ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2017 р.Справа № 916/3073/16

Господарський суд Одеської області у складі головуючого судді Бездолі Ю.С.,

суддів: Зайцева Ю.О., Рога Н.В.,

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №307 від 10.05.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 16.12.2016р. №10

від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області): ОСОБА_3, довіреність від 22.03.2017р. №01/01-17/385, ОСОБА_4, голова

від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району): ОСОБА_5, довіреність від 10.01.2017р. №11

від третьої особи (ОСОБА_6 оборони України): ОСОБА_7, довіреність від 22.12.2016р. №220/422/д

від третьої особи (Кабінету Міністрів України): ОСОБА_8, довіреність від 13.03.2017р. №03-35/2224

від третьої особи (Національного екологічного центру України): ОСОБА_9, довіреність від 21.03.2017р. №125-1/50

від третьої особи (Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області): ОСОБА_10, довіреність від 01.03.2017р. №1

від третьої особи (Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації): ОСОБА_11, довіреність від 17.01.2017р. №01/232

від інших третіх осіб: не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (79005, АДРЕСА_1, )

до відповідача: Приватного підприємства «ШАНС-2016» (68400, Одеська обл., м. Арциз, вул. Садова, буд. 1, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області (68500, Одеська обл., смт. Тарутине, вул. Широка, буд. 1, );

2. Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, );

3. Одеська обласна державна адміністрація (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, );

4. Одеська обласна рада (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, );

5. ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 34, );

6. Національний екологічний центр України (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 52А, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1, );

2. ОСОБА_6 оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, );

3. Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 12/2);

4. Відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області (68500, Одеська обл., смт. Тарутине, вул. Центральна, буд. 122, );

5. Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 6, )

про: застосування наслідків нікчемності договору шляхом зобовязання вчинити дії, -

Суть спору: Міжнародна благодійна організація «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «ШАНС-2016» про застосування наслідків нікчемності договору №5-2016 «Про вирощування сільськогосподарських культур», укладеного між ПП «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською КЕЧ шляхом зобовязання відповідача провести роботи по відновленню степу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір №5-2016 про вирощування сільськогосподарських культур від 13.07.2016р., укладений між Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району, є нікчемним в силу закону, оскільки порушує публічний порядок, спрямований на порушення права власності народу України на природні ресурси, враховуючи, що земельні ділянки площею 1039 га, на яких за договором від 13.07.2016р. №5-2016 Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району дозволено Приватному підприємству «ШАНС-2016» вирощувати сільськогосподарські культури, є землями природно-заповідного фонду України та входять до складу ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ».

Разом з позовною заявою позивач 14.11.2016р. надав до суду клопотання за вх.№2-5957/16 про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу чи будь-яким іншим особам розорювати землі заказника, проводити будь-які інші земельні роботи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 05.12.2016р. о 12:00; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Тарутинську районну державну адміністрацію Одеської області (68500, Одеська обл., смт. Тарутине, вул. Широка, буд. 1, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Білгород-Дністровську квартирно-експлуатаційну частину району (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Лікарняна, буд. 1, ); витребувано додаткові документи.

30.11.2016р. за вх.№2-6354/16 до суду від позивача надійшло клопотання про:

- забезпечення участі представника позивача у судовому засіданні, яке відбудеться 05.12.2016р. о 12:00 в режимі відеоконференції;

- визначення суду, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового розгляду - Господарський суд Львівської області, що знаходиться за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.11.2016р. доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 05» грудня 2016р. о 12:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку.

05.12.2016р. за вх.№29413/16 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які судом залучено до матеріалів справи та письмові пояснення, в яких позивач, зокрема, просить витребувати у Приватного підприємства «ШАНС-2016» додаткові документи.

05.12.2016р. за вх.№29415/16 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які судом залучено до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) заперечила проти позовних вимог в повному обсязі з підстав того, що спірна земельна ділянка належить до земель оборони і не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, тому не може бути внесена до складу ландшафтного заказника.

05.12.2016р. за вх.№29420/16 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли додаткові документи, які судом залучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.12.2016р. розгляд справи відкладено на 12.12.2016р. о 15:30; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 12» грудня 2016р. о 15:30; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; клопотання позивача за вх.№29413/16 від 05.12.2016р. в порядку ст. 38 ГПК України про витребування доказів задоволено; витребувано додаткові документи.

12.12.2016р. за вх.№2-6566/16 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою представника позивача та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

12.12.2016р. за вх.№29991/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях позивач вказав на те, що створення заказника не тягне за собою зміну правового статусу власника; договір №5-2016 про вирощування сільськогосподарських культур від 13.07.2016р., укладений між Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району, є нікчемним, оскільки з його змісту випливає, що відповідачу надається право користування земельною ділянкою, та порушений публічний порядок, визначений ст. 228 ЦК України; ані відповідач, ані третя особа (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження спірною земельною ділянкою; межі заказника визначаються відповідно до проекту створення обєкту природно-заповідного фонду.

12.12.2016р. за вх.№30054/16 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

12.12.2016р. за вх.№30056/16 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) вказала на те, що позивачем не доведено захисту прав інших громадян шляхом звернення із позовом у даній справі, правових підстав здійснення такого представництва; положення про ландшафтний заказник «Тарутинський степ» не розроблене.

12.12.2016р. за вх.№30057/16 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли письмові пояснення та додаткові документи. У письмових поясненнях третя особа (Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області) підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав того, що землі ландшафтного заказнику не є землями оборони, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району не є законним землекористувачем, землі природно-заповідного фонду мають особливий режим використання.

12.12.2016р. за вх.№30058/16 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли письмові пояснення та додаткові документи. У письмових поясненнях третя особа (Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області) вказала на те, що ландшафтний заказник «Тарутинський степ» є обєктом природно-заповідного фонду України за рішенням Одеської обласної ради від 26.04.2012р.; межі заказника не винесено в натуру та не створено проекту землеустрою через брак коштів у бюджеті, водночас відсутність проекту землеустрою та невинесення меж заказника в натурі не свідчить про відсутність таких меж, оскільки наявна карта меж у проекті створення заказнику; текст положення про заказник розроблений та погоджений з Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області, однак не затверджений Департаментом екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації внаслідок його реорганізації; ландшафтний заказник «Тарутинський степ» є обєктом смарагдової мережі Європи та частиною екологічної мережі України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.12.2016р. клопотання позивача за вх.№2-5957/16 від 14.11.2016р. про забезпечення позову задоволено; вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «ШАНС-2016» (68400, Одеська обл., м. Арциз, вул. Садова, буд. 1, ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо розорювання земель Тарутинського загальновійськового полігону на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області, які входять до складу ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.12.2016р. розгляд справи відкладено на 19.12.2016р. о 14:00; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 19» грудня 2016р. о 14:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації (65107, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ); витребувано додаткові документи.

19.12.2016р. за вх.№30586/16 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову в повному обсязі з підстав відсутності правових підстав для звернення позивача до суду з даним позовом; позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження ані площі розорених, за посиланням позивача, земель, ані категорії, розташування, власника, та не наведено яким чином має відбутися поновлення степу; позивачем не доведено, яким саме нормам законодавства та в якій частині не відповідає спірний договір.

19.12.2016р. за вх.№30585/16 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових пояснення третя особа (Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області) вказала на те, що створення заказника не тягне за собою зміни правового статусу власника чи користувача земельної ділянки; чинним на даний час розпорядженням Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області №376/А-2007 від 21.12.2007р. «Про затвердження технічної документації з землеустрою щодо інвентаризації земель запасу (колишнього полігону) на території Веселодолинської сільської ради» за результатами інвентаризації підтверджено належність спірних земельних ділянок до земель сільськогосподарського призначення.

19.12.2016р. за вх.№2-6692/16 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

19.12.2016р. за вх.№2-6691/16 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 оборони України та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2016р. задоволено клопотання третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) та продовжено строк розгляду справи №916/3073/16 до 31.01.2017р.; розгляд справи відкладено на 18.01.2017р. о 14:00; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 18» січня 2017 р. о 14:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеську обласну державну адміністрацію (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеську обласну раду (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, буд. 4, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 34, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вулиця Грушевського, буд. 12/2); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області (68500, Одеська обл., смт. Тарутине, вул. Центральна, буд. 122, ); витребувано додаткові документи.

11.01.2017р. за вх.№401/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України) надійшли письмові пояснення.

12.01.2017р. за вх.№606/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

18.01.2017р. за вх.№1190/17, за вх.№1195/17 та за вх.№1240/17 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

18.01.2017р. за вх.№1189/17 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) вказала про належність спірної земельної ділянки до земель оборони, належність її на праві власності державі в особі Кабінету Міністрів України та управлінні ОСОБА_6 оборони України.

18.01.2017р. за вх.№1192/17 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району) вказала на недоведеність позивачем необхідності захисту прав інших громадян шляхом звернення до суду з даним позовом та правових підстав здійснення такого представництва; відсутність розробленого положення про ландшафтний заказник «Тарутинський степ».

18.01.2017р. за вх.№1191/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 оборони України) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (ОСОБА_6 оборони України) заперечила проти позовних вимог в повному обсязі з підстав недоведеності позивачем захисту прав інших громадян шляхом звернення із позовом у даній справі, правових підстав здійснення такого представництва; відсутності розробленого положення про ландшафтний заказник «Тарутинський степ».

18.01.2017р. за вх.№1120/17 до суду від третьої особи (Кабінету Міністрів України) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю представника третьої особи прийняти участь у судовому засіданні, призначеному на 18.01.2017р.

18.01.2017р. за вх.№1127/17 до суду від третьої особи (Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) вказала на складення акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму території та обєктів природно-заповідного фонду від 08.11.2016р.

18.01.2017р. за вх.№1176/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях позивач вказав на те, що за спірним договором відповідачу надається право користування земельною ділянкою; спірний договір не є договором про надання послуг, а є договором про оренду землі, а тому підлягає державній реєстрації; спірний договір не зареєстрований в земельному кадастрі; сторони договору не мають відповідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2017р. розгляд справи відкладено на 26.01.2017р. об 11:00; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 26» січня 2017р. об 11:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; витребувано додаткові документи.

23.01.2017р. за вх.№1632/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях позивач вказав на те, що за спірним договором відповідачу надається право користування земельною ділянкою; спірний договір не є договором про надання послуг, а є договором про оренду землі, а тому підлягає державній реєстрації; спірний договір не зареєстрований в земельному кадастрі; сторони договору не мають відповідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження спірною земельною ділянкою.

26.01.2017р. за вх.№1903/17 до суду від позивача надійшло уточнення позовної заяви, яка за своєю правовою суттю є заявою про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду та відповідно до якої позивач просить суд застосувати наслідки нікчемності договору №5-2016 «Про вирощування сільськогосподарських культур» від 13.07.2016р., укладеного між ПП «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською КЕЧ шляхом зобовязання відповідача провести роботи по відновленню степу відповідно до Проекту здійснення заходів щодо відновлення степових природних комплексів на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», які були розорані у 2016р., розробленого завідувачем кафедри ботаніки Херсонського державного університету, доктором біологічних наук, професором ОСОБА_12, та екологами ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

26.01.2017р. за вх.№1941/17 до суду від третьої особи (Кабінету Міністрів України) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Кабінет Міністрів України) заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав відсутності будь-яких рішень Кабінету Міністрів України щодо припинення права постійного користування ОСОБА_6 оборони України спірною земельною ділянкою.

26.01.2017р. за вх.№1955/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 оборони України) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

26.01.2017р. за вх.№1956/17 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

26.01.2017р. за вх.№1957/17 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.01.2017р. призначено колегіальний розгляд справи №916/3073/16.

На підставі цієї ухвали суду автоматизованою системою документообігу суду визначена колегія суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя - Бездоля Ю.С., судді - Зайцев Ю.О., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2017р. справу прийнято до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Бездоля Ю.С., судді - Зайцев Ю.О., Рога Н.В.; розгляд справи розпочато заново; розгляд справи призначено на 17.02.2017р. о 12:00; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на « 17» лютого 2017 р. о 12:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; витребувано додаткові документи.

31.01.2017р. за вх.№2297/17 до суду від третьої особи (Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) вказала на відсутність інших судових справ щодо спірної земельної ділянки.

02.02.2017р. за вх.№2589/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

15.02.2017р. за вх.№3825/17 до суду від третьої особи (Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Департамент екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) підтримала позов в повному обсязі з підстав виявлення порушення законодавства про природно-заповідний фонд в межах території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ».

17.02.2017р. за вх.№3972/17 до суду від третьої особи (Одеської обласної державної адміністрації) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Одеська обласна державна адміністрація) вказала на те, що оспорюваний договір є дійсним лише за умови дотримання порядку його укладання, передбаченого ст.4 Закону України «Про використання земель оборони».

17.02.2017р. за вх.№3992/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

17.02.2017р. за вх.№4031/17 до суду від третьої особи (Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації) надійшли письмові пояснення.

Судове засідання 17.02.2017р. не відбулось у звязку з перебуванням головуючого судді Бездолі Ю.С. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2017р. розгляд справи призначено на 23.03.2017р. о 14:00; доручено Господарському суду Львівської області організувати в приміщенні суду за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128 - участь Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» (позивач у справі) в режимі відеоконференції в судовому засіданні у справі №916/3073/16, призначеному на 23.03.2017р. о 14:00; розяснено Міжнародній благодійній організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА», що у разі її явки в призначений час безпосередньо до зали судового засідання у приміщення господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, вона візьме участь у судовому засіданні в загальному порядку; витребувано додаткові документи.

22.03.2017р. за вх.№2-1619/17 до суду від Національного екологічного центру України надійшло клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

23.03.2017р. за вх.№6874/17 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

23.03.2017р. за вх.№6877/17 до суду від третьої особи (Національного екологічного центру України) надійшло клопотання про оголошення у справі перерви у звязку з необхідністю часу для ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Національний екологічний центр України (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 52А, ); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 6, ); задоволено клопотання третьої особи (Національного екологічного центру України) і продовжено строк розгляду справи №916/3073/16 до 11.04.2017р.; розгляд справи відкладено на 31.03.2017р. о 14:00; витребувано додаткові документи.

