КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа№ 911/3112/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи 1: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 14.02.2017 року;

від третьої особи 2: ОСОБА_3 - представник за довіреністю від 13.06.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2016 року

у справі № 911/3112/16 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ"

треті особи: 1) ОСОБА_5

2) ОСОБА_4

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників

ВСТАНОВИВ:

Компанія СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ", що оформлене протоколом б/н від 26.11.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок відкликання позивачем довіреності, виданої на представника ОСОБА_6 на представництво інтересів позивача, було прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 26.11.2015, за відсутності кворуму для проведення загальних зборів товариства, що є безумовною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсними. Крім того, позивач посилається на той факт, що інший учасників товариства - ОСОБА_5, не був проінформований про проведення загальних зборів товариства, що свідчить про те, що такі збори не проводились, а мало місце зловживання відповідними правами з боку ОСОБА_6, який проігнорував законні права учасника товариства ОСОБА_5, позбавивши останнього можливості взяти участь у загальних зборах.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, третя особа 2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив обставин щодо проставлення штампу «Апостиль» більш, ніж через рік після прийняття рішення про скасування довіреності та не встановив, що рішення про анулювання довіреності набрало юридичної сили на території України не з моменту його прийняття, а з моменту засвідчення штампом «Апостиль», а саме 01.09.2016 року.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу ОСОБА_4 по справі № 911/3112/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В. та призначено до розгляду на 20.12.2016 року.

У судове засідання 20.12.2016 року представник відповідача та представник третьої особи 1 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача у судове засідання 20.12.2016 року не з'явився, однак через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи 2 у судовому засіданні 20.12.2016 року підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року відкладено розгляд справи до 17.01.2017 року.

У судове засідання 17.01.2017 року представник позивача, представник відповідача та представник третьої особи 1 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи 2 у судовому засіданні 17.01.2017 року надав додаткові пояснення по суті спору.

Крім того, представник третьої особи 2 подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 року продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи до 07.02.2017 року.

У судове засідання 07.02.2017 року представник відповідача та представник третьої особи 1 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача та представник третьої особи 2 у судовому засіданні 07.02.2017 року надали пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2017 року розгляд справи відкладено до 15.02.2017 року.

Колегія суддів, враховуючи перебування головуючої судді, Дідиченко М. А., у відпустці в період з 14.02.2017 року по 21.02.2017 року призначила іншу дату судового засідання - 23.02.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року враховуючи перебування у відпустці судді Пономаренка Є. Ю., який не є головуючим суддею, справу № 911/3112/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 23.02.2017 року, справу № 911/3112/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Кропивна Л. В.

У судове засідання 23.02.2017 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представники сторін, присутні у судовому засіданні 23.02.2017 року надали додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 року розгляд справи відкладено до 21.03.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 року враховуючи перебування на лікарняному судді Смірнової Л. Г., яка не є головуючою суддею, справу № 911/3112/16 передано на повторний атоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 20.03.2017 року, справу № 911/3112/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Кропивна Л. В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М. А., Кропивна Л. В.

У судове засідання 21.03.2017 року представник відповідача та представник третьої особи 1 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача та представник третьої особи 2 у судовому засіданні 21.03.2017 року підтримали свої правові позиції.

Ухвалою Київського апеляційного господасрького суду від 21.03.2017 року відкладено розгляд справи до 11.04.2017 року.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 11.04.2017 року не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи 1

Представник третьої особи 2 у судовоум засіданні 11.04.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ" здійснює свою діяльність на підставі нової редакції статуту, затвердженого загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ", оформленими протоколом від 26.08.2015.

Відповідно до п. 5.1. вказаної редакції статуту, статутний капітал товариства створений у розмірі: 6 015 000 грн. Частка учасника у статутному капіталі товариства становить: - частка Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) - 75 %, що складає 4 511 250 грн. Частка ОСОБА_5 - 25 %, що становить 1 503 750 грн. Вкладом учасника до статутного капіталу товариства є грошові кошти.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.11.2015 року відбулися збори учасників з наступним порядком денним: Про надання повноважень на підписання договору поруки генеральному директору товариства ОСОБА_11.

На загальних зборах учасників ТОВ "Фабрика "СКІФ" був присутній повірений позивача ОСОБА_6 та генеральний директор товариства - ОСОБА_12

Відповідно до рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ" від 26.11.2015, оформлених протоколом вирішено: надати генеральному директора ОСОБА_11 повноваження підписати від імені товариства договір поруки відповідно до договору позики від 26.11.2015 ОСОБА_6 на суму 5 750 000 грн.

Колегією суддів встановлено, що 27.04.2015 року Компанією СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) була видана ОСОБА_6 довіреність на представництво інтересів Компанії у відносинах з Товариством.

Водночас, письмовим рішенням директора Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН від 22.09.2015 вказану довіреність анульовано з 22.09.2015 року.

Звертаючись до суду першої інстанції позивач зазначає, що про факт відкликання та анулювання довіреності від 27.04.2015 року, виданої на ім'я ОСОБА_6, на адресу відповідача було направлено повідомлення від 10.11.2015 року, яке 25.11.2015 року отримано представником останнього, що підтверджується відміткою № 4 від 25.11.2015 на звороті повідомлення.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що станом на 26.11.2015 генеральний директор відповідача - ОСОБА_12 повинен був знати про відклик довіреності від 27.04.2015 на ім'я ОСОБА_6 та не мав права разом з ОСОБА_6 приймати рішення та підписувати протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ", а тому просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика "СКІФ", яке оформлене протоколом б/н від 26.11.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 не мав право підписувати спірний протокол, оскільки довіреність на ім'я останнього анульована з 22.09.2015 року, про що ОСОБА_6 був повідомлений 25.11.2015 року, що підтверджується відміткою № 4 на звороті повідомлення. Крім того, місцевий господарський суд встановив, що інший учасник товариства - ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про проведення зборів.

Водночас, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Рішення загальних зборів учасників товариства є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (п.2.12 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства"); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства"); відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства"). Аналогічні підстави, що є безумовними для визнання недійсним рішення загальних зборів наведено у Постанові №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (п.2.13 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Тобто, діючим законодавством України учасникам надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує їх права та охоронювані законом інтереси, у випадку, зокрема, недотримання встановленої процедури їх скликання та прийняття рішення без необхідного кворуму.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені вище положення законодавства, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, позивачем повинно бути доведено порушення вимог закону або установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика «СКІФ» під час скликання та проведення зборів вищого органу товариства, а також факт порушення його прав та законних інтересів, як учасника господарського товариства.

Так, згідно ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Колегією суддів встановлено, що в матерілах справи відсутні докази повідомлення учасників ТОВ «Фабрика «Скіф» про проведення загальних зборів, які були призначені на 26.11.2015 року.

При цьому, якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника (акціонера, члена) на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника (акціонера, члена) не є підставами для визнання рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) недійсними (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Водночас, колегія суддів зазначає, що представник Компанії Скайлайн Корпорейшн ОСОБА_6 був присутнім 26.11.2015 року на загальних зборах товариства, а отже був належним чином повідомлений про їх проведення.

Щодо твердження апелянта про неповідомлення іншого учасника товариства - ОСОБА_5, про проведення загальних зборів, то колегія суддів зазначає, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що третя особа - ОСОБА_5, не подавав до суду відповідний позов щодо порушення його корпоративних прав. Водночас, останній не позбавлений права скористатися передбаченим законом способом захисту порушеного права.

Як вказувалось вище, в якості обґрунтування наявності підстав для визнання рішення загальних зборів від 26.11.2015 року недійсним, позивачем зазначено, що на загальних зборах 26.11.2015 року був присутній представник компанії ОСОБА_6, довіреність якого була відкликана з 22.09.2015 року, а отже останній не міг брати участі у зборах, ставити свій підпис на протоколі загальних зборів, що свідчить про відсутність кворуму.

Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів (ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до п. 9.8 Статуту ТОВ «Фабрика «СКІФ», збори вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотків голосів.

Як зазначалось вище, станом на 26.11.2016 року учасниками товариства були: Компанія СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) (з часткою у розмірі 75% статутного капіталу); громадянин України ОСОБА_5 (з часткою у розмірі 25% статутного капіталу).

Відповідно до ст.58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Частиною 1 ст.237 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ч.ч.1, 3 ст.244 Цивільного кодексу України).

Учасники (акціонери) можуть брати участь у загальних зборах особисто або через представника. Довіреність представника повинна відповідати загальним вимогам, передбаченим цивільним законодавством, зокрема частиною третьою статті 247 Цивільного кодексу України (п. 2.23 Постанови №4 від 26.02.2016р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" ).

Відповідно до п. 7.1 Статуту ТОВ «Фабрика «СКІФ», встановлено, що учасник товариства має право брати участь в управлінні справами товариства особисто або через свого представника на загальних зборах учасників, замінити свого представника в будь-який час, повідомивши про це інших учасників попередньо.

Як встановлено колегією суддів, 27.04.2015 року ОСОБА_6 було видано довіреність на представництво інтересів Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION).

Водночас, позивач зазначає, що ним було прийнято рішення про відкликання з 22.09.2015 року довіреності ОСОБА_6 від 27.04.2015 року.

Разом з тим, 26.11.2015 року були проведені загальні збори учасників ТОВ «Фабрика «Скіф», на яких інтереси Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) представляв ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності від 27.04.2015 року.

На вказаних зборах було вирішено надати генеральному директору товариства ОСОБА_11 повноваження підписати від імені товариства договір поруки відповідно до договору позики від 26.11.2015 року ОСОБА_6 на суму 5 750 000, 00 грн.

