РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017Справа №910/24189/16

За позовом Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Ріелті"

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Сергієнко А.А. - за довіреністю №225-КМР-239 від 30.01.2017 року;

від відповідача: Корзун В.А. - за довіреністю від 30.01.2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпульс Ріелті" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач без належних на те правових підстав (відсутність рішення Київської міської ради) використовує земельну ділянці орієнтовною площею 0,0491 га на проспекті Перемоги, 84В у Шевченківському районі міста, яка належить до комунальної власності Київської міської ради.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов та зобов'язати ТОВ «Імпульс Ріелті» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0491 га на просп. Перемоги, 84в у Шевченківському районі міста Києва та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 14.02.2017 року.

14.02.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 14.02.2017 року оголошено перерву до 28.02.2017 року.

В судовому засіданні 28.02.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 28.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України (далі по тексту - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про столицю України місто-герой Київ" місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста, в тому числі, через Київську міську раду.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Розпорядження землями комунальної власності м. Києва, в тому числі надання земельних ділянок у власність чи у користування, у відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» відноситься до виключних повноважень Київської міської ради як колегіального органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Отже, єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України, ст. 20 Закону України «Про охорону земель» самоврядний контроль за використанням та охороною Земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Повноваження щодо здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охороною земель в м. Києві відповідно до рішення Київської міської ради від 25.09.2003 №16/890 «Про Порядок здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві» покладено на Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

В межах повноважень, визначених вищевказаним рішенням Київської міської ради, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснено перевірку та складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 15.12.2015 № 67/10 (далі по тексту - Акт від 15.12.2015 №67/10).

В Акті від 15.12.2015 №67/10 зафіксовано, що земельна ділянка площею 0,0491 га на просп. Перемоги, 84в у Шевченківському районі м. Києва (далі по тексту - земельна ділянка) використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс Ріелті» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «Імпульс Ріелті»).

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Водночас, у матеріалах справи відсутні, а також відповідачем не подано в порядку ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України документи, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, в тому числі на умовах оренди, передбачених ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Натомість, на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2012 року №2982, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс Ріелті» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю за адресою: просп. Перемоги, 84в (реєстраційний номер майна 37119107 від 11.10.2012 року).

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не буда відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Київська міська рада, як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста, рішень щодо передачі зазначеної земельної ділянки у власність чи користування за зверненням відповідача не приймала.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може відбуватись у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Стаття 211 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно з п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1-3 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов'язання ТОВ «Імпульс Ріелті» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0491 га на просп. Перемоги, 84в у Шевченківському районі міста Києва та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги (про зобов'язання ТОВ «Імпульс Ріелті» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0491 га на просп. Перемоги, 84в у Шевченківському районі міста Києва та повернути її Київській міській раді, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс Ріелті» (01015, м. Київ, ВУЛИЦЯ СТАРОНАВОДНИЦЬКА, будинок 2-20; ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0491 га на проспекті Перемоги, 84в у Шевченківському районі міста Києва та повернути її Київській міській раді (01044, м. Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36; ), привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Ріелті» (01015, м. Київ, ВУЛИЦЯ СТАРОНАВОДНИЦЬКА, будинок 2-20; ) на користь Київської міської ради (01044, м. Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36; ) 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 31.03.2017 року.