УХВАЛА

20.04.2017Справа № 910/10949/16

За заявою Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15»

про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі №910/10949/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15»

про стягнення 224166,02 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Щербатюк К.О. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» про стягнення 224166,02 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі №910/10949/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задоволено частково та стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» на корить позивача 2106,77 грн. заборгованості, 42182,48 грн. інфляційних втрат, 3180,35 грн. 3% річних, та 774,25 грн. витрат зі сплати судового збору.

14.11.2016 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі №910/10949/16 видано відповідний наказ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016, апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі №910/10949/16 повернуто скаржнику без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017, апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 у справі №910/10949/16 залишено без змін.

06.04.2017 до господарського суду міста Києва надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі №910/10949/16.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на скрутний фінансовий стан та відсутність коштів для одномоментного виконання рішення господарського суду міста Києва. В той же час боржник має намір погасити заборгованість, визначену рішенням суду. Проте стягнення вказаної заборгованості у примусовому порядку призведе до погіршення фінансового стану боржника.

Крім того заявник зазначає, що станом на момент звернення із розглядуваною заявою до суду, останнім було погашено частину існуючої перед позивачем заборгованості в розмірі 6000 грн., на підтвердження чого надав платіжні доручення №1397 від 23.11.2016 та №1504 від 20.03.2017, що на думку заявника є суттєвим доказом намірів останнього погасити існуючу заборгованість.

На підставі викладеного просить розстрочити виконання рішення суду шляхом сплати заборгованості протягом 24 місяців рівними частинами в розмірі 1760,16 грн. на місяць.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2017 вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні 20.04.2017 представник позивача заперечив проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення від 27.10.2016 господарського суду міста Києва по справі №910/10949/16 посилаючись на те, що відповідач здійснює господарську діяльність на свій власний ризик, а також на те, що боржником не надано жодних доказів на підтвердження наявності обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду у зв'язку з чим останній звернувся до суду із зазначеною заявою. Крім того зазначив, що заявник аргументує своє скрутне фінансове становище лише власними доводами, проте не надає жодних документів на підтвердження свого фінансового становища.

Розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі 910/10949/16 суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст.4-5, ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №910/10949/16, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, за змістом наведеної норми, розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, відповідно до ст.121 ГПК України, можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

У підпункті 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відтак, розстрочкою є виконання рішення частками з певним інтервалом у часі.

Як встановлено судом з матеріалів заяви, відповідачем не подано жодних належних доказів на підтвердження обставин скрутного фінансового становища чи ризику припинення господарської діяльності у зв'язку з одномоментним стягненням суми боргу у примусовому порядку. Розглядувана заява місить лише доводи та припущення заявника, які жодним доказом не підтверджуються.

З огляду на викладені обставини, зокрема на недоведеність та необґрунтованість викладених в заяві обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2016 по справі №910/10949/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя Я.В. Маринченко