ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2017 р. Справа № 920/1154/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.,

за участю представників:

першого відповідача ОСОБА_1 (довіреність №16/1230 від 27.12.2016),

позивача не зявився,

другого відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу першого відповідача (вх. №821 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 13.02.2017 у справі № 920/1154/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКБ Сумиводстрой", м.Суми,

до 1) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", м.Київ, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Тепло-Світ", м.Суми,

про стягнення 571216,67 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.02.2017 (суддя Коваленко О.В.) позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" і ТОВ науково-виробничого підприємства "Тепло-Світ" на користь ТОВ "СБК Сумиводстрой" 430048,39 грн. страхового відшкодування, 89755,79 грн. пені, 11030,12 грн. 3% річних, 40382,37 грн. інфляційних збитків, 8568,25 грн. судового збору.

Перший відповідач, ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. А саме, апелянт зазначає, що на момент настання страхового випадку (пожежі застрахованого транспортного засобу, що сталася 03.11.2015) ТОВ "СБК Сумиводстрой" не було здійснено плату за страхування у встановленому договором порядку, у звязку з чим дія договору страхування припинилася у відповідності до п.32.3 даного договору та п.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про страхування".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 20.04.2017. Запропоновано учасникам процесу надати суду апеляційної інстанції: апелянту - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі; іншим учасникам процесу - відзиви на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

14.04.2017 позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що, на його думку, дія договору страхування не припинилася, оскільки у звязку із настанням страхового випадку у червні 2016 року строк внесення страхового платежу було змінено із сплати частинами на сплату одноразово, при цьому, у відповідності до п.31.4 договору страхування, несплата страхувальником несплачених частин страхового платежу не є підставою для відмови у здійсненні страховиком виплати страхового відшкодування (страхової виплати). Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Другий відповідач, ТОВ НВП "Тепло-Світ", 14.04.2017 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про згоду з доводами апелянта, просить апеляційну скаргу задовольнити. Також даний учасник процесу просить суд розглядати справу без присутності його представника.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, не направив свого представника для участі у вказаному засіданні та не повідомив суд про причини його неявки.

Присутній в судовому засіданні представник першого відповідача підтримав викладену ним письмово правову позицію.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, в межах строків, встановлених ч. 1 ст.102 ГПК України було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

12.12.2014 між ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" (страховик) і ТОВ СБК Сумиводстрой (страхувальник) було укладено договір №06/0674462/1936/14 добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі за текстом договір), відповідно до умов якого сторони визначили, що застрахованим вважається автомобіль НОМЕР_1, 2014 року випуску, що належить ТОВ СБК Сумиводстрой (а.с.15).

Згідно п. 36.5. договору страховими ризиками за варіантом А (повне КАСКО) є: ДТП, стихійні лиха, пожежа, протиправні дії третіх осіб (ПДТО), викрадення.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що страхова сума є агрегатною, тобто у разі настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування ліміт зобовязань страховика /максимальний розмір страхового відшкодування, який на момент укладення Договору дорівнює відповідній страховій сумі/ зменшується на розмір виплаченого відшкодування (п. 36.8.1 Договору) та складає 900000,00 грн. (п.9.3 Договору).

Згідно п.п. 18,19 Договору розмір страхового тарифу становить 4,42%, а розмір страхового платежу 38160,00 грн. Відповідно до п. 23 Договору загальний страховий платіж за Договором становить 38360,00 грн.

Зі змісту п. 23.2 Договору вбачається, що сторони погодили наступний графік сплати страхового платежу частинами:

частина 1 9590,00 грн. по 12.12.2014 включно (п. 23.2.1);

частина 2 9590,00 грн. по 12.03.2015 включно (п. 23.2.2.);

частина 3 9590,00 грн. по 12.06.2015 включно (п.23.2.3);

частина 4 9590,00 грн. по 12.09.2015 включно (п. 23.2.4.).

