ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2017 р.Справа № 916/3103/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Бєлих К.В.

розглянувши справу №916/3103/16

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу „ПРАВДА

до відповідачів:

1) Публічне акціонерне товариство „УКРСОЦБАНК

2) Сільськогосподарський виробничий кооператив „Дружба Народів

3) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „МРІЯ

4) Товариство з обмеженою відповідальністю „КРАСНООКНЯНСЬКИЙ ЛАН

5) Приватне сільськогосподарське підприємство „КОЛОС

про визнання недійсним генерального договору про здійснення кредитування та договорів про внесення змін

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не зявились

Суть спору: СВК „ПРАВДА звернувся до ПАТ „УКРСОЦБАНК з позовом, в якому просить господарський суд Одеської області визнати недійсним, з моменту укладення, генеральний договір про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76 та договір про внесення змін від 22.08.2013р. №1 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76, договір про внесення змін від 28.02.2014р. №2 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76, договір про внесення змін від 10.03.2015р. №3 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76, договір про внесення змін від 30.12.2015р. №4 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76.

21.11.2016р. за вказаним позовом господарським судом Одеської області у складі судді Волкова Р.В. порушено провадження по справі №916/3103/16, про що винесено відповідну ухвалу.

Ухвалою від 16.12.2016р. до участі у справі в якості інших відповідачів залучені: 1.СВК „Дружба Народів, 2.СТОВ „МРІЯ, 3. ТОВ „КРАСНООКНЯНСЬКИЙ ЛАН, 4. ПСП „КОЛОС.

У звязку з перебуванням судді господарського суду Одеської області Волкова Р.В. на тривалому лікарняному з 08.02.2017р., розпорядженням керівника апарату суду №161 від 13.02.2017р. справу №916/3103/16 призначено до повторного автоматичного розподілу. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №916/3103/16 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Смелянець Г.Є.

Ухвалою від 16.02.2017р. справу прийнято до провадження господарським судом Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є. та її розгляд призначений на 06.03.2017р.

У судовому засіданні 06.03.2017р. представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, яке задоволено господарським судом, про що 06.03.2017р. винесено відповідну ухвалу, в якій розгляд справи відкладений на 20.03.2017р.

У судове засідання 20.03.2017р. позивач не заявився, про причини свого незявлення суд не повідомив, що в свою чергу, серед інших підстав, визначено підставою для відкладення розгляду на 10.04.2017р., про що судом винесено відповідну ухвалу від 20.03.2017р.

У судове засідання 10.04.2017р. сторони не зявилися, про причини свого незявлення суд не повідомили.

При цьому, ухвала суду про відкладення розгляду справи на 10.04.2017р. одержана сторонами, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а тому, із врахуванням розяснень, що містяться у пп.3.9.1. п.3.9. постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю сторін у судовому засіданні 10.04.2017р., тим більш, що 13.04.2017р. закінчується двомісячний строк вирішення спору, який вставлений вимогами ст.69 ГПК України.

Так, згідно з доводами позивача, які викладені у позові, Позивач вказує, що Кредитний договір та договори, якими внесені зміни у Кредитний договір, є недійсними, оскільки, підписані головою кооперативу СВК „Правда ОСОБА_1, який, як посадова особа виконавчого органу позивача, не мав відповідних повноважень, передбачених статутом СВК „Правда та не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності для здійснення такого правочину.

У відзиві на позов від 05.12.2016р. за вх.№29385/16 та у доповненнях до відзиву від 30.01.2017р. за вх.№2131/17 відповідач (ПАТ „УКРСОЦБАНК) проти позову заперечує, з посиланням при цьому на те, що договір про внесення змін від 28.02.2014 №2 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2013 року № 06.501-72/76 підписаний 28.02.2014 року в межах строку дії повноважень голови кооперативу СВК „ПРАВДА, наданих йому на підставі протоколу №б/н загальних зборів членів СВК „ПРАВДА від 04.03.2014 року. Договір про внесення змін від 10.03.2015 №3 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2013 року № 06.501-72/76 та Договір про внесення змін від 30.12.2015р. №4 до генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2013р. № 06.501-72/76 також були підписані головою кооперативу з наданими згідно Статуту позивача повноваженнями та в межах строку дії повноважень голови кооперативу СВК „ПРАВДА. Відповідний факт підтверджується протоколом №02/02 загальних зборів членів кооперативу СВК „ПРАВДА від 20.02.2015р., згідно з яким члени кооперативу одноголосно надали голові кооперативу ОСОБА_2 повноваження та права на укладання від імені кооперативу договорів / угод про внесення змін до кредитних договорів та всіх інших документів , повязаних з внесенням змін , на умовах, визначених Банком. Також відповідач посилається на те, що позивач умисно вводить в оману суд та приховує докази повноважень ОСОБА_2, як голови кооперативу, тим більш, що позивачем не надано доказів, що в період з 05.04.2014 року головою кооперативу було обрано іншу особу, ніж ОСОБА_2 Окрім того, відкриті і загальнодоступні відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не містили та не містять даних про обмеження повноважень керівника СВК „ПРАВДА, к на момент укладення зазначеного правочину так і на теперішній час. Також відповідач посилається на те, що оспорюваний кредитний договір було у наступному схвалено позивачем.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача -1, суд встановив:

Відповідно до Статуту СВК „Правда, затвердженого рішенням загальних зборів членів кооперативу (протокол №4 від 05.03.2008р.) та зареєстрованого 23.04.2008р. вищим органом управління ОСОБА_3 є загальні збори членів ОСОБА_3. У звязку з тим, що до складу кооперативу входить менше 10 (десяти) членів, функції та повноваження правління здійснюють загальні збори та голова ОСОБА_3 відповідно до цього Статуту (п.1.2.2.) ОСОБА_3 обирається загальними зборами ОСОБА_3 на термін, що не перевищує трьох років (п.14.1.)

04.03.2011р. загальними зборами членів кооперативу СВК „Правда прийнято рішення, яке оформлено протоколом б/н від 04.03.2011р., та згідно з яким продовжено повноваження голови кооперативу ОСОБА_2 на три роки у звязку з тим, що він був обраний головою кооперативу 05.03.2008р., то його повноваження закінчуються 04.03.2011р.

Тією ж датою головою кооперативу виданий наказ №35, згідно з яким голова кооперативу ОСОБА_2 приступив до виконання обовязків голови з 04.03.2011р.

01.08.2013р. загальними зборами членів кооперативу СВК „Правда прийнято рішення, яке оформлено протоколом №2 від 01.08.2013р., та згідно з яким вирішено звернутися з клопотанням до ПАТ „Укрсоцбанк з метою отримання кредитних коштів з загальним лімітом 21 млн. грн. за генеральним договором на строк 4 роки під максимальну відсоткову ставку у розмірі не менш 29% річних з цільовим призначенням: на рефінансування кредитної заборгованості кооперативу перед ПАТ „Перший український міжнародний банк та поповнення обігових коштів у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 6 млн. грн. та відновлювальної кредитної лінії з лімітом 15 млн. грн. на умовах визначених Банком. Надати голові кооперативу ОСОБА_2 повноважень та права на укладення від імені кооперативу кредитних договорів, договорів застави/іпотеки та всіх інших документів, повязаних з отриманням кредиту та передачею у заставу/іпотеку рухомого/нерухомого майна на умовах визначених банком.

22.08.2013р. між ПАТ „УКРСОЦБАНК (Кредитор) та СВК „Дружба народів (Позичальник-1), СВК „Правда (Позичальник-2) в особі голови кооперативу ОСОБА_4, СТОВ „МРІЯ (Позичальник-3), ТОВ „КРАСНООКНЯНСЬКИЙ ЛАН (Позичальник-4), ПСП „КОЛОС (Позичальник-5) укладений Генеральний договір про здійснення кредитування №06.501-72/76, згідно з яким Кредитор зобовязується надати Позичальникам грошові кошти в гривнях на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, визначених цим Договором та Додатковими договорами до нього (далі Кредит), в межах загального ліміту в сумі 100 000 000 грн. (далі Ліміт), а саме, зокрема, для Позичальника -2 встановлюється ліміт кредитування в розмірі 21 000 000 грн., а Позичальники зобовязуються повернути Кредит у строки/терміни та в порядку, визначних цим Договором та Додатковими договорами до нього, сплачувати проценти у розмірі, що визначатиметься у Додаткових договорах, але в будь-якому разі, не більше (якщо інше не передбачено умовами цього договору): 28% річних в гривнях. Тип ставки фіксована, а також сплачувати комісії у розмірі та у порядку, визначених Тарифами на послуги по наданню кредитів, що міститься у Додатку№1 до цього Договору, який є невідємною частиною, та у відповідних Додатках до Додаткових договорів до цього Договору (далі Тарифи).