23.03.2017р. за вх.№6870/17 до суду від третьої особи (Кабінету Міністрів України) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Кабінет Міністрів України) заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав встановлення права постійного землекористування спірною земельною ділянкою за ОСОБА_6 оборони України судовим рішенням по справі №2-а/3436/08/1570.

23.03.2017р. за вх.№6871/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях позивач вказав на те, що безспірно доведеним є наступне: ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» існує з 2012 року, це є особливо цінними територіями, вони були розорані в жовтні-листопаді 2016 року, Тарутинський степ потребує відновлення.

31.03.2017р. за вх.№7608/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 оборони України) надійшов відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві третя особа (ОСОБА_6 оборони України) заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав встановлення численними судовими рішеннями належності спірної земельної ділянки до земель оборони, яка належить державі та розпорядження якою від імені держави здійснюється ОСОБА_6 оборони України; відсутності будь-яких рішень ОСОБА_6 оборони України щодо передачі земель військового містечка.

31.03.2017р. за вх.№7664/17 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

31.03.2017р. за вх.№7665/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях позивач вказав на: не оформлення ОСОБА_6 оборони України та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району належним чином права користування земельною ділянкою; наявність актів про розмінування спірної земельної ділянки, які свідчать про підготовку відповідачем до здійснення посівної частини.

31.03.2017р. за вх.№7667/17 до суду від третьої особи (Національного екологічного центру України) надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях третя особа (Національний екологічний центр України) підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав відсутності прав у ОСОБА_6 оборони України та Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району на спірну земельну ділянку, створення заказнику з визначенням його меж, підтвердження факту розорювання земель заказника відповідачем актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 08.11.2016р.

31.03.2017р. за вх.№7668/17 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

31.03.2017р. за вх.№7669/17 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях відповідач вказав на те, що під час укладення договору йому не було відомо про особливу цінність спірної земельної ділянки, позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів розорювання відповідачем спірної земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.03.2017р. розгляд справи відкладено на 11.04.2017р. о 14:30; витребувано додаткові документи.

04.04.2017р. за вх.№7970/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України) вказала на те, що актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму території та обєктів природно-заповідного фонду Тарутинською райдержадміністрацією, яка здійснювалась з 02.11.2016р. по 08.11.2016р. виявлено, що на території заказника не дотримується режим охорони його території, здійснюється сільськогосподарська обробка цілинного степу.

07.04.2017р. за вх.№8289/174 до суду від третьої особи (Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області) вказала на виконання нею послуг з обстеження земельної ділянки з метою виявлення вибухонебезпечних предметів.

11.04.2017р. за вх.№8459/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України) надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У письмових поясненнях третя особа (ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України) вказала на відсутність інших судових спорів щодо спірної земельної ділянки.

11.04.2017р. за вх.№8607/17 та за вх.№8609/17 до суду від третьої особи (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

11.04.2017р. за вх.№8608/17 до суду від третьої особи (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

11.04.2017р. за вх.№8610/17 до суду від третьої особи (ОСОБА_6 оборони України) надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

11.04.2017р. за вх.№8613/17 до суду від позивача надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях позивач вказав на відсутність у ОСОБА_6 оборони України документів про належність йому цієї території на праві власності або користування.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та письмових поясненнях, просив суд відмовити у його задоволенні.

Представники третіх осіб (Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації та Національного екологічного центру України) у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представники третіх осіб (Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_6 оборони України та Кабінету Міністрів України) у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області у судовому засіданні надав пояснення.

Треті особи (Одеська обласна державна адміністрація, Одеська обласна рада, ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України та Відділ Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області) у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому господарський суд визнав за належне розглянути справи за відсутністю представників третіх осіб (Одеської обласної державної адміністрації, Одеської обласної ради, ОСОБА_6 екології та природних ресурсів України та Відділу Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області) у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, господарський суд встановив:

Рішенням Одеської обласної ради від 26.04.2012р. №445-VІ «Про оголошення природної території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району ландшафтним заказником місцевого значення «Тарутинський степ» вирішено:

- оголосити ландшафтним заказником місцевого значення «Тарутинський степ» природну територію Веселодолинської сільської ради Тарутинського району загальною площею земель 5200 га, які не надані у власність або користування, в тому числі сільськогосподарських - 4800 га, лісів та інших лісовкритих площ - 400 га;

- Державному управлінню охорони навколишнього природного середовища в Одеській області в місячний термін забезпечити розробку положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» і передачу його під охорону з оформленням відповідних охоронних зобовязань;

- Тарутинській районній державній адміністрації Одеської області забезпечити розробку проектної документації з організації та встановлення меж зазначеної природно-заповідної території і виносу її в натуру, позначення на планово-картографічних матеріалах, встановлення охоронних знаків та інформаційних аншлагів.

02.10.2012р. Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області видано Тарутинській районній державній адміністрації Одеської області охоронне зобовязання, відповідно до якого Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області дала зобовязання в тому, що ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» створений рішенням Одеської обласної ради від 26.04.2012р. №445-VІ в межах Веселодолинської сільської ради Тарутинського району загальною площею 5200 га, буде охоронятись та утримуватись в належному стані згідно з вимогами Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ».

Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» до 09.03.2017р. затверджене не було, що всіма учасниками процесу не заперечується.

У відповідності до Проекту створення ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський стен» у Тарутинському районі Одеської області, підготовленого Державним управлінням охорони, навколишнього природного середовища в Одеській області спільно з Південним науковим центром НАН України і МОН України відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про природно- заповідний фонд України»:

- Південним науковим центром НАН України і МОН України підготовлена наукова частина проекту з обґрунтуванням необхідності створення обєкта природно-заповідного фонду;

- матеріали погоджень з власниками і користувачами природних ресурсів у межах території, на якій планується створення ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», підготовлені Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Одеській області.

Відповідно до Інформаційної довідки Відділу Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області про облік земель колишнього загальновійськового полігону «Тарутинський» на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 09.12.2016р. №19-1525-0.13-3516/2-16 станом на 01.01.2016р. земельна ділянка колишнього загальновійськового полігону «Тарутинський» обліковується як землі запасу, які не надані у власність або користування на території Веселодолинської сільської ради та відносяться до земель державної власності.

