номер провадження справи 18/30/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 справа № 908/467/17

за позовом приватного підприємства Агроініціатива (71240, Запорізька область, Чернігівський район, с. Богданівка, вул. Миру, 59)

до відповідача головного управління Держгеокадастру у Запорізької області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (71200, Запорізька область, Чернігівський район, смт. Чернігівка, вул. Соборна, 401)

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 42,0214 га від 12.11.2006 р. (зареєстрований 29.12.2006 р. № 26) на умовах, викладених у додатковій угоді

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 06/03-01 від 06.03.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2 від 03.01.2017 р.;

від третьої особи: не зявився

Заявлено позовні вимоги про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 42,0214 га від 12.11.2006 р. (зареєстрований 29.12.2006 р. № 26) на умовах, викладених у додатковій угоді.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року порушено провадження у справі № 908/467/17, присвоєно справі номер провадження 18/30/17. Розгляд справи, призначений на 30.03.2017 р., відкладався на 12.04.2017 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 12.04.2017 р.

Позивач підтримав вимоги з підстав, викладених в позові, з посиланням на ст.ст. 134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі». В обґрунтування позову зазначав, що 12.11.2006 р. Чернігівською районною державною адміністрацією та ПП «Агроініціатива» укладено договір оренди земельної ділянки площею 42,0214 га, кадастровий номер :01:020:0010, зареєстрований 29.12.2006 р. Чернігівським відділом ДП «Запорізький регіональний центр державного земельного кадастру», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 26 від 29.12.2006 р. Згідно п. 8 договору його укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У відповідності до п. 8 договору позивач направив клопотання про поновлення договору оренди земельної ділянки (лист-повідомлення), яке зареєстроване 25.11.2016 р. вх. № 5835/0/1-16, тобто більш ніж за 30 днів до дати закінчення договору 29.12.2016 р. На виконання вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди орендар належно виконував свої обовязки за договором, до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди. Відповідач відмовив позивачу у продовженні договору в листі № 32-8-0.41-9343/2-16 від 23.12.2016 р., посилаючись на та, що відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України річна сума орендної плати не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Крім того, позивач вважає, що відмова відповідача у поновленні договору оренди суперечить ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України. Позивач направив відповідачу лист № 28/12-01 від 28.12.2016 р. щодо обговорення з відповідачем розміру орендної плати, який би задовольнив відповідача. У відповідь на цей лист відповідач направив лист № 32-8-0.61-656/2- від 06.02.2017 р., в якому зазначив, що спірний договір діє до 29.12.2016 р., листом № 32-8/0.41-9343/2-16 від 23.12.2016 р. відповідач заперечив проти поновлення договору оренди землі та нагадав про повернення земельної ділянки. Позивач продовжує користуватися цією земельною ділянкою, сплачує за неї орендну плату та наполягає на вирішення питання поновлення спірного договору оренди. Позивач просив визнати поновленим договір оренди земельної ділянки площею 42,0214 га від 12.11.2006 р. (зареєстрований 29.12.2006 р. № 26) на умовах, викладених у додатковій угоді.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказав, що підставою відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки є те, що орендар запропонував внести зміни до істотних умов договору оренди землі в частині збільшення строку дії договору оренди землі. Основний договір укладався строком на 10 років, отже приписами ст. 33 Закону України «Про оренду землі», при поновленні договору оренди строк його дії має залишатися незмінним. Натомість проект додаткової угоди, доданої до клопотання ПП «Агроініціатива» передбачав викладення п. 8 основного договору в редакції, відповідно до якої строк дії договору встановлюється на 7 років та діє до 31.12.2023 р., а п. 5.1.1 викладено у такій редакції: «Річна орендна плата становить 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься орендарем у грошовій формі, що складає 100675,02 грн. Відповідач зазначав, що клопотання ПП «Агроініціатива» за своєю юридичною природою не є листом-повідомленням в розумінні ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а є фактично пропозицією про зміну умов вказаного договору в частині зміни строку його дії. Таким чином, Головним управління Держгеокадастру у Запорізькій області та ПП «Агроініціатива» не досягнуто домовленості щодо зміни істотних умов договору. З моменту недосягнення домовленості щодо зміни істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняться. Також, відповідач зазначав, що у разі задоволення позовної вимоги в частині спонукання поновити договір оренди землі суд візьме на себе невластиві йому функції субєкта владних повноважень та порушить норми матеріального права, а саме ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору на стороні позивача (Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області) свого представника в судове засідання не направила, клопотала про розгляд справи за його відсутності, письмові пояснення по суті спору не надала.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив:

Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та приватним підприємством «Агроініціатива» (орендар, позивач у справі) 12.11.2006 р. укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Чернігівському районному відділі ДП «Запорізький регіональний центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2006 р. за № 26. За умовами вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Панфілівської сільської ради Чернігівського району Запорізької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 42,0210 га (п. 2 договору).

Відповідно п. 8 договору його укладено терміном на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити ти його дію.

Пунктом 10 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1 відсотка нормативної грошової оцінки на 2006 рік по Панфілівській сільській раді, що складає 3811,72 грн. в рік.

На виконання умов договору позивачеві за актом приймання-передачі земельної ділянки передано земельну ділянку загальною площею 42,0210 га, в тому числі рілля 42,0210 га, кадастровий номер № :01:020:0010.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01.01.2013 р., райдержадміністрації не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Вищезазначені повноваження передано до центральних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. На території Запорізької області дані функції передано Головному управлінню Держземагенства у Запорізькій області.

Наказом від 25.01.2013 р. № 40 Міністерство аграрної політики України затвердило зміни до Положення про Головні управління Держземагенства в областях, згідно з п. 4.32 якого Головні управління Держземагенства в областях наділені повноваженнями передавати відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах областей.

Відповідно до п. 2 та п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Запорізькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Згідно розпорядження КМУ від 31 березня 2015 року №294-р Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у звязку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Приймаючи до уваги вищенаведене, у звязку з набранням чинності зазначеного вище закону розпорядником земель за договором оренди землі від 26.06.2006 р. слід вважати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до пп. 13 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Як встановлено, позивач клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки (лист-повідомлення) від 25.11.2016 р. (арк. с. 23) звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з проектом додаткової угоди та просив поновити договір оренди від 12.11.2006 р. Заява отримана відповідачем 25.11.2016 р., про що свідчить відмітка на клопотанні. До клопотання позивачем додавався проект додаткової угоди про поновлення (продовження) строку дії договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 42,0214 га та про внесення змін до пункту 8 договору оренди землі щодо продовження терміну дії договору на 7 років до 31.12.2023 р., а також про внесення змін в п. 5.1.1 договору щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно витягу від 22.11.2016 р. № 27-28-0.3-4302/2-16 становить 1258437,76 грн. та встановлення річної орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та внесення її орендарем у розмірі 100675,02 грн.

Листом-повідомленням від 23.12.2016 № 32-8-00.41-9343/2-16 орендодавець повідомив орендаря про те, що він не погоджується на зміну істотних умов договору оренди землі в частині встановлення орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, вказавши при цьому, що з огляду не недосягнення домовленості щодо орендної ділянки та заперечення проти поновлення договору оренди землі договір буде вважатися припиненим 30.12.2016 р.

Позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом № 28/12-01 від 28.12.2016 р., у якому просив у 30-денний термін надати пропозиції щодо розміру орендної плати для поновлення існуючого договору оренди землі.

Відповідач листом від 06.02.2017 р. № 32-8-061-656/2-17 повідомив позивача про те, Головне управління заперечило проти поновлення договору оренди землі та договір оренди землі закінчився.

Спір у даній справі виник з приводу поновлення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (ч. 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч. 8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 11). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 12).

Таким чином стаття 33 цього Закону фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 зі справи №6-55цс15, яка відповідно до приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України має враховуватися судами.

При цьому у першому випаду, за яким орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті.

У другому ж випадку не встановлюється обов'язку для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі.

Положення частини 4-ї вказаної норми визначають, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Згідно приписів статті 31 цього Закону договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 2).

Частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами у справі справи відбувалося листування щодо врегулювання питання щодо істотних умов договору оренди землі в частині строку дії договору оренди та розміру орендної плати, але за результатами його сторони не дійшли згоди за цими умовами договору, та листом від 23.12.2016 № 32-8-.41-9343-06 відповідач повідомив позивача про припинення договору оренди з 30.12.2016 р. у звязку недосягненням домовленості щодо орендної плати.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскільки позивач не звертався до відповідача з пропозицією продовжити договір оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, виходячи із того, що сторони не дійшли згоди про зміну умов договору оренди землі, а позивач у позові просив визнати поновленим договір оренди землі на інший строк, ніж той, що був передбачений умовами договору, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення такого позову як поновлення договору оренди землі на інший строк. У звязку викладеним в задоволенні позовних вимог, з заявлених позивачем підстав, відмовляється.

Натомість, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою площею 42,0214 га, кадастровий номер :01:020:0010, належним чином виконує обовязки орендаря земельної ділянки в частині сплати орендної плати (про що свідчать додані до матеріалів справи платіжні документи). Жодних повідомлень чи заперечень щодо поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (тобто протягом місяця після закінчення строку дії договору) із зазначенням будь-яких, об'єктивних підстав для такої відмови, матеріали справи не містять.

Щодо листа-повідомлення від 23.12.2016 № 32-8-00.41-9343/2-16 та листа від 06.02.2017 р. № 32-8-061-656/2-17 суд зазначає, що такі відповіді взагалі не можуть розглядатися як рішення органу про відмову орендарю в укладенні додаткової угоди. Відповідне листування сторін стосувалося реалізації позивачем переважного права, яке за змістом листів відповідача, не було реалізовано виключно з формальних підстав. Також вказані листи не можуть розцінюватися як заперечення орендодавця у поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Наведене свідчить, що договір оренди землі від 12.11.2006 р. вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені ним, відповідно до приписів частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Однак і в цьому випадку приписи діючого законодавства передбачають укладення додаткової угоди.

В задоволенні позову, з заявлених позивачем підстав, відмовляється.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 20 квітня 2017 року

Суддя В.В. Носівець