Так, відповідно до ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 248 ЦК України, у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов'язаний негайно повернути довіреність.

Отже, скасування довіреності має юридичне значення для представника і третіх осіб лише в тому випадку, якщо вони були сповіщені про це. При цьому, права і обов'язки стосовно третьої особи, що виникли внаслідок дій представника або його заступника до того, як вони дізналися або повинні були дізнатися про припинення довіреності, зберігають силу для особи, що видала довіреність і його правонаступників.

В підтвердження повідомлення про відкликання вказаної довіреності, позивач надав суду повідомлення від 10.11.2015 року на ім'я Загальних зборів засновників ТОВ «Фабрика «Скіф» (копія директору ТОВ «Фабрика «Скіф). При цьому, позивач зазначає, що дане повідомлення було отримано представником товариства, що підтверджується відміткою № 4 від 25.11.2015 року на звороті повідомлення.

Однак, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення відповідачу вищевказаного повідомлення про відкликання довіреності, зокрема засобами поштового зв'язку.

Водночас, відмітка № 4 від 25.11.2015 року на звороті повідомлення не може вважатися належним доказом отримання, оскільки містить підпис не встановленої особи. Крім того, відсутні штамп або печатка про отримання вказаного повідомлення відповідачем.

Також, позивач не надав суду інших доказів, які б свідчили про отримання відповідачем повідомлення про відкликання довіреності.

Тому колегія суддів не може прийти до однозначного висновку, що вказане повідомлення було отримано уповноваженим представником відповідача.

До того ж, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10.4 статуту ТОВ «Фабрика «Скіф» встановлено, що генеральний директор без доручення діє від імені товариства, представляє його у відносинах з третіми особами.

Так, з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Фабрика «Скіф» від 26.11.2015 року вбачається, що генеральний директор відповідача - ОСОБА_11 був присутнім на вказаних загальних зборах. При цьому, останній не заперечував наявність у ОСОБА_6 повноважень щодо представництва інтересів Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION).

Таким чином, зазначене додатково свідчить про необізнаність відповідача про відкликання довіреності від 27.04.2015 року виданої на ім'я ОСОБА_6

Щодо акту приймання - передачі документів від 30.10.2015 року про передачу ОСОБА_6 рішення про анулювання довіреності, то колегія суддів зазначає, що вказаний акт не є належним та допустимим доказом повідомлення відповідача про відкликання довіреності, яка видана особі для представлення інтересів позивача, оскільки не свідчить про те, що ОСОБА_6 дізнавшись про відкликання довіреності повідомив про це відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що як вказувалося вище, згідно п. 7.1 статуту товариства, учасник має право замінити свого представника в будь-який час, однак попередньо повідомивши про це інших учасників.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, як інший учасник товариства не був повідомлений позивачем про відкликання довіреності від 27.04.2015 року виданої на ім'я ОСОБА_6

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач та треті особи знали про відкликання довіреності виданої Компанією СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) на ім'я ОСОБА_6, а отже права і обов'язки стосовно третьої особи, що виникли внаслідок дій представника зберігають силу для позивача.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.2 Гаагської Конвенції від 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, і набула чинності для України 22 грудня 2003 року кожна з договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Стаття 3 Гаагської Конвенції від 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів встановлює, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Таким чином, виходячи з положень Гаагської Конвенції від 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, офіційні документи, які були складені на території однієї з договірних держав і мають бути представлені на території іншої договірної держави, засвідчуються спеціальним штампом «APOSTILLE» уповноваженим органом їх держави-походження.

Отже, іноземні документи, у тому числі документи видані на території Республіки Сейшельські острови, користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови засвідчення штампом «APOSTILLE».

Однак, письмове рішення директора компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) було прийняте 22.08.2015 року, апостильовано 01.09.2016 року, тобто більш ніж через рік після його нібито прийняття.

Таким чином, під час проведення спірних загальних зборів, рішення про відкликання довіреності ОСОБА_6 не мало юридичної сили на території України.

Враховуючи вище викладене, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено належними та допустими доказами наявність підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Фабрика «Скіф», яке оформлене протоколом від 26.11.2015 року, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Так, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку доказам наявним в матеріалах справи, у зв'язку із чим прийшов до невірних висновків у даній справі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Київської області від 11.11. 2016 року - скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2016 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2016 року у справі № 911/3112/16 скасувати.

3. У задоволенні позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Компанії СКАЙЛАЙН КОРПОРЕЙШН (SKYLINE CORPORATION) (Сьют 1, поверх 2, Саунд Енд Віжн Хаус, Франсіс Рейчел Стріт, Вікторія, Мае, Сейшельські острови; реєстраційний номер 005841) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 515, 80 грн.

5. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 911/3112/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна