ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р.Справа № 923/1397/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Разюк Г.П.,

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

на рішення господарського суду Херсонської області від 23.02.2017

у справі № 923/1397/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

до Каховської міської ради Херсонської області

про визнання права власності на земельну ділянку пл. 0,6 га

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 12.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ФДМ, позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Каховської міської ради Херсонської області про визнання права власності держави в особі позивача на земельну ділянку площею 0,6 га, яка знаходиться під обєктом незавершеного будівництва державної форми власності « 35-ти квартирний житловий будинок» по вул. П. Морозова в м. Каховка, Херсонської області.

Позов обґрунтований тим, що 23.01.2003 між ФДМ та ТОВ «Геліос-1» було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної форми власності « 35-квартирний житловий будинок»по вул. П. Морозова в м. Каховка, Херсонської області під забудову.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21.11.2013 у справі №23/343/13 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області до ТОВ «Геліос-1» зазначений договір розірвано та зобов'язано Товариство повернути державі в особі позивача вказаний об'єкт. На виконання рішення суду ТОВ «Геліос-1» за актом приймання-передачі повернуло, а позивач прийняв вказаний об'єкт. На думку позивача, факт повернення йому обєкта незавершеного будівництва є доказом наявності у держави в особі останнього права власності на спірну земельну ділянку. Позивач зазначає, що з метою оформлення права власності на зазначену земельну ділянку він звернувся до відповідача, який листом повідомив позивача, що рішенням сесії від 26.03.2008 за № 500/33 проведено розмежування земель м. Каховки - на землі державної, приватної та комунальної власності. Виходячи з цього, рішенням сесії відповідача від 26.06.2014 за № 1101/59 було відмовлено ФДМ у передачі земельної ділянки комунальної власності у державну власність під об'єктом нерухомості.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 23.02.2017 (суддя Пригуза П.Д.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, що до нього перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,6 га, при тому, що обєкт нерухомого майна « 35-квартирний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 3412 га.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду ФДМ звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно не відповідає обставинам справи. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки наявних в матеріалах справи документів, які свідчать, що земельна ділянка, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва, є власностю держави, розмір якої господарський суд мав визначити, керуючись вимогами п. 2, ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Представник Каховської міської ради Херсонської області в судове засідання 12.04.2017 не зявився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 21.03.2017. Про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Проте, така неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

В судовому засіданні 12.04.2017 представник позивача надала пояснення, якими підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила задовольнити останню.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 23.01.2003 між ФДМ (продавцем державного майна) та (покупцем) ТОВ «Геліос-1» в процесі приватизації було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва державної форми власності під забудову « 35-квартирний житловий будинок» за адресою вул. П. Морозова, м. Каховка, Херсонська область. Згідно договору площа земельної ділянки під забудовою зазначена у розмірі 0,6 га.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21.11.2013 у справі №923/343/13 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна в Херсонській області до ТОВ «Геліос-1» зазначений договір купівлі-продажу розірвано у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань, зобов'язано Товариство повернути державі вказаний об'єкт.

На виконання зазначеного рішення суду ТОВ «Геліос-1» за актом приймання-передачі 24.09.2014 повернуло, а позивач прийняв вказаний об'єкт (а.с.12). Вважаючи, що факт повернення будівлі нерухомого майна незавершеного будівництва житлового будинку автоматично породжує право власності на земельну ділянку, позивач вимагає визнати за ним право власності на земельну ділянку 0,6 га.

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, визначено приписами ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, державній реєстрації прав підлягає право власності.

Частиною 4 ст. 334 ЦК України визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

В матеріалах справи відсутні докази державної реєстрації обєкта нерухомого майна « 35-квартирний житловий будинок» за адресою: вул. П. Морозова, м. Каховка, Херсонська область у відповідних державних реєстрах.

Відповідно до 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для реєстрації права власності на неї.

В матеріалах справи відсутні документи, що земельна ділянка площею 0,6 га є сформованою, межі її встановлено, кадастровий номер присвоєно.

Господарським судом вірно встановлено, що обєкт нерухомого майна « 35-квартирний житловий будинок» розташований на земельній ділянці площею 0, 3412 га, яка в Державному земельному кадастрі зареєстрована як земля житлової та громадської забудови комунальної власності Каховської міської ради, кадастровий номер :05:008:0145, дата державної реєстрації 15.10.2010 року.

Приписами ст. 120 Земельного кодексу України визначено умови переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Проте, позивачем не надано доказів, що до нього перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,6 га, при тому, що обєкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці площею 0, 3412 га. у звязку з чим судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ФДМ задоволенню не підлягають, оскільки вони є необґрунтованими та безпідставними.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції мав визначити розмір земельної ділянки на якій розташований обєкт незавершеного будівництва, керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Дійсно, п. 2, ч. 1 ст. 83 ГПК України передбачає право господарського суду виходити за межі позовних вимог, однак матеріали справи повинні містити про це клопотання заінтересованої сторони, що в даній справі, відсутнє.

Отже, наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 23.02.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Гладишева Т.Я.

ОСОБА_2