ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 квітня 2017 р. Справа № 902/331/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши, за відсутності представників сторін, заяву Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" б/н. від 12.04.2017 року про забезпечення позову у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" (вул. Миру, 147, смт. Турбів, Липовецький район, Вінницька область, 22513)

до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області (вул. Миру, 44, смт. Турбів, Липовецький район, Вінницька область, 22513)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" (АДРЕСА_1, 21001)

про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" в якому просить:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення 29 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району від 18.11.2014 року № 563.

2. Визнати недійсним договір оренди землі від 20.11.2014 року укладений між Турбівською селищною радою Липовецького району та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 15,3420 га, кадастровий номер :03:000:2188, яка розташована в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області.

За вказаним позовом 14.04.2017 року судом порушено провадження у справі № 902/331/17 з призначенням до розгляду на 18.05.2017року.

В позовних матеріалах міститься заява б/н. від 12.04.2017 року про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" вчиняти будь-які дії спрямовані на знищення багаторічних насаджень розташованих на земельній ділянці сільськогосподарського призначення площею 15,3420 га, кадастровий номер :03:000:2188, яка розташована в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів до забезпечення позову в своїй заяві позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля", маючи намір використовувати спірну земельну ділянку та розташовані на ній багаторічні насадження на власний розсуд, на даний час здійснює їх вирубку.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд враховує наступне.

Як наголошено в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як зазначається в п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам позовної заяви та заяви про забезпечення позову, в їх сукупності з огляду на вказані вище нормативні приписи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Не надано жодного доказу в підтвердження наведених в заяві обставин, що є підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення позову.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське" б/н. від 12.04.2017 року про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Миру, 147, смт. Турбів, Липовецький район, Вінницька область, 22513)

3 - відповідачу 1 (вул. Миру, 44, смт. Турбів, Липовецький район, Вінницька область, 22513)

4 - відповідачу 2 (АДРЕСА_1, 21001)