КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2017 р. Справа№ 910/1660/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Верьовкін С.С.

представники сторін у судове засідання не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року

у справі № 910/1660/17(суддя: Лиськов М.О.)

за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

про скасування рішення третейського суду у справі №63/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія"

треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні, відповідача:

1. сільськогосподарський виробничий кооператив "Дружба Народів"

2. сільськогосподарський виробничий кооператив "Правда"

3. товариство з обмеженою відповідальністю "Красноокнянський лан"

4. приватне сільськогосподарське підприємство "Колос"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року відповідач звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у справі №63/16 від 21.11 .2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду у справі №63/16 відмовлено. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.11.20116 року по справі №63/16 залишено без змін.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що жодних порушень при визначенні складу третейського суду для розгляду позовної заяви публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" не було, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу прийняти до провадження, ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2017року у справі №910/1660/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 21.11.2016 року у справі № 63/16.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції було порушено приписи статті 16 Закону України "Про третейські суди" в частині порядку формування складу третейського суду, оскільки спір розглянуто у складі одного судді, а не трьох, як того вимагає стаття 16 вказаного Закону (Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів). Окрім того, судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справи до розгляду пов'язаної справи, яка знаходиться в провадженні в господарському суді Одеської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2017 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" та призначено справу до розгляду.

18.04.2017 року через відділ документального забезпечення суду від представника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" надійшла заява про припинення апеляційного провадження та повернення судового збору.

У судове засідання, 25.04.2017 року представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином (а.с.201-204).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін, за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що заява представника сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з зазначеної заяви, апелянт просить припинити апеляційне провадження у справі №910/1660/17 на підставі пп.1-1 п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на припинення з 27.03.2017 року зобов'язань між СТОВ «МРІЯ» та ПАТ «Укрсоцбанк» за генеральним договором №06.501-72/76 про здійснення кредитування від 22.08.2013 року, а отже між сторонами відсутній спір за зобов'язаннями по генеральному договору №06.501-72/76 про здійснення кредитування від 22.08.2013 року.

Відповідно до ст. 100 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови.

Як передбачено п.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» №7 від 17.05.2011 року, згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

Отже, правила, які встановлено тільки для розгляду справ у першій інстанції, застосуванню апеляційним судом не підлягають. Зокрема, не повинні застосовуватись апеляційним судом правила про об'єднання позовних вимог (стаття 58 ГПК), про подання зустрічного позову (стаття 60 ГПК) та про видачу наказу (стаття 116 ГПК).

Положення розділів I - XI ГПК мають загальний характер і можуть застосовуватись апеляційним судом з урахуванням конкретних обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційній інстанції суд відповідно до частини першої статті 101 ГПК повторно розглядає справу та згідно із статтею 103 ГПК має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Норми ГПК щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції, крім передбаченого статтею 24 ГПК права залучати до участі у справі іншого відповідача, здійснити за згодою позивача заміну первісного відповідача належним відповідачем та зазначеного у статті 27 ГПК права залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Апеляційна інстанція не застосовує положення ГПК щодо затвердження господарським судом мирової угоди та відмови позивача від позову.

Апеляційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у пунктах 1 (у тому числі якщо буде встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не мала права на таке подання) і 6 частини першої статті 80 ГПК.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів зазначає, що в апеляційній інстанції відсутні повноваження, на які посилається апелянт, як то припинення апеляційного провадження у зв'язку з відсутністю предмету спору (пп.1-1 п.1 ст. 80 ГПК). В апеляційній інстанції провадження може бути припинено, в зв'язку з відмовою скаржника від апеляційної скарги на підставі ст. 100 ГПК України.

Окрім того, апелянт у вищезазначеній заяві просив повернути сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у справі № 910/1660/17.

Частиною 1 пунктом 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В зв'язку з тим, що скаржник не скористався своїм правом передбаченим ст. 100 ГПК України, не відмовився від апеляційної скарги, апеляційне провадження у справі не припинено, а отже відсутні підстави для повернення судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що заява СТОВ «МРІЯ» про припинення апеляційного провадження у справі №910/1660/17 на підставі пп.1-1 п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22 серпня 2013 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та СТОВ "Мрія" укладена третейська угода у вигляді третейського застереження, що міститься у п. 6.2 Генерального договору про здійснення кредитування №06.501-72/76 (а.с.26)

За умовами вищезазначеного пункту 6.2. Генерального договору всі спори та розбіжності щодо укладання, виконання, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, а також будь-які інші спори, що стосуються даного Договору, становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким Сторони ознайомилися. Найменування сторін та їх місцезнаходження у цій третейській угоді відповідають найменуванню сторін та їх місцезнаходженню за даним договором. Місце і дата укладення цієї третейської угоди відповідають місцю і даті укладення договору.

Як свідчать матеріали справи ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з позовною заявою до СТОВ «Мрія», треті особи: 1. СВК «Дружба Народів», 2. СВК «Правда», 3. ТОВ «Красноокнянський лан», 4. ПСП «Колос»про стягнення заборгованості у сумі 90 221 070,58 грн.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз Інвесторів України» від 21.11.2016 року у справі №63/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з СТОВ «Мрія» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за генеральним договором №06.501-72/76 про здійснення кредитування від 22.08.2013 року у сумі 90 221 070,58 грн.

01.02.2017 року відповідач звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у справі №63/16 від 21.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду у справі №63/16 відмовлено. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.11.20116 року по справі №63/16 залишено без змін.

Колегія суддів, вважає, ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, підстави для скасування відсутні з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що Закон регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (частина 1 статті 5 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про третейські суди" сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов'язковий чи рекомендаційний характер.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не було враховано порушення приписів статті 16 Закону України "Про третейські суди" в частині порядку формування складу третейського суду, оскільки спір розглянуто у складі одного судді, а не трьох, як того вимагає стаття 16 вказаного Закону (Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів).

Проте колегія суддів вважає такі твердження апелянта помилковими зважаючи на наступне.

В силу приписів статті 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору .

Порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюються цим Законом та регламентом третейського суду, який повинен визначати порядок та правила звернення до третейського суду, порядок формування складу третейського суду, правила вирішення спорів третейським судом, інші питання, віднесені до компетенції третейського суду цим Законом. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (ст. 10 Закону України "Про третейські суди").

Згідно ст. 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 16 Закону України «Про третейські суди» визначено, що склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів. Якщо сторони не погодили кількісний склад третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору, то третейський розгляд здійснюється у складі трьох суддів.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про третейські суди", формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

У свою чергу, ст. 14 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" визначено, що формування складу третейського суду в Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом або третейською угодою (третейським застереженням). Якщо інше не передбачено третейською угодою, справа розглядається третейським суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності Третейського суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Рішення про колегіальних розгляд справи приймається Головою Третейського суду. Не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви Голова третейського суду або його заступник повинен призначити суддю або склад судової колегії, що розглядатиме справу та призначити головуючого в колегії.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що регламент третейського суду є невід'ємною частиною третейської угоди, а також те, що сторони в третейській угоді встановили, що спори підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" згідно з регламентом та не визначили конкретний порядок формування складу суду, тому відповідно до Регламенту цього третейського суду справа правомірно розглядалася третейським суддею одноособово, що був визначений головою третейського суду, згідно з п.3 ст. 14 Регламенту постійно діючого третейського суду при Всеукраїнський громадській організації «Союз інвесторів України», що сторонами було погоджено п.6.2 Генерального договору № 06.501-72/76 від 22.08.2013 року.

Вищезазначена правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 01.12.2016 р. у справі № 925/943/16.

Доводи апелянта стосовно того, що сторонами в договорі не погоджено кількісний склад третейського суду для розгляду спору, а відтак його розгляд повинен був здійснюватися у складі лише трьох суддів, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки така вимога встановлена третейським судом для вирішення конкретного спору (суд ad hoc), тоді як даний спір розглядався постійно діючим третейським судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд третейської справи №63/16 відбувався у відповідності до чинного законодавства, третейської угоди та Регламенту постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", зокрема:

було дотримано порядок формування складу третейського суду,

третейський суддя не був представником сторін,

третейський суддя не був особою яка прямо чи опосередковано заінтересована в результаті вирішення спору,

третейський суддя мав знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору.

третейський суддя не був особисто чи опосередковано зареєстрований у результаті розгляду справи,

третейський суддя не був родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, та не перебував з цими особами чи сторонами в особливих стосунках;

не мало місце тривале, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання третейським суддею обов'язків третейського судді у даній справі;

третейський суддя не брав участь у цій справі раніше як третейський суддя, який був відведений чи заявляв самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості,

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушень при визначенні складу третейського суду для розгляду справи №63/16 не було, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону. Матеріали справи свідчать, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, була підвідомча третейському суду відповідно до закону, рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, третейську угоду не визнано недійсною компетентним судом, третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі. Таким чином, відсутні підстави передбачені п. 4 ч. 2 ст.122-5 ГПК України для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 21.11.2016 у справі №63/16.

Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної справи № 916/176//17 (а.с. 150-151), яка перебувала в провадженні в господарському судді Одеської області, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу встановлено перелік підстав зупинення провадження у справі. Так, відповідно до частини першої ст. 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаною з нею справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з нею справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Відповідно до рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідно до абз. 2 п.3.16 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Враховуючи зазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому, пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не зазначено, яким чином з'ясування обставин в ході розгляду справи №916/176/17 господарського суду Одеської області унеможливить розгляд даної справи, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, тому доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, а отже задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується з ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у справі № 910/1660/17, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у справі № 910/1660/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року у справі № 910/1660/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1660/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко