ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року Справа № 915/186/17

м. Миколаїв

Позивач: Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал",

(54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 161).

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,

(54040, АДРЕСА_1).

Про: стягнення пені у сумі 6702 грн. 37 коп.

Суддя С.М.Коваль

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Задунайська Т.В. - довіреність № 2872/36 від 05.12.2016 р.,

Від відповідача: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ :

Позов поданий Міським комунальним підприємством "Миколаївводоканал" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 6702 грн. 37 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням зобов'язань за договором №ВКВ/Р-0003 від 14.04.2016.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про повернення до суду з довідками пошти "із закінченням строку зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав, свого представника в судове засідання не направив.

Згідно ст. 75 ГПК України, спір розглядається за наявними у справі матеріалами, вивчивши, які господарський суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 13.04.2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Обставини справи.

5 квітня 2016 року Міським комунальним підприємством "Миколаївводоканал" (далі-Позивач) було виявлено самовільне приєднання магазину одягу, належного ОСОБА_1 (далі- Відповідач) по пр. Героїв України, 8/2, до системи централізованого водопостачання та водовідведення. Про дане порушення було складено акт та виставлено рахунок №33 від 06.04.16 на суму 5 389,27 грн.

Між сторонами 14 квітня 2016 року був укладений договір реструктуризації заборгованості № ВКВ/Р-0003 (далі-Договір) відповідно до умов вказаного договору відповідачу надана розстрочка терміном на шість календарних місяців по погашенню заборгованості у сумі 5 389,27 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору: "Починаючи з "01" травня 2016 р. до "20" жовтня 2016 р. відповідач щомісячно сплачує заборгованість рівними частинами по 898,22 грн".

Кінцевий строк оплати чергової щомісячної частини Заборгованості- 20-е число поточного календарного місяця"( п.п. 3.2.Договору).

У зв'язку із тим, що відповідач порушив умови договору, в частині оплати боргу, позивачем 22.11.2016 року направлено відповідачу претензію за вих. № 2683/36 про олату боргу, що підтверджується квитанцією від 22.11.2016 року.

Претензія залишена без відповіді та задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача:

- 5389 грн. 27 коп. - основного боргу;

- 763 грн. 86 коп. - пеня;

- 451 грн. 80 коп. - сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів;

- 97 грн. 44 коп. - три відсотки річних від суми простроченого платежу.

Позивач в обґрунтування позову посилається на 526, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Відповідач, як вже вище вказано, свого представника у судове засідання не направив, відзив на позовну не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд дійшов до такого висновку.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських

Таким чином, оскільки фізичною особою - підприємецем ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної оплати боргу не виконано, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача не оплаченого боргу (основного боргу) в сумі 5389 грн. 27 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 4.4.1. Договору, у випадку порушення термінів погашення боргу нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми Заборгованості за кожний день прострочення платежів.

За розрахунком позивача, наведеним на аркуші справи 13, сума пені складає 736 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За розрахунком позивача, сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 451 грн. 80 коп., три відсотки річних від суми простроченого платежу - 97 грн. 44 коп.

Суд не погоджується з розрахунком пені та трьох відсотків річних, що здійснив позивач.

Господарським судом за допомогою програми Законодавства версія 2.8.8. зроблено перерахунок пені та трьох відсотків річних від суми боргу та встановлено, що пеня складає 763 грн. 80коп., а три відсотки річних від суми боргу складає 97 грн. 38 коп., які і підлягає задоволенню, а в частині стягнення 06 коп. пені та 06 коп. трьох відсотків річних, як безпідставно нарахованих у позові слід відмовити.

Суд визнає правильними розрахунок позивача суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів яка складає 451 грн. 80 коп., та підлягає стягненню з відповідача повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову - на відповідача.

Вимоги позивача ґрунтуються на законі, матеріалами справи підтверджені, отже, підлягають задоволенню частково.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,(54040, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь міського комунального підприємства "Миколаївводоканал", (54055, вул. Погранична, 161, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 31448144) грошові кошти в загальній сумі 6702 (шість тисяч сімсот два) грн. 37 коп., із яких: 5389 (п'ять тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн. 27 коп. - основний борг; 97 (дев'яносто сім) грн. 44 коп. - 3% річних; 451 (чотириста п'ятдесят один) грн. 80 коп. - сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 14.04.2017 р.

Суддя С.М.Коваль.