13.07.2016р. між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району (Сторона-1, третя особа) та Приватним підприємством «ШАНС-2016» (Сторона-2, відповідач) укладений договір №5-2016 про вирощування сільськогосподарських культур, відповідно до якого з метою залучення додаткових джерел фінансування для підтримки на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності і життєдіяльності Збройних Сил України та відповідно до ст. 2 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» від 21.09.1999р. №1076-ХІУ, ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» від 27.11.2003р. за №1345-ІУ, окремого доручення Міністра оборони України №18773/з від 22.09.2015р., свідоцтва про реєстрацію Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району як субєкта господарської діяльності у Збройних Силах України №158 від 09.11.2015р., сторони домовились: Сторона-1 дозволяє Стороні-2 вирощувати сільськогосподарські культури на земельних ділянках Сторони-1 загальною площею 1039 га із земель Тарутинського загальновійськового полігону, розташованого на території Веселодолинської селищної ради Тарутинського району Одеської області; Сторона-2 використовує земельні ділянки та власними силами та коштами проводить необхідний комплекс заходів по забезпеченню повного сільськогосподарського циклу з вирощування сільськогосподарських культур.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору нормативна грошова оцінка земельних ділянок за цим договором становить: рілля - 27826,39 гривень. На земельних ділянках за цим договором обєкти нерухомого майна, а також інші обєкти інфраструктури не знаходяться.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що Сторона-1 за цим договором зобовязана:

- у разі необхідності організувати обстеження земель, залучених для вирощування сільськогосподарських культур, на предмет наявності і своєчасного знешкодження небезпечних предметів з метою створення безпечних умов праці;

- попереджати Сторону-2 про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самої земельної ділянки;

- за необхідністю, проводити інструктаж осіб, які залучаються Стороною-2 до виконання сільгоспробіт, стосовно заходів безпеки на території полігону та дій при виявлені вибухонебезпечних предметів;

- безпідставно не втручатися в законну господарську діяльність Сторони-2 на земельних ділянках за цим договором;

- завчасно попереджати Сторону-2 про початок проведення військових навчань та інших заходів бойової підготовки на території полігону.

У відповідності до п.2.2 договору Сторона-1 має право:

- отримувати від Сторони-2 плату від вирощування сільськогосподарських культур;

- вимагати від Сторони-2 відшкодування збитків, якщо вони виникли внаслідок дострокового розірвання договору в односторонньому порядку без поважних причин, невиконання або неналежного виконання Стороною-2 взятих на себе обовязків за цим договором.

Згідно з п.3.1 договору Сторона-2 за цим договором зобовязана:

- організувати господарську діяльність на земельних ділянках за цим договором щодо вирощування сільськогосподарських культур;

- здійснювати виробничий процес, забезпечивши його необхідними машинно-тракторними агрегатами, технічним обладнання, інвентарем, паливно-мастильними матеріалами та відповідними спеціалістами і працівниками;

- нести витрати, що виникли під час виконання цього договору;

- згідно письмового запиту надавати Стороні-1 інформацію про хід вирощування сільськогосподарських культур;

- здійснювати своєчасну підготовку ґрунту для проведення сільгоспробіт;

- проводити догляд за посівами сільгоспкультур (внесення мінералів, добрив та інших засобів захисту рослин, тощо);

- тримати під паром не більше як 5% залученої земельної ділянки за умови, якщо це необхідно в цілях підвищення родючості ґрунту;

- Сторона-2 на термін проведення навчань на полігоні зобовязуються не проводити сільськогосподарські роботи;

- Сторона-2, щодо вищевказаної земельної ділянки, бере на себе відповідальність відносно запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та інших заходів, спрямованих на регулювання техногенної та природної безпеки, завчасне реагування на загрозу виникнення надзвичайної ситуації на основі даних досліджень та прогнозів щодо можливого перебігу подій з метою недопущення їх переростання у надзвичайну ситуацію або помякшення її можливих наслідків.

Пунктом 3.2 встановлено, що Сторона-2 має право:

- залучати до циклу вирощування сільськогосподарських культур третіх осіб, беручі на себе відповідальність перед Стороною-1 за їхні дії;

- власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур, на вироблену продукцію після здійснення повного розрахунку зі Стороною-1 відповідно до умов п.4.2 цього договору;

- приступити до використання земельних ділянок після набрання чинності цього договору;

- безперечної та першочергової пролонгації цього договору на новий термін, якщо сторони не отримали від один одного листа про зупинення договору, договір вважається продовженим на наступні 7 (сім) років.

Відповідно до п.п. 4.1-4.5 договору сторони домовились, ціна договору складає 2961150,00 гривень (950 грн. за один гектар) за один календарний рік, а саме: не менш 3 відсотка із нормативної грошової оцінки. Розрахунки зі Стороною-1 проводяться у наступному порядку: - щомісяця рівними платежами, в строк до 15 числа наступного за платежем місяця протягом календарного року, у сумі 82254,16 гривень. Сплата податків та зборів здійснюється Стороною-2 в порядку, передбаченому чинним законодавством. Сплата земельного податку здійснюється Стороною-1 в порядку, передбаченому керівними документами, чинним законодавством. Сторони домовились, ціна договору може бути змінена у разі підвищення нормативної грошової оцінки рилі 1 га відповідно довідки Держгеокадастру, сільськогосподарських угідь з урахуванням коефіцієнтів індексації один раз в рік.

Згідно з п.п. 5.1-5.3 договору витрати і збитки покриваються за рахунок грошових коштів Сторони-2, набутих внаслідок вирощування сільськогосподарської продукції. Збитки, нанесені третім особам відшкодовуються винною стороною за власний рахунок. Відшкодування збитків, нанесених третім особам, не звільняє винну сторону від оплати іншій стороні зобовязань, відповідно умов договору. Земельна ділянка на якій організоване вирощування сільськогосподарських культур для покриття витрат і збитків враховуватися не може.

Пунктами 6.1-6.6 договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків за цим договором в разі виникнення обстави нездоланної сили (форс-мажорні обставини). Під форс-мажорними розуміються зовнішні та надзвичайні обставини, які не існували на момент підписання договору або виникли незалежно від бажання Сторін, виникненню та діям яких вони не могли перешкоджати за допомогою методів та засобів, застосування котрих у конкретній ситуації справедливо вимагати і очікувати від сторони, яка потрапила під вплив форс-мажорних обставин, а саме: пожари, повені, засуха, землетруси, епідемія, аварії на транспорті, диверсії, війна, інші стихійні лиха та природні явища, дії та рішення органів державної влади або дії третіх осіб. Належним доказом виникнення та строку дії обставин, зазначених у підпункті 6.2 цього пункту договору є письмове повідомлення Торгово-промислової палати України, інших державних органів у відповідності до актів законодавства України. Сторона по відношенню до якої наступили або припинили дію обставини непереборної сили, зобовязана протягом 5 (пяти) календарних днів з дати їх настання (припинення дії) у письмової формі повідомити іншу сторону про виникнення (припинення дії) обставин і передбачувати строк їх дії. При неповідомленні або несвоєчасному повідомлені про дії обставин непереборної сили, така сторона зобовязана відшкодувати іншої стороні завдані цим збитки. Сторона, яка порушила зобовязання звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини та була відсутня можливість протидіяти виникненню даного порушення. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору.

Відповідно до п.п. 7.1-7.5 договору у випадку порушення зобовязання, що виникає з цього договору (надалі іменується «порушення договору»), винна сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності). В разі порушення строку розрахунку зі Стороною-1, Сторона-2 зобовязана сплатити на користь Сторони-1 штраф у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення платежу. Усі спори, що виникають з цього договору або повязані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства.

