ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2017 р. Справа № 926/1205/17

За позовом державного підприємства Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України, м.Чернівці

до Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції, м.Чернівці

про стягнення 72950,64 грн.

Суддя Дутка В.В.

представники сторін:

від позивача ОСОБА_2, ліквідатор

від відповідача ОСОБА_3, довіреність від 24.03.2017р.

СУТЬ СПОРУ: державне підприємство Дослідне господарство Центральне Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільськогосподарського господарства Карпатського регіону ОСОБА_1 аграрних наук України звернулося з позовом до Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції про стягнення заборгованості по платежах за надані послуги по водопостачанню та охороні майна в сумі 72950,64 грн., яка існує станом на 01 березня 2017р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по бухгалтерському обліку позивача на 01.03.2017р. рахується дебіторська заборгованість відповідача за невнесені платежі в розмірі 72950,64 грн. яка виникла за період з червня 2013р. по вересень 2014р. Претензія про погашення заборгованості залишена відповідачем без відповіді.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 04.04.2017р. порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 24.04.2017р.

20.04.2017р. господарським судом Чернівецької області отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з спливом позовної давності та за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У судовому засіданні 24.04.2017р. представник позивача просив задовольнити позов, представник відповідача просив відмовити у позові.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Чернівецької області від 22.09.2016р. у справі №5027/805-6/2012 визнано банкрутом Державне підприємство «Дослідне господарство «Центральне».

Протягом 2013 та 2014 років Державним підприємством Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної дослідної станції Інституту сільського господарство Карпатського регіону ОСОБА_1 академії аграрних наук України надавалися послуги по водопостачанню та охороні приміщень Буковинської державної дослідної станції. Послуги надавалися на підставі усного договору.

По бухгалтерському обліку позивача станом на 01.03.2017р. рахується дебіторська заборгованість відповідача за невнесені платежі в розмірі 72950,64 грн., яка виникла за період з червня 2013р. по вересень 2014 року.

Відповідачу надсилалася претензія від 06.02.2017р. про погашення заборгованості в сумі 72950,64 грн., однак відповіді на претензії позивачем не отримано, заборгованість не перерахована.

Стаття 39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що ліквідатор з дня свого призначення предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

У лютому 2017 року Головним територіальним управлінням юстиції в Чернівецькій області проведено планову перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 В ході перевірки досліджувалися питання виконання функцій ліквідатора ДП ДГ «Центральне». За результатами перевірки Головним територіальним управлінням юстиції в Чернівецькій області видано розпорядження №01 від 28.02.2017р. арбітражному керуючому ОСОБА_2 під час виконання повноважень ДП ДГ «Центральне» у термін до 30 календарних днів здійснити необхідні юридичні дії, спрямовані на стягнення на користь банкрута дебіторської заборгованості та на повернення майна банкрута, яке знаходиться у третіх осіб. Для цього арбітражного керуючого зобовязано зокрема подати до суду позов про стягнення дебіторської заборгованості з Буковинської державної дослідної станції.

Таким чином, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача заборгованості за послуги в сумі 72950,64 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Сторони не надали суду доказів існування між ними договірних зобовязань.

Прибутково-видаткові накладні за період з 27.06.2013р. по 29.08.2014р., додані позивачем в якості доказів надання послуг відповідачеві з водопостачання та охорони, підписані односторонньо позивачем, та не є доказом надання послуг.

Будь-яких доказів отримання відповідачем послуг від позивача на суму 72950,64 грн. у справі немає.

Приписами статей 32 - 36 ГПК України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору

За встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто для застосування позовної давності необхідною умовою є порушення цивільного права або інтересу.

За відсутності таких порушень у суду відсутні підстави для застосування позовної давності.

Витрати по сплаті судового збору за приписами статті 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 26.04.2017р.

Суддя В.В.Дутка