Згідно з п. 22 договору, строк його дії визначено тривалістю в один рік.

Пунктом 32 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати, зазначеної у п. 22 договору, за умови сплати страховику та зарахування на його поточний рахунок страхового платежу або його першої частини у повному розмірі та в терміни, зазначені у п.23 договору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується сторонами в ході апеляційного провадження, позивач (страхувальник) перерахував першу частину страхового платежу в розмірі 9590,00 грн. 12.12.2014, а отже договір набрав чинності в день його укладення 12.12.2014 та мав діяти до 12.12.2015.

Відповідно до п. 32.3 договору, у разі несплати або сплати не в повному розмірі чергової частини страхового платежу дія договору вважається припиненою та договір втрачає чинність з 00 годин 00 хвилин дати, наступної за встановленою датою сплати чергової частини страхового платежу з урахуванням умов, визначених у п. 32.6.3. Договору.

Пунктом 32.6.3. договору визначено, що дія договору припиняється та договір втрачає чинність у разі несплати позивачем чергової частини страхового платежу у встановлені договором строки або сплати в неповному обсязі (якщо договором передбачена сплата страхового платежу частинами), крім випадків, передбачених п. 31.4 договору, яким встановлено, що у разі сплати страхового платежу частинами і настанням страхового випадку до повної сплати страхувальником страхового платежу за договором, вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які страхувальник повинен сплатити страховику протягом 10 робочих днів з дня наступного за днем настання події. Несплата страхувальником несплачених частин страхового платежу у зазначений строк не є підставою для відмови у здійсненні страховиком виплати страхового відшкодування (страхової виплати). При цьому страховик зменшує розмір страхового відшкодування (страхової виплати) на суму однієї або декількох несплачених частин страхового платежу, про що зазначається в страховому акті.

Із матеріалів справи вбачається, що під час дії договору, 03.02.2015 позивач звернувся до першого відповідача з заявою №67 про факт настання події (02.02.2015 виявлено подряпини на лобовому склі застрахованого автомобіля), яка визнана страховим випадком та за результатами розгляду якої першим відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 14878,00 грн. (страховий акт від 04.03.2015 №, а.с.136).

10.02.2015 перший відповідач листом №17-05/1685 (а.с.138) повідомив позивача про те, що страхова виплата в сумі 14878,00 грн. по події від 02.02.2015, в якій пошкоджене лобове скло застрахованого транспортного засобу, була утримана страховиком як частка несплачених платежів за договором, а також зазначив про необхідність сплатити частину третього страхового платежу в розмірі 4302,00 грн. у термін до 12.06.2015 та четверту частину в сумі 9590,00 грн. до 12.09.2015. Таким чином, першим відповідачем фактично визнано, що і після страхової події 02.02.2015 встановлений договором графік внесення чергових платежів продовжував діяти.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач сплатив частину третього страхового платежу згідно з платіжним дорученням №68 від 15.06.2015 тобто внесення вказаного платежу було прострочено на 4 дні. Однак, відповідно до пояснень першого відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.94) ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" визнала договір автоматично продовженим до 12.09.2015 тобто до строку, встановленого сторонами для сплати четвертої частини страхового платежу, яка відповідно до правової позиції першого відповідача, наведеної у відзиві на позовну заяву, в разі оплати у строки, визначені в п.23 договору, буде продовжувати дію договору страхування до 11.12.2015.

04.11.2015 позивач звернувся до першого відповідача із заявою № про настання страхового випадку загорання застрахованого транспортного засобу, що сталось внаслідок підпалу 03.11.2015 в період часу з 09.00 год. до 10.00 год., та підтверджується копією витягу з кримінального провадження №0005988 та довідкою Сумського міського відділу ДСНС України від 04.11.2015 №1137 (а.с. 20 22).

03.11.2015 позивачем було перераховано першому відповідачу в рахунок оплати страхового платежу 9590,00 грн. згідно з платіжним доручення №337 від 03.11.2015. Вказану суму не було повернуто отримувачем платникові.

