ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2017 р.Справа № 922/992/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка", м. Харків
до 1. Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", м. Київ; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс Груп", м. Київ; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", яка діє в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Грот"
про визнання недійсними правочинів
за участю представників:

позивача: Білецька К.В., довіреність №1 від 23.02.17р.,

відповідача 1 (ПАТ "ПУМБ"): Брижань Ю.В., довіреність №б/н від 15.01.2016р.,

відповідача 2 (ТОВ "ФК Еліт Фінанс Груп"): не з'явився,

відповідача 3 (ТОВ КУА "Фітнес Груп" (ПЗНВІФ «Грот»)): Стриж Л.А., довіреність №б/н від 07.04.2017р., Юрченко Є.В., довіреність №б/н від 28.12.2016р.,

3-ї особи: Ігнатенко О.О., довіреність №1 від 23.02.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Спецтехніка" - звернувся з позовом до відповідачів - 1. Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс Груп"; 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Грот" - про визнання недійсними договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р., укладеного між ПАТ "ПУМБ" (відповідач 1) та ТОВ "ФГ "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) та договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р., укладеного між ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) та ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Грот" (відповідач 3).

Позовні вимоги вмотивовано тим, що на момент укладення договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р. до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) не перейшли від ПАТ "ПУМБ" (відповідач 1) права вимоги згідно договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р., оскільки ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) не було сплачено кошти за відступлення права вимоги від ПАТ "ПУМБ" (відповідач 1); ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Грот" (відповідач 3) не сплатило ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) кошти за відступлення права вимоги за договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р.; сторони спірних договорів відступлення права вимоги не мали ліцензій на здійснення операцій з валютними цінностями, хоча на думку позивача, повинні були мати, оскільки предмет цих договорів ставило право вимоги, зокрема, за валютним кредитним договором; сторони за спірними договорами не мали ліцензії на надання фінансових послуг.

Обгрунтовуючи порушення своїх прав у зв'язку з укладенням відповідачами спірних договорів, позивач посилається на те, що за спірними кредитними договорами передано право вимоги, зокрема, за кредитним договором, де боржником виступає ТОВ "Автоторгова група "Спецтехніка". Позивач є ініціюючим кредитором в процедурі банкрутства ТОВ "Автоторгова група "Спецтехніка" (справа №922/2371/15 про банкрутство ТОВ "Автоторгова група "Спецтехніка").

В судовому засіданні 11.04.2017 р., за клопотанням учасників судового процесу, було оголошено перерву до 12.04.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.04.2017 р. до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоторгова група "Спецтехніка" (), розгляд справи відкладено до 18.04.2017 р.

В судовому засіданні 18.04.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а також наполягала на задоволенні клопотання про витребування доказів (вх.№12141 від 11.04.2017 р., арк.с. 153-155) - зобов'язання ПАТ "ПУМБ" повідомити суд про дату та точний час перерахування ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" коштів в сумі 1000000,00 грн. як плати за договором відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р.

Представники відповідача 1 (ПАТ "ПУМБ") та відповідача 3 (ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" (ПЗНВІФ "Грот")) заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що договори відступлення права вимог укладені з дотриманням вимог чинного законодавства; відповідні договори є саме договорами відступлення права вимог, а не договорами факторингу, у зв'язку з чим для їх укладення не потребується ліцензія на надання фінансових послуг; для укладення відповідних договорів не потребується й ліцензія на здійснення валютних операцій, оскільки розрахунки за даними договорами здійснюються у національній валюті - гривні; відповідний позов є, на думку відповідачів, безпідставним, оскільки позивач не є його стороною.

Представник відповідача 1 (ПАТ "ПУМБ") надав письмові пояснення (вх.№12999 від 18.04.2017 р.) із викладеною в них інформацією щодо дати та часу перерахування ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" коштів в сумі 1000000,00 грн. як плати за договором відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р. Відповідно до цих пояснень відповідні кошти були перераховані 13.12.2017 р. об 11 годині 17 хвилин.

Представник відповідача 3 (ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал" (ПЗНВІФ "Грот")) заявила в судовому засіданні 18.04.2017 р. клопотання про компенсацію відповідачу витрат на надання правової допомоги.

Відповідач 2 (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп") правом на участь в судовому засіданні 18.04.2017 р. не скористався, витребуваних Судом документів не надав, про причини неявки Суд не повідомив, хоча про розгляд справи Судом був повідомлений належним чином, про що свідчить направлена на адресу відповідача та повернена до Суду за закінченням терміну зберігання ухвала про порушення провадження у справі.

Представник 3-ї особи позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, надала письмові пояснення (вх.№12949 від 18.04.2017 р.), в яких обґрунтовано підстави недійсності договорів відступлення права вимоги, аналогічні викладеним позивачем підставам позову.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів (вх.№12141 від 11.04.2017 р., арк.с. 153-155), а саме - зобов'язання ПАТ "ПУМБ" повідомити суд про дату та точний час перерахування ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" коштів в сумі 1000000,00 грн. як плати за договором відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р., враховуючи надання відповідачем 1 (ПАТ "ПУМБ") такої інформації в письмових поясненнях (вх.№12999 від 18.04.2017 р.), Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

13.05.2008 р. між ПАТ «ПУМБ» (відповідач 1, як кредитором) та Закритим акціонерним товариством «Автоторгова група «Спецтехніка» (третя особа, як боржником) було укладено кредитний договір №04-315 від 13.05.2008 р. (арк.с. 90-94), відповідно до умов якого боржник отримав від кредитора кредит в сумі 1000000,00 дол.США на поповнення оборотних коштів. До кредитного договору додатковими угодами вносились зміни (арк.с. 95-105).

В забезпечення виконання кредитного договору № 04-ЗІ5 від 13.05.2008 р. було укладено наступні договори:

- іпотечний договір №10-477, посвідчений 27 листопада 2009 р. приватним нотаріусом Харківського міського-нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1799, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладений між ПАТ «ПУМБ» та боржником (арк.с. 106-113);

- договір застави товарів в обороті № 10-316, посвідчений 13 травня 2008 р, приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрований в реєстрі за №1422, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та боржником (арк.с. 114-119);

- договір поруки № 10-405 від 03.11,2010 р,, із усіма змінами та доповненнями до нього укладеним між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Спецтехніка» (позивач у даній справі) (арк.с. 120-126);

- договір поруки №10-317 від 13.05.2008 р., із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_10 (арк.с. 127-137).

13.12.2016 р. між ПАТ «ПУМБ» (відповідач 1, як первісним кредитором) та ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс Груп» (відповідач 2, як новим кредитором) було укладено договір відступлення права вимоги №2365/61, відповідно до умов якого ПАТ «ПУМБ» відступає ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс Груп» приймає права вимоги та стає кредитором за:

- кредитним договором № 04-ЗІ5 від 13.05.2008 р., із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Автоторгова група «Спецтехніка» (тертя особа, боржник);

- іпотечним договором №10-477, посвідченим 27 листопада 2009 р. приватним нотаріусом Харківського міського-нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстрованим в реєстрі за № 1799, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та боржником;

- договором застави товарів в обороті № 10-316, посвідченим 13 травня 2008 р, приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрованим в реєстрі за №1422, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та боржником;

- договором поруки № 10-405 від 03.11,2010 р,, із усіма змінами та доповненнями до нього укладеним між ПАТ «ПУМБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Спецтехніка» (позивач у даній справі);

- договором поруки №10-317 від 13.05.2008 р., із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_10.

Відповідно до п. 1.4 договору відступлення права вимоги №2365/61, право вимоги за даним договором переходить до нового кредитора з моменту та виключно за умови виконання новим кредитором обов'язку, встановленого п. 2.2 цього договору.

Пунктом 2.2 договору відступлення права вимоги №2365/61 встановлено, що новий кредитор зобов'язаний в повному обсязі сплатити вартість права вимоги, передбачену п. 2.1 цього договору, в день укладення сторонами цього договору шляхом безготівкового перерахування відповідної суми коштів на рахунок первісного кредитора.

Згідно з п. 2.1 договору відступлення права вимоги №2365/61, вартість права вимоги встановлена сторонами договору в розмірі 1000000,00 грн.

Договір відступлення права вимоги №2365/61 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 13.12.2016 р. та зареєстровано за №5746.

До договору відступлення права вимоги №2365/61 його сторонами було відписано Акт прийому-передачі документів від 13.12.2016 р. (арк.с. 70), зокрема, оригіналів договорів, за якими відбулась заміна кредитора.

З банківської виписки (арк.с. 65) вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс Груп» сплатило ПАТ «ПУМБ» вартість права вимоги за договором відступлення права вимоги №2365/61 - 13.12.2016 р.

Відповідно пояснень ПАТ «ПУМБ» відповідні кошти були перераховані 13.12.2017 р. об 11 годині 17 хвилин.

13.12.2016 р. між ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс Груп» (відповідач 2, як первісним кредитором) та ТОВ «КУА «Фінекс-Капітал» (відповідач 3, як новим кредитором) було укладено договір відступлення права вимоги №Гр-13/12/16, відповідно до умов якого ТОВ «КУА «Фінекс-Капітал» приймає права вимоги та стає кредитором за:

- кредитним договором № 04-ЗІ5 від 13.05.2008 р., із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ТОВ «Автоторгова група «Спецтехніка» (тертя особа, боржник);

- іпотечним договором №10-477, посвідченим 27 листопада 2009 р. приватним нотаріусом Харківського міського-нотаріального округу Милицею М.Л., зареєстрованим в реєстрі за № 1799, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та боржником;

- договором застави товарів в обороті № 10-316, посвідченим 13 травня 2008 р, приватним нотаріусом харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрованим в реєстрі за №1422, із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та боржником;

- договором поруки № 10-405 від 03.11,2010 р,, із усіма змінами та доповненнями до нього укладеним між ПАТ «ПУМБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Спецтехніка» (позивач у даній справі);

- договором поруки №10-317 від 13.05.2008 р., із усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_10.

Відповідно до п. 1.5 договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16, право вимоги за даним договором переходить до нового кредитора з моменту та виключно за умови виконання новим кредитором обов'язку, встановленого п. 2.2 цього договору.

Пунктом 2.2 договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16встановлено, що новий кредитор зобов'язаний в повному обсязі сплатити вартість права вимоги, передбачену п. 2.1 цього договору, в день укладення сторонами цього договору шляхом безготівкового перерахування відповідної суми коштів на рахунок первісного кредитора.

Згідно з п. 2.1 договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16, вартість права вимоги встановлена сторонами договору в розмірі 1010000,00 грн.

Договір відступлення права вимоги №Гр-13/12/16було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 13.12.2016 р. та зареєстровано за №5747.

До договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 його сторонами було відписано Акт прийому-передачі документів від 13.12.2016 р. (арк.с. 70), зокрема, оригіналів договорів, за якими відбулась заміна кредитора.

Як свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) (арк.с. 88), на підставі договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 до відповідного реєстру були внесені зміни - 13.12.2016 р. о 12:27:05 год..

Зміни до Реєстру обтяжень нерухомого майна на підставі договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 були внесені 13.12.2016 р. о 12:32:13 год. (Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, арк.с. 89).

На підтвердження виконання своїх грошових зобов'язань за договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 ТОВ «КУА «Фінекс-Капітал» надано платіжне доручення №260 від 13.12.2016 р. на суму 1010000,00 грн. (арк.с. 142) та банківську виписку за період з 12.12.2016 р. по 13.12.2016 р. (арк.с. 143).

Позивач вважає, що вказані договори відступлення права вимоги є недійсними, у зв'язку з чим звернувся до Суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивач вважає, що спірні договори відступлення права вимоги є недійсними, оскільки:

1. На момент укладення договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р. до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) не перейшли від ПАТ "ПУМБ" (відповідач 1) права вимоги згідно договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р., оскільки ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) не було сплачено кошти за відступлення права вимоги від ПАТ "ПУМБ" (відповідач 1).

З приводу вказаної позиції позивача, Суд зазначає наступне:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зі змісту наведених вище умов договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р. вбачається, що від ПАТ "ПУМБ" до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" переходять обумовлені договором права вимоги після сплати останнім вартості права вимоги в сумі 1000000,00 грн. в день укладення сторонами цього договору шляхом безготівкового перерахування відповідної суми коштів на рахунок ПАТ "ПУМБ".

Як свідчить наявна в матеріалах справи банківська виписка (арк.с. 65) та визначає сам ПАТ "ПУМБ", вказані умови договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р. були виконані ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" належним чином, кошти в сумі 1000000,00 грн. були перераховані на розрахунковий рахунок ПАТ "ПУМБ" в день укладення договору - 13.12.2016 р. Відповідно пояснень ПАТ «ПУМБ» відповідні кошти були перераховані 13.12.2017 р. об 11 годині 17 хвилин. Наведені обставини позивачем та 3-ю особою не спростовано.

За таких обставин, Суд дійшов висновку про недоведеність та безпідставність тверджень позивача щодо відсутності у ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" прав вимоги, обумовлених договором відступлення права вимоги №2365/61 станом на 13.12.2016 р.

2. ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Грот" (відповідач 3) не сплатило ТОВ "ФК "Еліт Фінанс Груп" (відповідач 2) кошти за відступлення права вимоги за договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р.

З приводу вказаної позиції позивача, Суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як роз'яснено в п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Таким чином, обставини виконання чи невиконання ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал" свого обов'язку щодо сплати вартості права вимоги за договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 не становлять предмет доказування у даному спорі про визнання договору недійсним, тому відповідні твердження позивача не мають юридичного навантаження, в тому числі зважаючи на той факт, що матеріали справи не містять доказів наступної передачі ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал" обумовлених договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р. прав іншим суб'єктам.

З наведених мотивів не підлягають дослідженню й обставини відповідності чи невідповідності вимогам чинного законодавства платіжного доручення №260 від 13.12.2016 р. на суму 1010000,00 грн. (арк.с. 142), як доказу наданого ТОВ "Компанія з управліннями активами "Фінанс-Капітал" на підтвердження виконання зобов'язання з оплати вартості права вимоги за договором відступлення права вимоги №Гр-13/12/16.

Отже, твердження позивача про недійсність договорів відступлення права вимоги у зв'язку з невідповідністю платіжного доручення №260 від 13.12.2016 р. п.42 ч.2 Додатку 8 до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України № 22 від 21.04.2004 року, є юридично неспроможними у даному спорі.

3. Сторони спірних договорів відступлення права вимоги не мали ліцензій на здійснення операцій з валютними цінностями, хоча на думку позивача, повинні були мати, оскільки предмет цих договорів становило право вимоги, зокрема, за валютним кредитним договором.

З приводу вказаної позиції позивача, Суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Як визначено в п. 2 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», валютні операції - операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України.

Валютними цінностями є: валюта України; платіжні документи та інші цінні папери (акції, облігації, купони до них, бони, векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, банківські накази, депозитні сертифікати, ощадні книжки, інші фінансові та банківські документи), виражені у валюті України; іноземна валюта; платіжні документи та інші цінні папери (акції, облігації, купони до них, векселі (тратти), боргові розписки, акредитиви, чеки, банківські накази, депозитні сертифікати, інші фінансові та банківські документи), виражені в іноземній валюті або банківських металах; банківські метали (п. 1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Спірними договорами їх сторони домовились, що оплата вартості права вимоги здійснюється в національній валюті України - гривні, а предмет договорів становлять не валютні цінності, а права вимоги до боржників.

Отже, твердження позивача про необхідність отримання для укладення спірних договорів його сторонами ліцензії на здійснення валютних операцій - є безпідставними та юридично необґрунтованими.

Таким чином, позивачем не доведено та не обґрунтовано невідповідність договорів про відступлення права вимоги ст.ст. 192, 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

4. Сторони за спірними договорами не мали ліцензії на надання фінансових послуг.

Наведене твердження позивача випливає з того, що останній вважає спірні договори договорами факторингу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ч. 3 ст. 1079 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», як кредитні в цій статті розглядаються операції, зазначені в пункті 3 частини третьої статті 47 цього Закону, а також: 1) здійснення операцій на ринку цінних паперів від свого імені; 2) надання гарантій і поручительств та інших зобов'язань від третіх осіб, які передбачають їх виконання у грошовій формі; 3) придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг); 4) лізинг.

За наведеним визначенням договору факторингу цей договір спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

В п. 7.11 договору відступлення права вимоги №2365/61 його сторони домовились, що ПАТ «ПУМБ» не отримує за цим договором жодних послуг, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс Груп» не отримує жодної плати, пов'язаної з наданням будь-яких послуг за цим договором, та не здійснює фінансування на користь ПАТ «ПУМБ» під вказане відступлення.

В п. 7.12 договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 його сторони домовились, що ТОВ «ФК «Еліт Фінанс Груп» не отримує за цим договором жодних послуг, а ТОВ «КУА «Фінекс-Капітал» не отримує жодної плати, пов'язаної з наданням будь-яких послуг за цим договором, та не здійснює фінансування на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс Груп» під вказане відступлення.

Наведене вище свідчить, що спірні договори за своєю правовою природою не відносяться до договорів факторингу. Відповідні договори є договорами цесії (відступлення права вимоги), які укладені в порядку ст.ст. 512-514 ЦК України.

Отже, вимоги ст.ст. 1077, 1079 ЦК України на спірні договори не розповсюджуються, а посилання позивача на порушення відповідних норм при укладенні договорів відступлення права вимоги є недоведеними та необґрунтованими.

За наведених підстав є необґрунтованими також твердження позивача про недійсність договорів відступлення права вимоги у зв'язку з їх невідповідністю вимогам ст.ст. 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

На підставі викладеного, Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не обґрунтовано недійсність договору відступлення права вимоги №2365/61 від 13.12.2016 р. та договору відступлення права вимоги №Гр-13/12/16 від 13.12.2016 р. на підставі ст. 203, ст. 215 ЦК України, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд відхиляє твердження відповідачів про те, що дійсність спірних договорів не може оскаржуватись позивачем.

Так, за приписами ст. 215 ЦК України, дійсність правочину може заперечуватись його стороною або іншою заінтересованою особою.

Позивач є заінтересованою особою в розумінні ст. 215 ЦК України, оскільки за спірними договорами відступлено право вимоги, зокрема, за договором поруки № 10-405 від 03.11,2010 р, в якому позивач є поручителем. Наведене зумовлює право позивача оспорювати недійсні, на його думку, правочини, у зв'язку з якими змінюється кредитор у зобов'язані за договором поруки.

Окрім того, враховуючи визнання позивача в якості кредитора у провадженні №922/2371/15 про визнання банкрутом ТОВ «АГ «Спецтехніка» (тертя особа у даній справі), позивач має право захищати власні майнові інтереси як кредитора, зокрема, шляхом оспорювання, недійсних на його думку правочинів, у зв'язку з якими змінюється склад учасників зборів кредиторів.

Твердження 3-ї особи про недійсність договорів відступлення права вимоги у зв'язку з нездійсненням державної реєстрації обтяжень нерухомого майна за договором іпотеки №10-477 є безпідставними, оскільки з наявних в матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (про реєстрацію іпотеки) (арк.с. 87-89) вбачається здійснення відповідних реєстраційних дій на підставі договорів відступлення права вимоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, на підставі якої, у зв'язку з відмовою в задоволенні позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання ТОВ «ФК «Еліт Фінанс Груп» про компенсацію відповідачу витрат на послуги адвоката, оскільки відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів надання таких послуг та понесення ним таких витрат, клопотання про відкладення розгляду справи для надання відповдіних доказів відповідач не заявляв.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 192, 204, 203, 215, 512-514, 526, 530 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 24.04.2017 р.

Суддя Т.Д. Суярко