Перерахування валюти ліміту кредитування або його невикористаного (вільного) залишку у валюту Кредиту, що надається на підставі відповідного Додаткового договору, здійснюється за офіційним курсом гривні до відповідної іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день надання Кредиту, або за крос-куром однієї іноземної валюти до іншої, визначеним через офіційний курс гривні до цих валют, встановлений Національним банком України на день надання кредиту (п.2 Кредитного договору).

Кредитування за цим Договором здійснюються протягом періоду з 22.08.2013р. по 21.08.2017р., надалі за текстом „Строк дії ліміту кредитування на підставі укладених між сторонами Додаткових договорів (п.3 Кредитного договору).

Пунктом 4 Кредитного договору передбачено, що Конкретні умови кредитування, а саме: (з переліку, зазначеного в п. 1 Основних положень цього Договору), сума, мета та строк Кредит (кінцевий термін погашення Кредиту), розмір процентної ставки, порядок погашення Кредиту, форма та спосіб надання Кредиту, визначається Додатковими договорами, що укладаються між Сторонами, та невідємною частиною цього договору, надалі за текстом Додаткові угоди.

Додаткові угоди не повинні суперечити загальним та граничним умовам, що визначені цим Договором. У передбачених цим Договором випадках Додаткові договори можуть містити умови, відмінні від загальних, встановлених цим Договором (п.5 Кредитного договору).

Відповідно п.6 Кредитного договору, Позичальник гарантує, що для укладання цього договору є всі належні повноваження його представника та необхідні дозволи відповідних органів управління Позичальника, а також те, що на момент підписання цього Договору не існує подій, що створюють загрозу неналежному виконанню позичальником своїх зобовязань за цим договором (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо) про які він не повідомив Кредитора.

Відповідно до п.2.1 статті 2 загальних умов, надання кредиту за цим Договором здійснюється в межах Ліміту кредитування за такими форма кредитування: шляхом надання разових кредитів; шляхом надання не відновлювальних та/або відновлювальних кредитних ліній, за якими Кредит може надаватися як однією сумою, так і окремими частинами (траншами). Та чи інша форма кредитування зазначається у відповідних Додаткових договорах.

Надання Кредиту здійснюється наступними способами, залежно від форми та мети кредитування: шляхом перерахування коштів з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок Позичальника на підставі його письмового звернення, оформленого згідно з Додатком 2 до цього Договору, який є невідємною частиною цього Договору (всі форми кредитування, крім Овердрафту, на будь-які цілі); шляхом оплати розрахункових документів з поточного рахунку Позичальника понад фактичний (кредитний) залишок на ньому (лише Овердрафт) (п.2.2 загальних умов).

Кредит вважається наданим в момент зарахування коштів на поточний рахунок Позичальника; в момент оплати розрахункових документів з поточного рахунку Позичальника понад фактичний (кредитовий) залишок на ньому (п.2.3 загальних умов).

Згідно п. 2.4 загальних умов, моментом (днем) повернення Заборгованості за Кредитом, нарахованими процентами та комісіями, або їх частинами, вважається: день переказу Позичальником на транзитні внутрішньобанківські рахунки, зазначені в кожному Додатковому договорі до цього Договору, з одночасним, в той же день, зарахування Кредитором на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки відповідної суми грошових коштів; день переказу Позичальником на транзитні внутрішньобанківські рахунки, зазначені у кожному Додатковому договорі до цього Договору, з одночасним, в той же день, зарахуванням Кредитом на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки відповідної суми грошових коштів; у разі дострокового погашення заборгованості в порядку та на умовах, визначених а п.3.1.2 та п.3.4.1 цього Договору кредиту день зарахування Кредитом на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки відповідної суми грошових коштів.

Погашення Кредиту здійснюється в порядку та в строки/терміни, передбачені цим Договором та Додатковими договорами до нього, шляхом переказу Позичальником грошових коштів в сумі Кредиту або його частини на внутрішньобанківські рахунки, номери яких зазначаються у кожному Додатковому договорі, з одночасним, у той же день, зарахуванням Кредитором відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки але, у будь-якому разі, повне та остаточне погашення Кредиту має бути здійснене не пізніше останнього дня строку дії ліміту кредитування.

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими на те представниками сторін та скріплення їх печатками та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п.7.5 загальних умов).

Також 22.08.2013р. між сторонами укладений договір про внесення змін №1 до Генерального договору кредитування. З боку позивача вказаний договір про внесення змін укладений головою правління ОСОБА_2

28.02.2014р. між сторонами укладений договір про внесення змін №2 до Генерального договору про здійснення кредитування №06.501-72/76 від 22.08.2013р. З боку позивача вказаний договір про внесення змін укладений головою правління ОСОБА_2

20.02.2015р. загальними зборами членів кооперативу СВК „Правда прийнято рішення, яке оформлено протоколом №02/02 від 20.02.2013р., та згідно з яким вирішено звернутися з клопотанням до ПАТ „Укрсоцбанк з метою продовження дії додаткового договору №06.501-72/76 від 22.08.2013р. про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.08.2013р. на 1 рік та внесення змін у графік погашення кредитної заборгованості за додатковим договором №06.501-72/76 від 22.08.2013р. про надання відновлювальної кредитної лінії від 22.08.2013р., що діють в рамках генерального договору про здійснення кредитування (надалі разом кредитні договори) на умовах визначених Банком. Надати голові кооперативу ОСОБА_2 повноважень та права на укладання від імені кооперативу договорів/угод про внесення змін до кредитних договорів та всіх інших документів, повязаних з внесенням змін, на умовах, визначених Банком.

10.03.2015р. між сторонами укладений договір про внесення змін №3 до Генерального договору кредитування. З боку позивача вказаний договір про внесення змін укладений головою правління ОСОБА_2

При цьому Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 10.03.2015р. ОСОБА_2 є керівником СВК „Правда.

13.12.2015р. між сторонами укладений договір про внесення змін №4 до Генерального договору про здійснення кредитування №06.501-72/76 від 22.08.2013р. З боку позивача вказаний договір про внесення змін укладений головою правління ОСОБА_2

При цьому Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 30.12.2015р. ОСОБА_2 є керівником СВК „Правда.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Як вище встановлено господарським судом, предметом позову СВК „Правда є визнання недійсним генерального договору про здійснення кредитування від 22.08.2016р. №06.501-72/76 та договорів про внесення змін до цього договору №1 від 22.08.2013р., №2 від 28.02.2014р., №3 від 10.03.2015р., №4 від 30.12.2015р., оскільки генеральний договір та договори про внесення змін укладені ОСОБА_2, який не був наділений належними повноваженнями на їх укладення, а також укладаючи договори про внесення змін №3 та №4 ОСОБА_2 взагалі не був головою кооперативу, оскільки 05.03.2014р. сплив строк, на який його було призначено.

При цьому, господарським судом встановлено, що 22.08.2016р. між сторонами не було укладено генерального договору про здійснення кредитування. Фактично такий договір було укладено між сторонами 22.08.2013р., а тому господарський суд вважає, що у позові позивачем допущено описку у даті укладання генерального договору про здійснення кредитування.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У п.2 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійним.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст.92 ЦК України, в якій встановлені вимоги щодо цивільної дієздатності юридичних осіб, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Згідно з розясненнями, що містяться у пп.3.3 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 р. N 11, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Господарським судом встановлено, що під час укладання оспорюваних позивачем договорів, голова кооперативу ОСОБА_2 був наділений усіма повноваженнями, що передбачені законом та Статутом кооперативу для укладення таких договорів.

Такі обставини підтверджуються наявними у справі протоколами загальних зборів товариства та витягами з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на відповідні дати укладання оспорюваних позивачем договорів.

Більш того, господарський суд вважає, що наявні у справі меморіальні ордери, які свідчать при перерахування траншів кредитних коштів позивачу та погашення позивачем заборгованості по кредиту згідно оспорюваних договорів фактично свідчить про наступне схвалення юридичною особою правочинів, що унеможливлює визнання таких правочинів недійсними, з огляду при цьому на розяснення, що містяться у п.3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 р. N 11, згідно з яким наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог, а відтак і про відмову в їх задоволенні.

Клопотання відповідача -1 при припинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України відхилено господарським судом, з огляду на те, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав та відсутність взаємної згоди сторін на вирішення спору третейським судом, незалежно від попередньої домовленості про це, виключає можливість розгляду спору таким судом.

На підставі ст.44,49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Сільськогосподарському виробничому кооперативу „ПРАВДА у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 18 квітня 2017 р.

Суддя Г.Є. Смелянець