ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 рокуСправа № 912/572/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/572/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", від імені якого діє Кіровоградська філія ПАТ "Укртелеком", м. Кропивницький

до відповідача: Управління соціального захисту населення Новомиргородської районної державної адміністрації, м. Новомиргород, Кіровоградська область

про стягнення 61 733,83 грн

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1439 від 15.12.16;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 26-395 від 27.03.17.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", від мені якого діє Кіровоградська філія (далі - ПАТ "Укртелеком", позивач), звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Управління соціального захисту населення Новомиргородської районної державної адміністрації (далі - Управління соціального захисту населення Новомиргородської РДА, відповідач) 71052,42 грн заборгованості на відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

В обґрунтування підстав позову позивач послався на те, що відповідач всупереч Положенню № 117 від 29.01.2003 та Порядку № 256 від 04.03.2002 не відшкодував повністю витрати позивача, пов'язанні з наданням окремим категоріям громадян телекомунікаційних послуг в 2014-2016 роках на пільгових умовах.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2017 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/572/17, яку призначено до розгляду в судовому засіданні 28.03.2017.

Відповідачем позовні вимоги згідно відзиву від 27.03.2017 заперечено з тих підстав, що протягом 2015 року згоди по врегулюванню розбіжностей, які виникали під час проведення звірки, досягнуто не було; субвенцію з державного бюджету на 2016 рік місцевим бюджетам щодо видатків, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення не передбачено, та відповідно кошторис на вказані видатки не затверджено і не доведено Управлінню, у зв'язку з чим Управління не мало можливості укласти на 2016 рік відповідний договір з ПАТ "Укртелеком".

В судовому засіданні 28.03.2017 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті та відклав розгляд справи до 13.04.2017 у зв'язку з необхідністю проведення між сторонами звірки взаєморозрахунків.

Заявою від 06.04.2017 № 184/05 позивач зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість на відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, в розмірі 61733,83 грн, яка складається витрат за 2014 рік в розмірі 120,00 грн. за 2015 рік - 9265,16 грн, за 2016 рік - 52348,67 грн (том ІІ а.с. 38-39).

Виходячи з прав позивача, визначених ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що ціну позову згідно положень ст. 55 Господарського процесуального кодексу України вказує позивач, господарський суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 06.04.2017 № 184/05 та здійснює розгляд позовних вимог з урахуванням нової ціни позову, яка становить 61733,83 грн.

В судовому засіданні 13.04.2017 представник позивача позовні вимоги в розмірі, який зменшено згідно заяви від 06.04.2017 № 184/05, підтримав повністю; представником відповідача заперечено у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову та заперечень проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням соціального захисту населення Новомиргородської РДА та ПАТ Укртелеком" укладено договір № 150-16 від 04.08.2014 про відшкодування витрат, пов'язаних з встановленням телефонів інвалідам загального захворювання та договір про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян № 11-09 від 05.01.2015 (том І а.с.20-24).

Предметом вказаних Договорів є:

- встановлення позивачем телефонів інвалідам загального захворювання відповідно до ст. 35 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та відшкодування відповідачем витрат за встановлення телефонів відповідно до актів виконаних робіт та актів звіряння розрахунків, які складаються щомісячно до 7 календарного дня наступного за звітним, за рахунок видатків, що здійснюються з місцевих бюджетів на відповідний рік (договір № 150-16 від 04.08.2014);

- відносини сторін щодо надання та фінансування пільг, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг (в т.ч. абонплата, встановлення телефонів, виконання додаткових робіт при встановлені квартирних телефонів) пільговим категоріям громадян згідно актів звіряння розрахунків за рахунок видатків, що здійснюються з державного бюджету на 2015 рік (договір № 11-09 від 05.01.2015).

Відповідно до договору № 11-09 від 05.01.2015 позивач надає телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, які мають відповідні пільги, а відповідач проводить розрахунки за надані пільги відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України, закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в межах кошторисних призначень на 2015 рік.

Як повідомляє позивач, останній відповідно до вказаних договорів надавав протягом 2014 та 2015 року телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян та щомісяця направляв відповідачу на паперових і електронних носіях розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних за наданням пільг, за формою "2-пільга", які частково залишились не відшкодованими відповідачем в розмірі 120 грн за 2014 рік та в розмірі 9265,16 грн за 2015 рік.