Натомість ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" надано страхувальникові інформацію про перелік документів, які необхідні для відшкодування збитків за страховим випадком (а.с.142), а також 04.11.2015 направлено запити до Сумського МВ УМВС України в Сумській області, до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Сумській області, до Сумського МВ Управління ДСНС України в Сумській області (а.с. 143 - 145) з проханням надати представникові ТОВ "СБК Сумиводстрой" відповідні документи (копію постанови про відкриття кримінального провадження за фактом підпалу, копію акту про пожежу та інформацію про причини пожежі тощо).

05.11.2015 було складено протокол огляду транспортного засобу, який підписано, у тому числі, представником ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" (а.с.31). Також на замовлення першого відповідача субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 було виготовлено звіт №203-15 від 23.11.2015 (а.с.24), відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу Toyota Land Cruiser Prado 150, державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок пошкодження становить 483200,44 грн. без врахування ПДВ.

Як зазначено першим відповідачем у відзиві на позовну заяву (а.с.95), вищевказані дії ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" було здійснено після настання події, що мала місце 03.11.2015, саме на виконання обовязків, передбачених договором страхування. Отже, перший відповідач не вважав свої обовязки за договором припиненими після 13.09.2015.

Разом з тим, 02.12.2015 листом №17-10/14560 перший відповідач повідомив позивача про те, що подія, яка відбулась 03.11.2015, не може вважатися страховим випадком та у нього відсутні підстави для виплати страхового відшкодування у звязку з тим, що Договір припинив свою дію о 00 год. 00 хв. 13.09.2015 у звязку з несплатою чергової частини платежу до 12.09.2015. Після надсилання позивачем заяви-претензії від 15.12.2015 про перегляд прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування перший відповідач повторно відмовив позивачу листом від 18.12.2015 №17-12/15419.

У відзиві на апеляційну скаргу перший відповідач із посиланням на п.32.3 договору також зазначає, що, на його думку, дія договору страхування припинилася з 00 год. 00 хв. 13.09.2015.

Водночас, в апеляційній скарзі ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" наведено інший розрахунок стосовно часу дії договору. А саме, апелянт стверджує, що у звязку з настанням страхового випадку 02.02.2015, у відповідності до умов п. 31.4 договору (яким встановлено, що у разі сплати страхового платежу частинами і настанням страхового випадку до повної сплати страхувальником страхового платежу за договором, вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які страхувальник повинен сплатити страховику протягом 10 робочих днів з дня наступного за днем настання події), для страхувальника строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу настав 16.02.2015, і оскільки відповідні платежі не було внесено у вказаний строк, то наслідком невиконання страхувальником свого обовязку є припинення дії договору відповідно до вищенаведених положень п.32.3 договору.

В судовому засіданні 20.04.2017 представник апелянта зазначав, що, на його думку, договір припинився 13.09.2015, але водночас посилався на вищенаведені умови п. 31.4 договору та вказував, що позивач повинен був повністю сплатити усі несплачені частини страхового платежу ще після першого страхового випадку, який настав 02.02.2015.

Також апелянт вважає, що в даному спорі обставини припинення договору не є обставинами, з якими закон повязує дострокове припинення договору.

Надаючи правову оцінку вищевказаним твердженням, колегія суддів зазначає наступне.

Як уже зазначалося, сторонами визначено строк дії договору до 12.12.2015, відповідно, припинення договору до вказаної дати за своєю правовою природою є достроковим. Із п.32 договору вбачається, що сторони визначили декілька підстав для його дострокового припинення, у даному випадку, на думку першого відповідача, такою підставою є прострочення позивачем внесення страхового платежу.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 28 Закону України Про страхування дія договору страхування припиняється та втрачає чинність у разі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору.

Як вбачається з п.32.6.3 договору, сторони дійшли згоди, що страховик не зобовязаний предявляти страхувальнику вимогу про необхідність сплатити страховий платіж та (або) його чергову частину.

Разом з тим, стосовно наслідків несплати страхових платежів колегія суддів відзначає суперечливість у врегулюванні даного питання сторонами договору.

А саме, пунктом 32.3 договору, на який посилається перший відповідач, у разі несплати або сплати не в повному розмірі чергової частини страхового платежу дія договору вважається припиненою та договір втрачає чинність з 00 годин 00 хвилин дати, наступної за встановленою датою сплати чергової частини страхового платежу з урахуванням умов, визначених у п. 32.6.3. Договору. Пунктом 32.6.3. договору визначено, що дія договору припиняється та договір втрачає чинність у разі несплати позивачем чергової частини страхового платежу у встановлені договором строки або сплати в неповному обсязі (якщо договором передбачена сплата страхового платежу частинами).

Тобто вказані пункти стосуються порядку сплати чергових платежів.

Однак в ході розгляду даної справи обидві сторони, враховуючи настання страхового випадку 02.02.2015, посилалися на п. 31.4 договору, яким встановлено, що у разі сплати страхового платежу частинами і настанням страхового випадку до повної сплати страхувальником страхового платежу за договором, вважається, що настав строк сплати усіх несплачених частин страхового платежу, які страхувальник повинен сплатити страховику протягом 10 робочих днів з дня наступного за днем настання події. Несплата страхувальником несплачених частин страхового платежу у зазначений строк не є підставою для відмови у здійсненні страховиком виплати страхового відшкодування (страхової виплати).

Таким чином, із даної норми вбачається, що у разі настання строку сплати усіх несплачених частин страхового платежу правових наслідків у вигляді припинення договору не передбачено, навпаки, страховик у такому випадку не має права відмовити у виплаті страхового відшкодування. Тому, на думку позивача, перший відповідач необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що останній платіж у розмірі 9590,00 від 03.11.2015 було здійснено несвоєчасно.

Натомість перший відповідач вважає прострочення даного платежу підставою для припинення договору в порядку пункту 32.6.3. При цьому правова позиція ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" також є суперечливою: як було встановлено вище, незважаючи на несвоєчасне внесення позивачем третьої частини страхового платежу ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" визнала договір автоматично продовженим до 12.09.2015, також листом від 10.02.2015 перший відповідач підтвердив, що і після страхової події 02.02.2015 встановлений договором графік внесення чергових платежів продовжував діяти - тоді як в апеляційній скарзі ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" посилається на те, що договір є припиненим, оскільки страхувальником не було внесено усі несплачені частини страхового платежу у строк до 16.02.2015.

Таким чином, за умов суперечливості у врегулюванні сторонами правовідносин за договором, колегія суддів при вирішенні питання щодо строку дії договору враховує фактичні обставини справи, а саме дії сторін, спрямовані на його виконання.

Як було встановлено вище, перший відповідач вчиняв відповідні дії, у тому числі, після настання події 03.11.2015 - що свідчить про визнання ним чинності договору на вищевказану дату, тобто ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" своїми конклюдентними діями (вжиття заходів щодо встановлення факту пожежі, визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику застрахованого транспортного засобу, не повернення позивачеві коштів, сплачених 03.11.2015) підтвердила наявність волевиявлення щодо продовження дії договору.

У разі відсутності відповідного волевиявлення в подальшому, перший відповідач не був позбавлений права ініціювати дострокове припинення договору в порядку п.32.7 договору, але у такому випадку він повинен був заздалегідь повідомити про це позивача у відповідності до ч.3 ст. 28 Закону України Про страхування, на яку обґрунтовано посилається місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні, а також до умов п. 32.7 договору, яким передбачено, що сторона, яка вимагає дострокового припинення дії договору, направляє іншій стороні відповідне повідомлення не менше ніж за 5 робочих днів до дати дострокового припинення дії договору. Однак доказів направлення першим відповідачем позивачеві зазначеного повідомлення матеріали справи не містять.

В судовому засіданні 20.04.2017 представник апелянта посилався на те, що чинність договору перевіряється страховиком лише на стадії прийняття рішення, тому ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" було вчинено відповідні дії на виконання умов договору безпосередньо після настання події 03.11.2015, оскільки закон зобовязує страховика до здійснення таких дій незалежно від чинності договору із страхувальником на момент звернення останнього за виплатою страхового відшкодування. При цьому посилань на норми закону, якими було б передбачено відповідний обовязок страховика, першим відповідачем не наведено.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про страхування", страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. У ч.1 ст.6 цього ж закону визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком.

Як уже зазначалося, правовідносини між сторонами виникли саме із договору добровільного комплексного автострахування. Відповідно, правового статусу страхувальника, який зокрема має право звертатися до страховика за виплатою страхового відшкодування, ТОВ "СКБ Сумиводстрой" набуває виключно за умови чинності вказаного договору на момент такого звернення. Відповідне вбачається із приписів вищенаведених норм законодавства, тому посилання першого відповідача на порядок розгляду заяв страхувальників, що практикується у ПрАТ "Страхова компанія "Провідна", а саме, на те, що перевірка своєчасності внесення страхових платежів та чинності договору здійснюється не відразу після звернення, а лише на стадії прийняття рішення щодо виплати відшкодування, після збирання страховиком усіх необхідних документів колегія суддів не вважає належними аргументами.

З цих же підстав колегія суддів не визнає переконливими посилання ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" на те, що четверту частину страхового платежу страхувальником було внесено 03.11.2015 вже після того, як сталася пожежа оскільки даний факт не змінює тих обставин, що перший відповідач своїми діями фактично виявив згоду із чинністю укладеного між сторонами договору, незважаючи на прострочення позивачем сплати відповідної частини страхового платежу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відмова ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" у виплаті страхового відшкодування із посиланням на припинення договору є необґрунтованою, оскільки подія, яка сталася 03.11.2015 (загорання транспортного засобу, що належить позивачу) мала місце в період дії договору та вважається страховим випадком.

В апеляційній скарзі перший відповідач також зазначає, що суд першої інстанції не дослідив тієї обставини, що відповідно до умов договору страхове відшкодування виплачується за вирахуванням ПДВ.

Проте, як вбачається із складеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 звіту №203-15 від 23.11.2015 (а.с.24), вартість матеріального збитку, нанесеного страхувальнику, визначено в розмірі 483200,44 грн. без врахування ПДВ, тому вищевказане твердження апелянта є таким, що спростовується матеріалами справи і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Будь-яких інших заперечень та контррозрахунків щодо розміру заявленої позивачем до стягнення суми страхового відшкодування та нарахувань на неї у вигляді пені, відсотків річних та інфляційних відповідачами не надано суду першої та апеляційної інстанції. Колегія суддів перевірила наданий позивачем розрахунок та дійшла висновку про те, що він є арифметично і методологічно правильним.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, місцевим господарським судом правомірно, із посиланням на умови договору, норми Закону України "Про страхування", ст. 625 ЦК України, ст. 232 ГК України, стягнуто на користь ТОВ "СБК Сумиводстрой" 430048,39 грн. страхового відшкодування, 89755,79 грн. пені, 11030,12 грн. 3% річних, 40382,37 грн. інфляційних збитків в солідарному порядку з ПрАТ "Страхова компанія "Провідна" і ТОВ науково-виробничого підприємства "Тепло-Світ" як поручителя за укладеним із ТОВ "СБК Сумиводстрой" договором поруки від 15.12.2014 (а.с.19), у відповідності до приписів ст. 553, 554 ЦК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення має бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 13.02.2017 у справі №920/1154/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.04.17

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.