ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 квітня 2017 р. Справа № 902/365/17

Суддя господарського суду Нешик О.С., розглянувши матеріали

за позовом Ладижинської міської ради, м.Ладижин Вінницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Ладижин Вінницької області

про звільнення та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ :

Ладижинська міська рада звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення та повернення земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,0063 га, яка розташована за адресою м.Ладижин, вул.П.Кравчика між будинками №12 та №14 шляхом знесення за рахунок ФОП ОСОБА_1 тимчасової споруди, яка на ній розташована.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вони підлягає поверненню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.57 ГПК України до позовної заяви, серед іншого, має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

01.01.2017 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" №3674-VI вiд 08.07.2011 року (надалі Закон), у відповідності до ч.1 ст.3 якого одним із об'єктів справляння судового збору є позовна заява, що подається до суду.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Так, відповідно до п.п 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовних заяв немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені дві позовні вимоги, а саме:

- про звільнення земельної ділянки шляхом знесення за рахунок ФОП ОСОБА_1 тимчасової споруди, яка на ній розташована (негаторний позов);

- про повернення земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,0063 га, яка розташована за адресою м.Ладижин, вул.П.Кравчика між будинками №12 та №14 (віндикаційний позов).

Таким чином, у позовній заяві об'єднано дві вимоги немайнового характеру. З огляду на викладене, судовий збір повинен бути сплачений позивачем виходячи із сукупності немайнових вимог.

Даний висновок зроблений з урахуванням положень ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якою визначено: "У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру".

Пленум Вищого господарського суду України у п.2.11 постанови №7 від 21.02.2017 роз'яснив: "Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог".

Відтак позивач повинен був сплатити судовий збір виходячи із сукупності заявлених немайнових вимог, а саме в розмірі 3200,00 грн.

Натомість, останнім додано до позовної заяви платіжне доручення №116 від 06.03.2017 про сплату лише 1600,00 грн.

Неподання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі є підставою до повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду (п.4 ч.1 ст.63 ГПК України).

В абзаці 1 пункту 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 вказано, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

На підставі викладеного вище позовна заява №2-20-1038 від 27.03.2017 та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

При цьому слід зауважити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили її повернення (сплати судового збору у встановленому Законом розмірі).

При прийнятті даної ухвали судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі повернення заяви або скарги сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

На підставі викладеного та керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.ст. 66, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №2-20-1038 від 27.03.2017 (вх. канц. суду №382/17 від 24.04.2017) разом з матеріалами повернути позивачу.

2. Копію позовної заяви №2-20-1038 від 27.03.2017 (вх. канц. суду №382/17 від 24.04.2017) та платіжне доручення №116 від 06.03.2017 долучити до примірника ухвали, що залишається в суді.

3. Копію ухвали надіслати сторонам у справі (позивачу разом з матеріалами на 30-ти аркушах та конверт) рекомендованими листами.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - Ладижинській міській раді (24321, Вінницька область, м.Ладижин, вул. П.Кравчика, 4);

3 - відповідачу - ФОП ОСОБА_1 (24321, АДРЕСА_1).