Окрім того, як повідомляє позивач, ним протягом 2016 року також надавались телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян та позивач щомісяця направляв відповідачу розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов'язаних за наданням пільг, за формою "2-пільга", по яким відповідач акти звіряння не складав та відшкодування витрат не проводив. Сума заборгованості за 2016 рік за розрахунком позивача, з урахуванням здійсненої відповідачем 27.03.2017 оплати, склала 52348,67 грн.

Відсутність оплати зазначених сум стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі.

При вирішені спору господарський суд враховує наступне.

ПАТ "Укртелеком" є підприємством, одним із основних завдань якого є надання телекомунікаційних послуг.

Частиною 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" унормовано, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

За приписами п.п. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 , ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування державних програм соціального захисту проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок № 256).

Пунктом 2 названої постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги. При цьому, згідно пункту 3 Порядку № 256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, Управління соціального захисту населення Новомиргородської РДА є головним розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, що здійснює розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів.

Порядком № 256 передбачено, що перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя (пункт 4).

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) (пункт 5).

Фінансові органи районних держадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення) на підставі актів звіряння, зазначених у пункті 5 цього Порядку, щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінням Державної казначейської служби в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (пункт 6).

Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати (пункт 7).

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг. (пункт 8).

Відповідно до Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 N 117 (далі - Положення № 117), підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" (пункт 10).

Згідно пункту 11 Положення № 117 Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад, як уповноважені органи, звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надавались Управлінню праці та соціального захисту Новомиргородської РДА розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам протягом 2014-2016 років року, згідно з формою "2-пільга" (том І а.с. 58-244).

Згідно з пунктом 11 Положення № 117 на відповідача покладено обов'язок щодо звіряння інформації, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від позивача щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику. Відповідно до пункту 5 Порядку № 256 відповідач щомісяця має готувати інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з позивачем.

Відповідач у відзиві повідомляє про наявність розбіжностей під час звіряння інформації та складання актів звіряння протягом 2015 року, однак належних доказів на підтвердження наявності розбіжностей станом на кінець 2015 року відповідач не надає, обґрунтованість розбіжностей не підтверджує, суми розбіжностей не повідомляє.

Виходячи з того, що за правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарському суді здійснюється на засадах змагальності та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається, господарський суд зазначає про не доведення відповідачем наявності розбіжностей по сумам 2015 року, а тому позовні вимоги про стягнення за вказаний період 9265,16 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також з огляду на відсутність будь-якого спростування залишку не відшкодованої суми пільг за 2014 рік в розмірі 120,00 грн, господарський суд, враховуючи, що позивачем дотримано вимоги Положення № 117 щодо направлення відповідачеві відповідних розрахунків за формою № 2-пільга, які не спростовано відповідачем, вважає позовні вимоги у вказаній частині такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно відшкодування сум за 2016 рік господарський суд зазначає, що чинне законодавство України не передбачає обов'язковості договірних відносин сторін на відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання. Таким чином, договірні зобов'язання сторін не є єдиною підставою для пред'явлення позовних вимог позивачем, оскільки порядок надання та відшкодування пільг передбачено спеціальними законами та нормативно-правовими актами, посиланням на які позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Частиною 3, 4 ст. 11 Цивільного кодексу України обумовлено виникнення цивільних прав та обов'язків безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Щодо відсутності відповідних видатків на 2016 рік господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що держава не вправі посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань та що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника. передбачене статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах "Кечко проти України" і "Буденко проти України").

Господарський суд також враховує, що відсутність у Законі України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" положень про субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, зокрема компенсаційні виплати за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, не відмінює такі пільги, які встановлені законодавчими актами України. Вказане не позбавляє права підприємств, якими надаються відповідні послуги, на отримання розрахунків за надані пільги.

З підстав викладеного господарський суд відхиляє доводи відповідача, які наведено останнім у відзиві на позов, та вважає позовні вимоги ПАТ "Укртелеком" про стягнення з відповідача 61733,83 грн заборгованості на відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період 2014-2016 роки, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Новомиргородської районної державної адміністрації (26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Є. Присяжного, 23а, ідентифікаційний код 03197782) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01301, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Кіровоградської філії ПАТ "Укртелеком" (25006, м. Кропивницький, вул. Гоголя, 72, ідентифікаційний код 22211233) заборгованість в сумі 61 733,83 грн, а також 1 600,00 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.04.2017.

Суддя В.В.Тимошевська