернуті клієнтові, а відтак були прийняті до виконання.

Водночас, ані норми Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, ані норми Інструкції не забороняють виконання банком розрахункових документів клієнта в післяопераційний час. Норми законодавства, які містять строки виконання розрахункових документів, викладені в контексті захисту прав клієнтів банку і покликані гарантувати виконання розрахункових документів не пізніше наступного операційного дня, однак не містять заборони виконання розрахункових документів в післяопераційний час і не визначають відповідні дії банку порушенням.

У будь-якому випадку, якщо розрахунковий документ фактично виконаний і кошти фактично зараховані на рахунок отримувача, то згідно зі ст. 30 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Водночас, якщо в разі виконання розрахункового документа банком в післяопераційний час має місце порушення, за таке порушення має бути визначена чітка відповідальність певних осіб та відповідні правові наслідки, що відповідачем не обґрунтовано.

Стосовно твердження відповідача, що спірні транзакції підпадають під кваліфікацію п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, слід зазначити таке.

Згідно з ч. 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України „Про банки і банківську діяльність;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Пункт 7 ч. 3 ст. 38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб передбачає визнання нікчемними правочинів, укладених банком (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Однак, враховуючи, що як у позивача, так і у ТОВ «Пет Пластик» та ТОВ «ЕТС» були укладені з відповідачем договори, і виконання спірних транзакцій відбувалось в межах розрахунково-касового обслуговування відповідних договорів, з огляду на норми Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку від 21.01.2004 року № 22, відсутні підстави вважати зазначені вище розрахунково-касові операції самостійними правочинами та стверджувати про укладення будь-яких правочинів банком, оскільки у даному випадку мало місце виконання вже укладених правочинів щодо обслуговування банківських рахунків.

Крім того, слід враховувати, що за спірними транзакціями банк здійснив перекази належних ТОВ «Пет Пластик» та ТОВ «ЕТС», а потім позивачу коштів всередині банку, що не могло вплинути на активи відповідача в сторону їх погіршення. При цьому, банк не вчиняв жодних правочинів, умови яких передбачають платіж чи передачу майна з метою надання позивачу чи його контрагентам переваг (пільг), оскільки, як зазначалося раніше, відбувалось лише розрахунково-касове обслуговування руху належних клієнтам коштів.

Статтею 1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Однак, дії відповідача у даному випадку фактично спрямовані на скасування здійснених в межах чинного законодавства операцій з розрахунково-касового обслуговування клієнтів банку щодо розпорядження ними власними коштами (оскільки ні позивач, ні його контрагенти не набували жодного майна чи коштів, належних банку), і спрямовані на переведення кредиторів в ліквідаційну процедуру, що суперечить приписам ст. 1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

За таких обставин у спірних відносинах сторін даної справи відсутні передбачені частиною 3 ст. 38 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознаки та підстави нікчемності правочинів.

З огляду на все викладене вище, вимоги ТОВ «Келтік» до відповідача про визнання припиненими зобовязань за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства є доведеними, обґрунтованими матеріалами справи, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з приписами ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Келтік» (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 9, код 30112844) перед Публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 2-В, код 36964568) за договором № 01/5985-Ф від 27.02.2013 р. про факторингове обслуговування із застосуванням поручительства припиненими.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка, вулиця Леніна, будинок 2-В, код 36964568) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Келтік» (01042, м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 9, код 30112844) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 12.04.2017 р.

Головуючий суддя В.М. Бабкіна

Суддя О.В. Конюх

Суддя А.Ю. Кошик