Згідно з п.п. 8.1-8.10 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Цей договір укладений строком до 12.07.2019р. Умови договору вважаються виконані в повному обсязі після складання актів звірки взаєморозрахунків. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється письмовою додатковою угодою до цього договору. Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві. Цей договір складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках по одному для кожних із сторін, які мають однакову юридичну силу. Уступки права вимоги, переведення боргу та (або) передача майнових або будь яких інших прав стороною за цим договором по відношенню до третіх осіб допускається виключно за умови письмового погодження іншої стороною цього договору. Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невідємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками. Сторони несуть повну відповідальність за правильність вказаних ними у цьому договорі реквізитів та зобовязуються своєчасно у письмової формі повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення несуть ризик настання повязаних п ним несприятливих наслідків.

У жовтні-листопаді 2016 року між учасниками процесу виникли суперечки щодо можливого використання на підставі укладеного між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району та Приватним підприємством «ШАНС-2016» договору від 13.07.2016р. №5-2016 земельних ділянок, які увійшли до меж території оголошеного ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ» з порушенням режиму використання території.

При цьому на підтвердження факту порушення режиму використання території заказника позивач та третя особа (Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області) посилаються, зокрема, на:

- складений Державною екологічною інспекцією в Одеській області Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму території та обєктів природно-заповідного фонду Тарутинською районною державною адміністрації Одеської області за період з 02.11.2016р. по 08.11.2016р., яким встановлено, що: - Положення про заказник розроблене, але не затверджене; - охоронні зони навколо заказника не встановлювались; - інформаційно-охоронні знаки заказника не встановлювались; - державний кадастр за формою 1 ДК ПФЗ не ведеться; - Тарутинською РДА ведеться робота щодо розробки проекту землеустрою із встановлення меж заказника та винесення їх в натуру; - на території заказника здійснюється розорювання земель, за попередніми розрахунками загальна площа розорюваних земель становить 1300 га, виміри здійснювались рулеткою вимірювальною металевою Р50УЗК інв..№503, повіреною ДП «Одесастандартметрологією», свідоцтво №1439-ГМ від 17.05.2016р.; - розорювання здійснюється на підставі договорів про вирощування сільськогосподарських культур між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною та ПП «Шанс» від 13.07.2016р. №5-2016 і ФОП ОСОБА_16 від 27.07.2016р. №7-2016; - на території заказника не дотримується режим території та обєкта природно-заповідного фонду, здійснюється сільськогосподарська обробка цілинного степу, відсутні єдині державні аншлаги затвердженого зразку, не ведеться первинний облік кадастрових відомостей територій та обєктів природно-заповідного фонду;

- Протокол робочої наради стосовно відновлення території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», подальших кроків для підвищення природоохоронного статусу його території та інших цінних ділянок, що знаходяться навколо від 21.11.2016р., яким вирішено при Одеській обласній державній адміністрації утворити робочу групу з вивчення ситуації, що склалась на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ»;

- Протоколи №1 від 07.12.2016р., №2 від 09.12.2016р., №3 від 06.03.2017р., засідань робочої групи з вивчення ситуації, яка склалась на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», утвореної дорученням тимчасово виконуючого обовязки голови Одеської обласної державної адміністрації від 25.11.2016р. №Д/01/02-14/42, якими визначено розорення значних за площею земельних ділянок на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», нецільове використання його території, знищення природних комплексів, порушення вимог проекту створення;

- листи екологів із вказанням на розорення ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ» та заходи відновлення пошкодженого степу без додання доказів наявності у осіб відповідних повноваження для здійснення дослідження;

- затверджене в процесі розгляду справи - наказом Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації від 09.03.2017р. №8 -Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ», відповідно до якого: - Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання; - Заказник загальною площею 5200 га розташований на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області на землях державної власності, які не надані у власність або користування; - забезпечення режиму охорони та збереження території Заказника покладено на Тарутинську районну державну адміністрацію Одеської області відповідно до охоронного зобовязання, зареєстрованого у Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Одеській області від 02.10.2012р. за №ЗМланд30-569; - Тарутинська районна державна адміністрація Одеської області у своїй діяльності керується Конституцією України, Земельним, Водним, Лісовим кодексами України, законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», «Про екологічну мережу України», «Про рослинний світ», «Про тваринний світ», іншими законодавчими і нормативно-правовими актами та цим Положенням, забезпечує і несе відповідальність за належний стан природних комплексів Заказника та додержання встановленого режиму; - межі Заказника встановлюються в натурі (на місцевості) та закріплюються межовими знаками в порядку, визначеному законодавством. Відомості про межі, цільове призначення, оцінку, угіддя земельних ділянок, що перебувають у користуванні Заказника та про обмеження в їх використанні вносяться до Державного земельного кадастру у встановленому законом порядку та обовязково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій. До встановлення меж Заказника в натурі його межі визначаються відповідно до проекту його створення; - відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території Заказника забороняється будь-яка діяльність, що суперечить цільовому призначенню, меті та завданням Заказника, передбаченим цим Положенням, і загрожує збереженню природного комплексу, а саме: розміщення та будівництво обєктів та споруд; меліоративні, пошуково-розвідувальні та інші роботи, що можуть призвести до зміни гідрологічного режиму, а також такі, що проводяться без відповідних наукових обґрунтувань; геологорозвідувальні, підривні роботи, розробка всіх видів корисних копалин, будь-яке порушення ґрунтового покриву; будь-які зміни рельєфу та мікрорельєфу, що існує; знищення та зміна рослинного покриву; розорювання; заліснення ділянок Заказника; пошкодження або знищення деревних насаджень, що існують; пошкодження або знищення поодиноких дерев і кущів, що зростають на території Заказника; збір рідкісних та занесених до Червоної книги України видів рослин, їх квітів і плодів; інтродукція нових видів рослин і тварин; транспортування, зберігання, застосування, утилізація, знищення пестицидів та агрохімікатів; турбування, знищення та відлов усіх видів тварин, що мешкають у Заказнику, пошкодження їхніх жител, нір, гнізд, сховищ і домівок, збір яєць і пуху; мисливство та знаходження на території Заказника з розчехленими рушницями та іншими приладами для полювання; перевипасання; прогін худоби; влаштування пташників, таборів для утримання худоби; натаскування, наганяння, вимуштрування, польові випробування і змагання мисливських собак; у період масового розмноження диких тварин, з 1 квітня до 15 червня, проведення робіт та заходів, які є джерелом підвищеного шуму та неспокою; самовільне сінокосіння; проїзд всіх видів механізованого транспорту поза межами доріг загального користування, крім службового транспорту Тарутинської районної державної адміністрації, державних природоохоронних органів, інспекційних, рятувальних служб; інші види робіт, що можуть призвести до порушення природних звязків та ходу природних процесів, втрати наукової господарської та естетичної цінності природного комплексу, що охороняється; будь-яке механічне, фізичне, хімічне або інше засмічення та забруднення території Заказника, у тому числі пестицидами, гербіцидами; організація таборів, місць відпочинку, стоянок автотранспорту; випалювання сухої рослинності або її залишків; встановлення мангалів, розведення вогнищ, а також порушення інших правил протипожежної безпеки; самочинна зміна меж та режиму Заказника; здійснення діяльності, що негативно впливає на гідрохімічний режим водойм (скид у водойму неочищених стічних вод підприємств, скид комунальних стічних вод, а також тріски, тирси та інших шкідливих для гідробіонтів відходів виробництва, миття у водоймах тари з-під отрутохімікатів, автотранспортних засобів, а також прання з застосуванням хімічних миючих засобів); будь-які порушення природного стопу водойм; порушення режиму водоохоронних зон та прибережних смуг; знищення або пошкодження інформаційно-охоронних і межових знаків та аншлагів; інші види робіт, що можуть призвести до порушення природних звязків і ходу природних процесів, зміни геологічної будови, ґрунтового покриття Заказника, втрати наукової, естетичної цінності природного комплексу, що охороняється, а також такі що проводяться без відповідних наукових обґрунтувань. Природокористування на території Заказника здійснюється лише за наявності відповідного наукового обґрунтування, розробленого фаховими установами, що мають досвід відповідних робіт; - на території Заказника дозволяється у встановленому порядку: використання в освітньо-виховних цілях, проведення науково-дослідних робіт, організація систематичних спостережень за станом природного комплексу; обмежений випас худоби та сінокосіння відповідно до наукових рекомендацій; реінтродукція диких аборигенних видів тварин відповідно до наукових рекомендацій збереження і відтворення природних комплексів та обєктів Заказника; регулювання чисельності тварин за наявністю відповідних обґрунтувань та в межах затверджених лімітів; інші види діяльності, що не суперечать завданням Заказника і проводяться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища; включення території Заказника до відтворювальних ділянок мисливських угідь.

Заперечуючи проти позову, відповідач та треті особи (Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району, ОСОБА_6 оборони України, Кабінет Міністрів України) посилаються, зокрема, на:

- лист Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району від 11.11.2016р. №1963 з вимогою до відповідача тимчасово зупинити будь-які сільськогосподарські роботи на території полігону «Тарутинський» у відповідності до умов договору №5-2016 від 13.07.2016р.;

- Акти виконання робіт з розмінування місцевості за період з 01.10.2016р. по 05.11.2016р., загальний акт №31/д від 05.11.2016р. виконання робіт з розмінування місцевості, акти виконання умов договору на виконання послуг по обстеженню земельних ділянок з метою виявлення вибухонебезпечних предметів від 17.11.2016р., з яких вбачається, що в жовтні та листопаді 2016р. на території земельної ділянки Веселодолинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, переданої за спірним договором, піротехнічним підрозділом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області виконувались роботи з розмінування місцевості;

- укладену під час розгляду справи 05.04.2017р. між Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району (Сторона-1, третя особа) та Приватним підприємством «ШАНС-2016» (Сторона-2, відповідач) Додаткову угоду №2 до договору №5-2016 від 13.07.2016р., згідно з якою сторони дійшли згоди внести наступні зміни до договору №5-2016 від 13.07.2016р.: - пункт 1.1 договору викласти в наступній редакції: «Сторона-1 дозволяє Стороні-2 вирощувати сільськогосподарські культури на земельних ділянках Сторони-1 загальною площею 147 га із земель Тарутинського загальновійськового полігону, розташованого на території Веселодолинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. Сторони домовились залучити земельні ділянки, визначені цим пунктом договору, для вирощування сільськогосподарських культур згідно із схемою полів та актом обміру, що є невідємною частиною додаткової угоди №2 від 05.04.2017р. до договору №5-2016 від 13.07.2016р., які не передбачають залучення земельних ділянок, що входять до створюваного ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ»; - пункт 4.1 договору викласти в наступній редакції: «Сторони домовились, ціна договору складає 335160,00 (триста тридцять пять тисяч сто шістдесят грн.. 00 коп.) гривень, тобто із розрахунку 2280 гривень за один гектар за один календарний рік, а саме: не менш 8 відсотків із нормативної грошової оцінки»; - пункт 4.2 договору викласти в наступній редакції: «Розрахунки зі Стороною-1 проводяться у наступному порядку: - щомісяця рівними платежами, в строк до 15 числа наступного за платежем місяця протягом календарного року, у сумі 27930 (двадцять сім тисяч девятсот тридцять) гривень».

- видану в процесі розгляду справи Довідку Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 06.04.2017р. №216/01/2, в якій вказано, що в результаті роботи робочої групи встановлено межі спірної земельної ділянки та визначено, що земельна ділянка орієнтовною площею 150 га, яку обробляє ПП «ШАНС 2016», знаходиться за межами заказника місцевого значення «Тарутинський степ».

Позивач, звертаючись до господарського суду з даним позовом та наступною прийнятою судом до розгляду заявою про зміну предмету позову, вважає договір №5-2016 від 13.07.2016р. нікчемним як такий, що порушує публічний порядок та вимоги законодавства у сфері орендних правовідносин та просить застосувати наслідки нікчемності правочину шляхом зобовязання відповідача провести роботи по відновленню степу відповідно до Проекту здійснення заходів щодо відновлення степових природних комплексів на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», які були розорані у 2016р., розробленого завідувачем кафедри ботаніки Херсонського державного університету, доктором біологічних наук, професором ОСОБА_12, та екологами ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

За ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Згідно зі ст. 43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та обєктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та обєктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та обєктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Преамбулою Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та обєктів.

За преамбулою Закону України «Про природно-заповідний фонд України» природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та обєкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У звязку з цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та обєктів, що перебувають під особливою охороною.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та обєктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: Центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та обєктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення; органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на місцях, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення. Природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки загальнодержавного значення, а також регіональні ландшафтні парки є юридичними особами. Ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки місцевого значення та парки-памятки садово-паркового мистецтва відповідно до законодавства України можуть бути визнані юридичними особами.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та обєкти, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську, а також історико-культурну цінність, підлягають комплексній охороні, порядок здійснення якої визначається положенням щодо кожної з таких територій чи обєктів, яке відповідно до цього Закону та законодавства України про охорону памяток історії та культури затверджується центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та центральним органом виконавчої влади в галузі культури.

Статтею 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та обєктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об'єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об'єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об'єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Межі територій та об'єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та обєктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та обєктів природно-заповідного фонду. На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором.

У відповідності до ст. 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та обєкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо-виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об'єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих обєктів.

Статтею 14 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що режим територій та обєктів природно-заповідного фонду - це сукупність науково-обґрунтованих екологічних вимог, норм і правил, які визначають правовий статус, призначення цих територій та обєктів, характер допустимої діяльності в них, порядок охорони, використання і відтворення їх природних комплексів. Режим територій та обєктів природно-заповідного фонду визначається відповідно до цього Закону з урахуванням їх класифікації та цільового призначення. З метою визначення та обґрунтування заходів щодо провадження відповідно до законодавства та вимог міжнародних договорів природоохоронної, науково-дослідної, рекреаційної, господарської діяльності, охорони, відтворення та використання природних комплексів та обєктів, які передбачається здійснити протягом пяти років, а також стратегії розвитку обєкта природно-заповідного фонду на десять років розробляється проект організації території обєкта природно-заповідного фонду.

