РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2017Справа №910/4021/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дезомаркет"

до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"

про стягнення 262000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Дехтярьов С.В. - представник за довіреністю б/н від 13.03.2017

від відповідача: Петренко В.В. - представник за довіреністю б/н від 21.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.03.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезомаркет» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» про стягнення 262000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що 06.11.2014 Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське», правонаступником якого є відповідач, емітувало позивачу простий вексель серія АА №2785838 на суму 262000, 00 грн. зі строком платежу 09.12.2014. Даний вексель не був пред'явлений до платежу 09.12.2014 протягом двох наступних робочих днів, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з вимогою №05/10-2016 щодо сплати суми векселя, однак дані вимоги виконані відповідачем не були. За наведених обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 262000,00 грн. заборгованості за векселем серія АА №2785838 від 06.11.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4021/17, розгляд справи призначено на 04.04.2017.

У судовому засіданні 04.04.2017 представник відповідача подав суду відзив на позов із викладеними запереченнями з тих підстав, що заборгованість за векселем серія АА №2785838 на суму 262000, 00 грн. була предметом розгляду справи №910/16570/16 про стягнення заборгованості за договором поставки №1 від 04.04.2014; за наслідками розгляду спору у справі №910/16570/16 Господарським судом винесено рішення, яким позов задоволено частково, в тому числі, стягнуто заборгованість за спірним векселем. Також відповідач зазначає, що особливим платником по даному векселю виступає Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Фінансова ініціатива», який в силу п. 11.4. постанови Національного банку України від 16.12.2002 №508 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями у національній валюті на території України» виконує платіж від імені та за дорученням платника. Крім цього, відповідач вказує на можливість здійснення платежу за векселем лише у разі пред'явлення його оригіналу, тоді-як разом з вимогою позивачем було надіслано лише копію векселя. Окрім наведеного, відповідач вказує, що введення у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Фінансова ініціатива» тимчасової адміністрації не є перешкодою для вчинення ним операцій з перерахунку коштів.

У судовому засіданні 04.04.2017 оголошено перерву до 18.04.2017.

11.04.2017 відділом діловодства суду отримано від позивача заперечення на відзив, відповідно до яких зазначено, що векселедавець на спірному векселі зазначив назву банку оскільки саме у ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" відкрито рахунок на ім'я векселедавця, що підтверджується, зокрема, копією банківської виписки з поточного рахунку позивача.

18.04.2017 відділом діловодства суду отримано від відповідача клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просить суд витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16570/16.

У судове засідання 18.04.2017 з'явились представники позивача та відповідача. Представник позивача підтримав позов в повному обсязі, представник відповідача заперечив проти позову та підтримав клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Розглянувши клопотання про витребування доказів, судом не вбачається підстав для його задоволення, оскільки у Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення суду на наслідками розгляду спору у справі №910/16570/16, із відповідним описом підстав та предмету заявленого позову, а також доказів, на підставі яких судом встановлено відповідні обставини.

У судовому засіданні 18.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.2014 Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське» емітувало Товариству з обмеженою відповідальністю"ДЕЗОМАРКЕТ" простий вексель серія АА №2785838 на суму 262000, 00 грн. зі строком платежу 09.12.2014 (копія у матеріалах справи, а оригінал досліджено у судовому засіданні 18.04.2017, про що зазначено у протоколі судового засідання).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2017 № , Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське» було припинено 18.02.2016, а його правонаступником є Публічне акціонерне товариство "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД".

Згідно з положеннями п. 1.1. статуту Публічного акціонерного товариства "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" стало повним (універсальним) правонаступником прав та обов'язків припинених через реорганізацію шляхом приєднання юридичних осіб, до переліку яких входить і Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське».

Судом встановлено, що 10.10.2016 позивач звернувся до відповідача із вимогою від 05.10.2016 №05/10-2016 про оплату простого векселя серія АА №2785838, відповідно до якої позивач просив підписати та скріпити печаткою акт про пред'явлення векселя до платежу від 05.10.2016 та перерахувати 262000,00 грн.

Судом встановлено, що дану вимогу позивачем було надіслано 10.10.2016 окремо: на адресу місцезнаходження відповідача, на адресу місцезнаходження філії Чорнобаївське, на адресу місцезнаходження банку - ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», що підтверджується наданими описами вкладення, повідомленнями про вручення та фіскальними чеками, копії яких долучені до позову.

Судом встановлено, що 09.11.2016 позивач повторно звернувся до відповідача із вимогою від 07.11.2016 №07/11-2016 про оплату простого векселя серія АА №2785838, відповідно до якої позивач просив підписати та скріпити печаткою акт про пред'явлення векселя до платежу від 05.10.2016 та перерахувати 262000,00 грн.

Судом встановлено, що дану вимогу позивачем було надіслано 09.11.2016 окремо: на адресу місцезнаходження відповідача, на адресу місцезнаходження філії Чорнобаївське, на адресу місцезнаходження банку - ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», що підтверджується наданими описами вкладення, повідомленнями про вручення та фіскальними чеками, копії яких долучені до позову.

Судом встановлено, що відповіді на вимоги позивача від 05.10.2016 №05/10-2016 та від 07.11.2016 №07/11-2016 відповідач не надав, акт про пред'явлення векселя до платежу не підписав.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що 06.11.2014 року Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське», правонаступником якого є відповідач, емітувало позивачу простий вексель серія АА №2785838 на суму 262000, 00 грн. зі строком платежу 09.12.2014. Даний вексель не був пред'явлений до платежу 09.12.2014 протягом двох наступних робочих днів, у зв'язку з чим 05.10.2016 позивач звернувся до відповідача з вимогою №05/10-2016 щодо сплати суму векселя, однак дані вимоги виконані відповідачем не були. За наведених обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 262000,00 грн. заборгованості за векселем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про обіг векселів в Україні", зобов'язуватися та набувати права за переказними і простими векселями на території України можуть юридичні та фізичні особи.

Простий вексель являє собою просту, нічим не обумовлену або за наказом конкретної особи обіцянку векселедавця сплатити визначену суму. За простим векселем векселедавець самостійно приймає на себе безумовне зобов'язання платежу, тобто є одночасно і платником, якщо він не визначив платником за векселем будь-яку третю особу, тобто не здійснив доміціляцію векселя.

Статтею 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (Уніфікований закон) передбачено, що простий вексель містить:

- назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

- безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

- зазначення строку платежу;

- зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

- найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж;

- зазначення дати і місця видачі простого векселя;

- підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Згідно зі ст. 77 Уніфікованого закону, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

У частині 1 статті 78 Уніфікованого закону встановлено, що векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Прості векселі зі строком платежу у визначений строк від пред'явлення повинні бути протягом строків, встановлених статтею 23, пред'явлені векселедавцю для відмітки. Перебіг строку починається від дати відмітки, підписаної векселедавцем на векселі. Відмова векселедавця зробити датовану відмітку повинна бути засвідчена протестом (стаття 25), дата якого є початком строку від пред'явлення (стаття 78 Уніфікованого закону).

У відповідності до ст. 38 Уніфікованого закону держатель переказного векселя зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи від пред'явлення, повинен пред'явити вексель для платежу або в день, в який він підлягає оплаті, або в один із двох наступних робочих днів.

Так, у простому векселі серія АА 2785838 від 06.11.2014 сторони передбачили, що Публічне акціонерне товариство «Чорнобаївське» 09.12.2014 здійснить платіж за векселем Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕЗОМАРКЕТ".

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували пред'явлення векселя до платежу у вказаний строк.

Відповідно до ст.ст. 53, 78 Уніфікованого закону, після закінчення строків, встановлених для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення; для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі; для пред'явлення для платежу у разі застереження "Обіг без витрат", держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта, а отже, при непред'явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця.

Таким чином, непред'явлення простого векселя до платежу у встановлений строк не звільняє від грошових зобов'язань, що виникли між сторонами, відносно платежу за векселем, а отже, векселедавець не звільняється від свого обов'язку сплатити суму векселя.

Як встановлено судом, 10.10.2016 позивач звернувся до відповідача із вимогою від 05.10.2016 №05/10-2016 про оплату простого векселя серія АА №2785838, відповідно до якої позивач просив підписати та скріпити печаткою акт про пред'явлення векселя до платежу від 05.10.2016 та перерахувати 262000,00 грн.

Як встановлено судом, 09.11.2016 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою від 07.11.2016 №07/11-2016 про оплату простого векселя серія АА №2785838.

Проте, вимог позивача щодо підписання акту пред'явлення векселя до платежу та сплати суми за векселем серія АА №2785838 Публічне акціонерне товариство "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" не виконало, грошові кошти за даним векселем позивачу не сплатило, доказів протилежного, а саме доказів сплати суми коштів у розмірі 262000,00 грн. суду не надано.

Так, заперечуючи проти заявленого позову, Публічне акціонерне товариство "АГРОХОЛДИНГ АВАНГАРД" наводить наступні доводи:

- відповідно до п. 11.4. постанови Національного Банку України від 16.12.2002 року № 508 "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями у національній валюті на території України", ознака не доміцильованого векселя з особливим платником - це наявність на лицьовому боці векселя вказівки векселедавця простого або переказного векселя або акцептанта переказного векселя "Підлягає оплаті в ______" (найменування місця платежу і назва банку) або "Платник _______" (назва банку і найменування місця платежу) . У цьому разі банк як особливий платник також виконує платіж від імені та за дорученням платника за векселем (векселедавця простого або акцептанта переказного векселя);

- особливим платником по векселю виступає Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Фінансова Ініціатива";

- оскільки в самому векселі банк передбачений як доміциліат, то і вимога про оплату повинна пред'являтися саме до нього;

- заборгованість за векселем серія АА №2785838 від 06.11.2014 була предметом розгляду у справі №910/16570/16.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель є борговим документом.

За змістом ст. 545 Цивільного кодексу України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

За таких умов векселедержатель може вручити (передати, направити) оригінал векселя векселедавцю (уповноваженій ним особі) лише після отримання платежу за ним. Передача векселя до платежу буде означати втрату векселедержателем права на отримання вексельної суми.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 року "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" зазначено, що прямий боржник за векселем зобов'язаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не пред'явив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що пред'явила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір.

Суд зазначає, що оригінал векселя серія АА №2785838 від 06.11.2014 було пред'явлено позивачем по справі у судовому засіданні 18.04.2017 для огляду, про що зазначено у протоколі судового засідання від 18.04.2017.

Крім того, стосовно тверджень відповідача про те, що особливим платником по векселю виступає Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" суд дійшов наступних висновків.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2015 року № 121 "Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА", згідно з яким з 24.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА". Згідно з інформацією, наведеною на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тимчасова адміністрація в ПАТ "КБ "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" діє до теперішнього часу.

Згідно п. 1 ч. 45 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Терміни "доміціліат" та "особливий платник" у законодавстві України мають різне значення, перший термін використовується стосовно доміцильованого векселя (п. 11.3. Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України, далі також Положення), а другий стосовно недоміцильованого векселя з особливим платником (п. 11.4 Положення).

Так, за змістом п.п. 11.1., 11.2. Положення, доміциляція векселів належить до комісійних операцій. Векселедавець під час видачі векселя може зазначити особливого платника (зокрема банк), який здійснить оплату векселя відповідно до строку платежу за ним: за місцезнаходженням платників за векселями - векселедавця простого або трасата переказного векселя. Такі векселі є недоміцильованими, а зазначена для здійснення платежу третя особа - особливим платником у місці платежу; не за місцезнаходженням платників за векселями - векселедавця простого або трасата переказного векселя - доміциліантів. Такі векселі є доміцильованими, а зазначена для здійснення платежу третя особа - особливим платником в особливому місці платежу - доміциліатом.

Згідно п. 11.9 Положення, банк не зобов'язаний приймати до оплати недоміцильовані з особливим платником та невизначено доміцильовані векселі, у яких прямо не зазначений цей банк як особливий платник (доміциліат) або зазначена лише адреса банку, хоча банку і було відомо, що він призначений платником за векселем на підставі інших документів..

Також, у п. 11.3. та п. 11.4. Положення наведений вичерпний перелік ознак, за якими можна ідентифікувати вексель як доміцильований або як недиміцильований з особливим платником. Вичерпність цього переліку свідчить про те, що векселедавець для надання векселю статусу доміцильованого (не доміцильованого з особливим платником) повинен на лицевому боці зробити один із написів, формулювання яких наведені у п. 11.3. або у п. 11.4. Положення.

Суд зазначає, що на простому векселі серія АА №2785838 від 06.11.2014 місцезнаходження векселедавця (с. Чорнобаївка, Білозерський район, Херсонська обл.) та адреса місця в графі "Підлягає сплаті" (м. Київ, вул. Щорса, 7/9) різні, а тому є підстави вважати, що визначено особливе місце платежу. Таким чином, за цією ознакою простий вексель серія АА №2785838 від 06.11.2014 можна вважати доміцильованим.

При цьому, хоча ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" і зазначено у спірному векселі, але вважати цей банк доміциліатом немає підстав.

Згідно п. 11.2. Положення доміциліат - особа, яка є особливим платником за векселем. Під час призначення банку особливим платником за доміцильованим або недоміцильованим векселем із платником за векселем (векселедавцем, акцептантом) укладається договір про оплату банком векселів (п. 11.5. Положення). Згідно з умовами договору з банком платник за векселем зобов'язаний перерахувати в банк на відповідний рахунок достатню суму коштів для оплати векселя. За рахунок цих коштів банк як особливий платник або доміциліат здійснює платіж за векселем законному векселедержателю. Кошти, що зараховані на відповідний рахунок, можуть бути використані для оплати векселів або повернені на вимогу платника на його поточний рахунок (п. 11.7. Положення).