За вимогами ст. 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних обєктів у їх власників або користувачів.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на території заказника обмежується або забороняється мисливство та діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних обєктів, оголошених заказником, беруть на себе зобовязання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Статтею 39 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що для забезпечення необхідного режиму охорони природних комплексів та обєктів природних заповідників, запобігання негативному впливу господарської діяльності на прилеглих до них територіях установлюються охоронні зони. В разі необхідності охоронні зони можуть установлюватися на територіях, прилеглих до окремих ділянок національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, а також навколо заказників, памяток природи, заповідних урочищ, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків та парків-памяток садово-паркового мистецтва. Розміри охоронних зон визначаються відповідно до їх цільового призначення на основі спеціальних обстежень ландшафтів та господарської діяльності на прилеглих територіях.

За ст. 40 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» режим охоронних зон територій та обєктів природно-заповідного фонду визначається з урахуванням характеру господарської діяльності на прилеглих територіях, на основі оцінки її впливу на навколишнє природне середовище. В охоронних зонах не допускається будівництво промислових та інших об'єктів, мисливство, розвиток господарської діяльності, яка може призвести до негативного впливу на території та об'єкти природно-заповідного фонду. Оцінка такого впливу здійснюється на основі екологічної експертизи, що проводиться в порядку, встановленому законодавством України. Положення, що визначають режим кожної з охоронних зон територій та об'єктів природно-заповідного фонду, затверджуються державними органами, які приймають рішення про їх виділення. Охоронні зони територій та обєктів природно-заповідного фонду враховуються під час розробки проектно-планувальної та проектної документації.

У відповідності до ч.ч. 3, 5 ст. 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та обєктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та обєктів природно-заповідного фонду приймається Верховною ОСОБА_10 Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та обєкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобовязання.

Статтею 56 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» визначено, що державний кадастр територій та обєктів природно-заповідного фонду є системою необхідних і достовірних відомостей про природні, наукові, правові та інші характеристики територій та обєктів, що входять до складу природно-заповідного фонду.

Статтями 58, 59 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» встановлено, що:

- державний кадастр територій та обєктів природно-заповідного фонду містить відомості про правовий статус, належність, режим, географічне положення, кількісні і якісні характеристики цих територій та обєктів, їх природоохоронну, наукову, освітню, виховну, рекреаційну й іншу цінність;

- державний кадастр територій та обєктів природно-заповідного фонду ведеться центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища та його органами на місцях за рахунок державного бюджету;

- первинний облік кадастрових відомостей щодо територій та обєктів природно-заповідного фонду здійснюється адміністраціями природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків загальнодержавного значення, а також підприємствами, установами та організаціями, у віданні яких перебувають інші території та об'єкти природно-заповідного фонду, за їх рахунок;

- формами кадастрової документації є картки первинного обліку і державні кадастри територій та обєктів природно-заповідного фонду міст, районів, областей, Автономної Республіки Крим та України.

Організація охорони територій та обєктів природно-заповідного фонду визначена ст. 60 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», згідно з якою охорона природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, а також ботанічних садів, дендрологічних парків, зоологічних парків, парків-памяток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення, а також регіональних ландшафтних парків, управління якими здійснюється спеціальними адміністраціями, покладається на служби їх охорони, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Положення про службу державної охорони природно-заповідного фонду України затверджується Кабінетом Міністрів України. Охорона територій та обєктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків. Органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та обєктів природо-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» державний контроль за додержанням режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду здійснюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища, його органами на місцях, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, посадовими особами служби державної охорони природно-заповідного фонду України та іншими спеціально уповноваженими державними органами. Порядок здійснення державного контролю за додержанням режиму територій та обєктів природно-заповідного фонду визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути предявлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України»), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку відповідним доводам позивача.

Така ж правова позиція викладена і у п.п. 2.5.2, 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (з наступними змінами та доповненнями).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Така ж правова позиція викладена і у п.п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

При цьому реституція полягає в зобовязанні кожної із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину.

Така ж правова позиція викладена і у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Предметом спору у даній справі є застосування в порядку ст. 216 ЦК України наслідків недійсності правочину, який позивач вважає нікчемним в силу закону як такий, що порушує публічний порядок, оскільки спрямований на порушення права власності народу України на природні ресурси, враховуючи, що земельні ділянки площею 1039 га, на яких за договором від 13.07.2016р. №5-2016 Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району дозволено Приватному підприємству «ШАНС-2016» вирощувати сільськогосподарські культури, є землями природно-заповідного фонду України та входять до складу ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», а також порушує вимоги законодавства у сфері орендних правовідносин.

Водночас судом враховано наступне:

- в Проекті створення ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ» у Тарутинському районі Одеської області не визначено межі ландшафтного заказника;

- Положення про ландшафтний заказник місцевого значення «Тарутинський степ» затверджено вже під час розгляду даної справи 09.03.2017р., натомість в натурі межі ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ» не встановлені і на даний час;

- в матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації обмежень використання земельної ділянки або її частини в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ»;

- в матеріалах справи відсутній проект організації території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ»;

- в матеріалах справи відсутні докази про внесення до державного кадастру територій та обєктів природно-заповідного фонду відомостей про режим території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ»;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент укладання договору від 13.07.2016р. №5-2016 територія, на якій за договором було дозволено вирощувати сільськогосподарські культури, повністю або частково та в якій саме площі, входила до території оголошеного ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ».

За таких обставин відсутні підстави вважати, що самий факт укладання договору від 13.07.2016р. №5-2016 порушує публічний порядок через порушення екологічних прав громадян на обєкти природно-заповідного фонду.

Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи господарський судом визначено, що договір від 13.07.2016р. №5-2016 не є нікчемним, а є оспорюваним, який може бути визнаний недійсним лише в судовому порядку.

Водночас слід врахувати, що відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому в матеріалах справи відсутні та до суду не надано жодні належні та допустимі докази на підтвердження одержання будь-якою зі сторін договору в натурі будь-чого від виконання договору №5-2016 від 13.07.2016р., зокрема й того, що позивач просить відповідача повернути в порядку реституції за цивільним законодавством.

Тим більш, жодним чином не доведено наявності правових підстав для застосування судом реституції саме шляхом відновлення степу.