Векселедавець на спірному векселі зазначив назву банку та рахунок №04, оскільки саме у ПАТ КБ "Фінансова Ініціатива" відкрито рахунок на ім'я векселедавця №04, який є власним поточним рахунком відповідача, з якого він здійснював, зокрема, оплату вартості поставленого товару, що підтверджується, зокрема, копією банківської виписки з поточного рахунку ТОВ "ДЕЗОМАРКЕТ" від 30.04.2014 року.

Окрім того, відповідачем не надано суду жодних доказів укладання з банком (ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива») договору про оплату банком векселів, на підставі якого банк, власне, може здійснювати оплату векселів в силу п. 11.5. Положення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що векселедавець на векселі зазначив свій власний поточний рахунок №04, з якого буде виконаний платіж за векселем, тобто векселедавець виключив можливість оплати векселя банком з окремого рахунку (відмінного від поточного рахунку векселедавця).

У пункті 1.2. Положення встановлено, що під час складання векселя векселедавець може зазначити не лише особливе місце платежу, а й особу, яка оплатить вексель у місці доміциляції. Якщо така особа не зазначена, то її може зазначити трасат під час акцепту. Якщо він цього не зробить, то вважається, що акцептант сам виконає платіж у місці доміциляції.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що векселедавець (ПАТ «Чорнобаївське» правонаступником якого є відповідач) повинен сам виконати платіж у місці доміциляції та відповідно вимога про оплату векселя повинна пред'являтися саме до векселедавця.

Щодо доводів відповідача, що заборгованість за векселем серія АА №2785838 від 06.11.2014 була предметом розгляду у справі №910/16570/16, суд зазначає наступне.

Як вбачається з долучених до відзиву матеріалів, відповідачем було подано розрахунок вимог, які, за твердженням відповідача, заявлялись позивачем у справі №910/16570/16, до яких включено вимоги, зокрема, за векселем серія АА №2785838 від 06.11.2014.

В той же час, як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16570/16, предметом розгляду у межах цієї справи були вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дезомаркет" до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" про стягнення 1195571,21 грн. заборгованості за договором №1 від 04.04.2014. Дане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2017.

При цьому, у рішенні Господарського суду міста Києва від 04.10.2016 у справі №910/16570/16зазначено про те, що між сторонами договору підписано та скріплено їх печатками акти приймання-передачі простих векселів, відповідно до яких постачальник (позивач) приймає в якості належного виконання зі сторони покупця (відповідача) зобов'язань по оплаті товару, отриманого згідно з договором поставки №1 від 04.04.2014 року, а саме: від 03.07.2014 року на суму 146758,81 грн.;від 03.07.2014 року на суму 95000,00 грн.; від 21.08.2014 року на суму 100000,00 грн.; від 30.09.2014 року на суму 253000,00 грн. та 255000,00 грн.

У постанові Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 встановлено, що сторонами договору підписано та скріплено їх печатками акти приймання-передачі простих векселів, відповідно до яких постачальник (позивач) приймає в якості належного виконання зі сторони покупця (відповідача) зобов'язань по оплаті товару, отриманого згідно з договором поставки №1 від 04.04.2014 року, а саме: від 03.07.2014 року на суму 146 758,81 грн. та 95 000,00 грн.; від 21.08.2014 року на суму 100 000,00 грн.; від 30.09.2014 року на суму 253 000,00 грн. та на суму 255 000,00 грн.; від 27.11.2014 на суму 262000,00 грн. На загальну суму - 1111758,81 грн.

Таким чином, загальна сума простих векселів переданих в якості належного виконання зобов'язання становила 1111758,81 грн.

Так, вартість за даними векселями була врахована судом при визначенні розміру заборгованості Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дезомаркет" та на суму даних векселів була зменшена сума основної заборгованості. При цьому, суд наголошує на тому, що серед розглядуваних в межах спору у справі №910/16570/16 векселів, на суму за якими було зменшено розмір заборгованості, відсутній спірний у даній справі простий вексель серія АА №2785838 від 06.11.2014 на суму 262000, 00 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наявність та обсяг заборгованості Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" за простим векселем серія АА №2785838 від 06.11.2014 у розмірі 262000,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв'язку з чим позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дезомаркет» до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" про стягнення 262000,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м. Київ, просп.. Перемоги, 121 В; ідентифікаційний код: 00851519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дезомаркет" (03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, 8-А; ідентифікаційний код: 34575654) 262000 (двісті шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. у погашення заборгованості за простим векселем серії АА № 2785838 від 06.11.2014 та судовий збір у розмірі 3930 (три тисячі дев'ятсот тридцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.04.2017

Суддя І.М. Отрош