До того ж, позивач просить в якості застосування реституції зобовязати відповідача провести роботи по відновленню степу відповідно до Проекту здійснення заходів щодо відновлення степових природних комплексів на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», які були розорані у 2016р., розробленого завідувачем кафедри ботаніки Херсонського державного університету, доктором біологічних наук, професором ОСОБА_12, та екологами ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

Вказаний Проект здійснення заходів щодо відновлення степових природних комплексів на території ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», які були розорані у 2016р., є додатком до прийнятої судом до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову та містить в собі викладення правового статусу ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ» та наступні положення, зокрема:

- в частині території, яка потребує відновлення: вказано «відновити природний рослинний покрив потрібно на площі, яка сягає близько 1300 га; площа території, яка підлягає відновленню зазначається на картосхемі, що додається»;

- в частині шкоди, яка підлягає відновленню: визначені положення щодо відшкодування нанесених збитків (що жодним чином не входить до предмету спору у даній справі);

- метою та основними завданнями Проекту визначено «відновлення степової рослинності на розораних територіях ландшафтного заказника місцевого значення «Тарутинський степ», відповідно до стану степових природних комплексів, який був на момент початку розорювання»;

- в частині методики відновлення степу у Проекті вказано: «відновити степ на місці здійсненого розорювання ПП «Шанс 2016» з усім біорізноманіттям можливо шляхом технології прискореного відновлення степу. Технологія полягає в тому, що на ділянці висівається травосуміш (грубо - скошене у правильний час різнотравя розсівають по ділянці) та після низки агротехнічних заходів лишається на певну кількість років, захід повторюється певну кількість років і відбувається видалення бурянів. Після цього на ділянці прискорено поновлюється основний набір фонових видів степових рослин. Звісно, значно менший за видовим складом, ніж природний степ. Проте, далі в таких умовах стає можливим природне відновлення решти видів»;

- наводиться перелік конкретних дій, які необхідно здійснити для відновлення степу, а саме вказано «оскільки степ розорано менше року тому, має бути запроваджена така послідовність етапів:

І Розробка технології відновлення степу відповідно до конкретних умов та стану порушених степових екосистем заказника.

ІІ Вирівнювання та ущільнення розораних ґрунтів із застосуванням сільскогосподарської техніки.

ІІІ Застосування відповідних методів боротьби з рудеральною та інвазивною рослинністю та їх видалення.

IV Здійснення косіння степової рослинності з прилеглих ділянок та/або заготівля суміші насіння степових рослин.

V Розкидання посівного матеріалу (сіно та насіння) на розораній частині з метою засівання відновлювальної території насінням степових видів рослин.

V Проведення повторного ущільнення ґрунтів після висівання та розкидання посівного матеріалу»;

- в частині покладення витрат для виконання перерахованих дій (оренда техніки, оплата праці, витрати на паливо, оплата за науковий супровід) позивач просить їх покласти на ПП «Шанс 2016»;

- в частині моніторингу виконання проекту позивач просить зобовязати Мінприроди створити робочу групу із залученням фахівців відповідного профілю, а також здійснювати моніторинг проростання степових видів рослин науковцями на всіх етапах Проекту; науковий супровід та моніторинг провадити протягом 5 років; виконання проекту можливо, «якщо досягнуто результат - відновлено основний видовий склад степової рослинності на розораній ділянці»; нагляд за реалізацією Проекту позивач просить доручити здійснювати Департаменту екології та природних ресурсів Одеської обласної державної адміністрації;

- до Проекту додані і перелік та календарний план необхідних робіт для відновлення степової рослинності та перелічено види рослин, що охороняються на території заказника «Тарутинський степ».

При цьому позивачем у розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено суду наявності правових підстав для застосування розробленого в такий спосіб проекту та не надано суду належних та допустимих доказів:

- дійсної площі заказника, яка за посиланнями позивача потребує відновлення;

- особи, яка цю площу розорювала та площі такого розорення;

- необхідності застосування саме тих дій, на які вказує позивач у наданому проекті.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність позовних вимог про застосування наслідків нікчемності договору №5-2016 «Про вирощування сільськогосподарських культур» від 13.07.2016р. у спосіб, який просить позивач, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Іншого позивачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Водночас відповідно до п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині повязаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, повязаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац другий частини пятої статті 216 ЦК України).

Така ж правова позиція викладена і у п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно з ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що договір оренди передбачає перехід предмета оренди в користування орендаря, у якого виникає зустрічне зобовязання сплачувати орендну плату за користування ним.

За положеннями ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Оскільки згідно із частиною першою ст. 202, частиною третьою ст. 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, чи є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору надання послуг, а також зясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший, зокрема оренди землі.

При цьому, судам належить врахувати, що досліджуючи загальну мету договору, слід зясувати чи не було досягнуто сторонами згоди щодо всіх істотних умов такого договору, який прикриває юридично оформлений договір.

Встановивши, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі ч. 2 ст. 235 Цивільного кодексу України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Так, сторонами договору №5-2016 від 13.07.2016р. (Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району) виходячи з назви договору та при розгляді справи визначено правову природу договору №5-2016 від 13.07.2016р. як договору про надання послуг.

Слід зазначити, що зміст договору та його правова природа не залежать від його назви, а умови укладеного між Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району договору містять ознаки договору оренди у розумінні ст. 13 Закону України «Про оренду землі».

На відміну від договору надання послуг, договір оренди землі передбачає користування земельною ділянкою та вилучення внаслідок такого користування корисних властивостей землі.

Правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане в користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки).

Виходячи зі змісту укладеного договору №5-2016 від 13.07.2016р., який є повязаним з предметом спору у даній справі у розумінні п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України, відповідач на підставі договору №5-2016 від 13.07.2016р. фактично отримав на платній основі право користування земельною ділянкою для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району, а Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина отримувала плату за користування даною земельною ділянкою, яка встановлена договором виходячи з процентної ставки нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 1 гектар.

В той час як за договором про надання послуг такі послуги, надані відповідачем, мали б сплачуватись самою Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району.

За таких обставин, договір №5-2016 від 13.07.2016р. за своєю правовою природою містить ознаки договору оренди землі. При цьому з огляду на назву договору №5-2016 від 13.07.2016р. («Про вирощування сільськогосподарських культур») та правову позицію сторін договору щодо його правової природи, суд приходить до висновку, що фактично договір №5-2016 від 13.07.2016р. є удаваним правочином, який містить ознаки договору оренди землі.

За таких обставин відносини сторін за договором №5-2016 від 13.07.2016р. та порядок його укладання врегульовані законодавством, яке регулює правовідносини за договором оренди землі

Згідно з ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» наведено перелік істотних умов договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав та необхідність застосування наданого п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України права суду при прийнятті рішення по суті визнати недійсним повязаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству та визнає недійсним укладений між Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району договір №5-2016 від 13.07.2016р.

Аналогічні правові позиції у правовідносинах в частині удаваних правочинів - договорів оренди землі викладені і у постановах Вищого господарського суду України від 01.04.2015р. у справі №9168/4161/14, від 17.01.2017р. у справі №903/397/16, від 28.09.2016р. у справі №911/468/16, від 03.04.2015р. у справі №916/4161/14.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Міжнародної благодійної організації «ЕКОЛОГІЯ-ПРАВО-ЛЮДИНА» відмовити повністю.

2. Визнати недійсним договір №5-2016 від 13.07.2016р. «Про вирощування сільськогосподарських культур», укладений між Приватним підприємством «ШАНС-2016» та Білгород-Дністровською квартирно-експлуатаційною частиною району.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 18 квітня 2017р.

Головуючий суддя Ю.С. Бездоля

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Н.В. Рога