РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. Справа № 902/536/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Павлюк І. Ю. ,

судді Савченко Г.І.

при секретарі Рильнику Д.М.

За участю представників сторін:

ініціюючого кредитора - ОСОБА_1 (представник ТзОВ "Кредитні ініціативи" згідно довіреності №146 від 01.03.2017р.)

апелянта - ОСОБА_2 (представник ТзОВ "Станіславська торгова компанія" згідно довіреністі від 28.03.2017р.), ОСОБА_3 (представник ТзОВ "Станіславська торгова компанія" згідно довіреністі від 29.03.2017р.)

кредитора - ОСОБА_4 (представник ОСОБА_5 акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_6" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7А (довіреність №28 від 03.01.2017 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15 (про визнання грошових вимог ПАТ "ВіЕйБі Банк")

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське"

про визнання банкрутом

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

За клопотанням ПАТ "ВіЕйБі Банк", судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з Київським апеляційним господарським судом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15 про банкрутство ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське", заяву ОСОБА_5 акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_6" № 31/1-13484 від 29.05.2015р. про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/536/15 задоволено частково.

Визнано Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_6" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7 кредитором ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське" у справі №902/536/15 із загальною сумою вимог 328 572 038,13 грн., з яких заборгованість за кредитом 315 292 145,41 грн., заборгованість за процентами 11 203 668,83 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 652 168,75 грн., 3% річних 35 594,36 грн., інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 1 388 460,78 грн.

Включено вимоги ОСОБА_5 акціонерного товариство "Всеукраїнський ОСОБА_6" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7 в сумі:

- 327 919 869,38 грн. (заборгованість за кредитом 315 292 145,41 грн., заборгованість за процентами 11 203 668,83 грн., 3% річних 35 594,36 грн., інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 1 388 460,78 грн.) - до четвертої черги реєстру вимог кредиторів;

- 652 168,75 грн. (пеня за несвоєчасну сплату процентів) - до шостої черги реєстру вимог кредиторів.

Відмовлено ОСОБА_5 акціонерному товариству "Всеукраїнський ОСОБА_6" у визнанні грошових вимог до ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське" у справі № 902/536/15 в сумі 37 372 438,93 грн.

Зобов'язано Арбітражного керуючого ОСОБА_8, виконати вимоги ст.ст.22, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське" до спеціального фонду Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору за подання ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" заяви про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі №902/536/15.

Стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське" до спеціального фонду Державного бюджету України 609,00 грн. судового збору за подачу ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" апеляційної скарги на Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30.06.2015 року у справі №902/536/15.

Стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства "Браїлівське" до спеціального фонду Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору за подачу ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" касаційної скарги на Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015 року у справі № 902/536/15.

Ухвала господарського суду в частині визнання кредитором ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7 кредитором мотивована тим, що вимоги вказаного кредитора підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15 скасувати в частині часткового задоволення заяви ОСОБА_5 акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_6" № 31/1-13484 від 29.05.2015р. про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/536/15.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №902/536/15 від 16.03.2017 року, прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15.

22.03.2017 року від представника ПАТ "ВіЕйБі Банк" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 року клопотання ПАТ "ВіЕйБі Банк" задоволено, доручено Київському апеляційному господарському суду забезпечити проведення судового засідання по справі №902/536/15 30.03.2017 року в режимі відеоконфереції.

30.03.2017 року, апелянт подав клопотання про доручення до матеріалів справи оригінал платіжного доручення №21300 від 27.03.2017 року

30.03.2017 року від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити ТОВ "Станіславська торгова компанія" в задоволенні апеляційної скарги.

Не всі представники учасників провадження у справі з'явились в судове засідання 30.03.2017 року. Явка представників сторін в судове засідання не вимагалась. Учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про місце, дату та час судового засідання. Судова колегія вважає, що неявка представників не перешкоджатиме перегляду ухвали господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, в судовому засіданні 30.03.2017 року заслухала представників боржника, апелянта та розпорядника майна, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, відзиви на апеляційну скаргу, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2015р. господарським судом Вінницької області винесено ухвалу про порушення провадження у справі №902/536/15 про банкрутство ПАТ "Браїлівське" та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_8

30.04.2015р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи № 902/536/15 про банкрутство ПАТ "Браїлівське".

04.06.2015р. до суду надійшла заява ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" (скорочена назва: ПАТ "ВіЕйБі Банк") № 31/1-13484 від 29.05.2015р. про визнання грошових вимог до боржника та включення до складу кредиторів у справі № 902/536/15 із сумою вимог 328 572 038,13 грн., з яких заборгованість за кредитом 315 292 145,41 грн., заборгованість за процентами 11 203 668,83 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 652 168,75 грн., 3% річних 35 594,36 грн., інфліційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 1 388 460,78 грн.. Підставою звернення ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" до суду із заявою про визнання кроедитоських вимог стало неналежне виконання ПАТ "Браїлівське" умов Кредитного договору № 35-2014 від 16.04.2014р., в результаті чого і виникла вказана заборгованість.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 30.06.2015р. відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" №31/1-13484 від 29.05.2015р. про визнання грошових вимог до боржника в загальній сумі 328 572 038,13 грн. та включення до складу кредиторів у справі № 902/536/15.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30.06.2015р. у справі № 902/536/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.09.2015р. та ухвалу господарського суду Вінницької області від 30.06.2015р. скасовано. Справу № 902/536/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

Судом касаційної інстанції зазначено, судами попередніх інстанцій що не надано відповідного правового обґрунтування доказам та документам, які були надані банком на підтвердження своїх вимог, зокрема, договорам про внесення змін до кредитного договору №35-2014 від 16.04.2014 року, в яких йдеться про перегляд умов кредитування та погодження суми нарахованих відсотків, заяві (клопотанню) ПАТ "Браїлівське" на отримання кредитних коштів, випискам з особових рахунків боржника тощо.

16.09.2016 року ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" подана уточнена заява про визнання кредиторських вимог, в якій ставиться вимога про визнання вимог в сумі 365 941 721, 06 грн.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.04.2014р. між ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" (кредитор) та ПАТ "Браїлівське" (позичальник) 16.04.2014р. укладено Кредитний договір № 35-2014 (далі - Кредитний договір) з подальшими змінами та доповненнями.

За умовами вказаного договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в сумі 315 292 145, 41 грн., а позичальник отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та ін. платежі, передбачені цим договором, а також виконати ін. обов'язки, визначені цим договором (п. 1.1. ст. 1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 25% річних (п. 1.2. ст. 1); кінцевий термін погашення кредиту позичальники - 15.10.2015р. включно (п. 1.3. ст. 1); кредит надається позичальнику на наступні цілі: ведення поточної діяльності (п. 1.4. ст. 1).

Кошти по кредиту надаються за заявками позичальника на одержання коштів, після їхнього акцепту Банком; зобов'язання Банку по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають з моменту акцепту заявки; сума зобов'язань позичальника по кредиту може збільшуватись при акцепті банком наступних заявок, не перевищуючи при цьому максимальної суми ліміту (п. 5.1. ст. 5).

Кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку (п. 5.3. ст. 5.)

Також місцевим господарським судом встановлено, що на підтвердження виникнення у ПАТ "Браїлівське" зобов'язань за Кредитним договором № 35-2014 від 16.04.2014 року в сумі 315 292 145, 41 грн. ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" надано клопотання Директора ПАТ "Браїлівське" ОСОБА_8 від 16.04.2014 року (оригінал оглянуто в судовому засіданні), згідно якого керівник позичальника зазначає конкретну суму кредитних коштів, строк користування кредитом. відсоткову ставку, які повністю співпадають з умовами Кредитного договору № 35-2014 від 16.04.2014 року (оригінал оглянуто в судовому засіданні), який підписано сторонами.

На виконання умов Кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 315 292 145,41 грн., а останній зобов'язався повернути кредит у строк до 15.10.2015р. та сплатити проценти за користування кредитом за ставкою 25,0 % річних.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що кредитор свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 315 292 145,41 грн., оскільки зазначені обставини підтверджено меморіальним ордером № 766278 від 16.04.2014р., що містить слідуючі відомості: платник - ПАТ "Браїлівське"; отримувач - ПАТ "Компанія Райз"; банк платника та банк отримувача - ПАТ "ВіЕйБі Банк"; призначення платежу - попередня оплата згідно договору № 42/045 від 15.02.2011 р. без ПДВ, а також банківськими виписками по особовому рахунку ПАТ "Браїлівське" з 16.04.2014р. по 23.02.2016р.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Перерахування коштів на підставі наданих позичальником документів з позичкового рахунку на користь третіх осіб передбачено п. 5.3. ст. 5 Кредитного договору.

В силу ст. ст.21, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв.

Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

На підставі ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Місцевий господарський суд враховуючи, що директором ПАТ "Браїлівське" підтверджено волевиявлення з отримання кредиту на суму 315 292 145,00 грн., що співпадає з розміром перерахованих банком на користь ПАТ "Компанія Райз" коштів, та, оцінюючи надані письмові докази в сукупності, встановив факт ініціювання ПАТ "Браїлівське" питання укладення кредитного договору та перерахування грошових коштів.

Відповідно до п.5.4 Постанови Національного банку України від 18.06.2003 року №254 "Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України", особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов'язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Тобто, з вище викладеного вбачається, що засвідчення банківської виписки підписом уповноваженої особи або печаткою чи штампом банку не вимагається.

Такі спрощені вимоги до банківських виписок обґрунтовуються їхнім правовим статусом, який не включає банківську виписку до первинних документів, а відносить до регістрів аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п.5.6. Постанови).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані банком виписки за період з 16.04.2014 року по 23.02.2016 року (т. 16 а.с. 158 - 174), оформлено відповідно вимог Національного банку України, а тому факт отримання ПАТ «Браїлівське» грошових коштів за Кредитним договором №35-2014 від 16.04.2014р. є доведеним.

Оскільки, за результатом списання коштів з кредитного рахунку банком складено меморіальний ордер №766278 від 16.04.2014 року (т. 16 а.с. 158), який є видом розрахункового документу, на підставі котрого здійснюється переказ грошових коштів, колегія суддів вважає, що банківську операцію з видачі ПАТ "Браїлівське" кредитних коштів шляхом їх перерахування підтверджено допустимими засобами доказування.

Докази визнання недійсним підписаного сторонами кредитного договору або спростування дій уповноважених представників сторін, котрі були спрямовані на виконання договірних зобов'язань в матеріалах справи відсутні.

А тому, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що між ПАТ «Браїлівське» та ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" виникли кредитні правовідносини.

В силу ст.41 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Окрім того, факт отримання грошових коштів, а також виконання зі сторони ПАТ «Браїлівське» зобовязань за Кредитним договором, проведення часткового розрахунку підтверджено платіжними дорученнями №1 від 29.08.2014р. на суму 16 412 467,84 грн. з призначенням платежу: сплата відсотків згідно договору № 35-2014 та №1 від 18.11.2014р. на суму 26 044 858,84 грн. з призначенням платежу: сплата відсотків згідно договору №35-2014 від 16.04.2014 року (т. 16 а.с. 175 - 176).

Відповідно до п.п.4.6 - 4.10 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 "Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України", до меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

До обов'язкових реквізитів первинних документів, що використовуються для розрахунків (крім перелічених вище), також належать: назва одержувача коштів; сума операції (цифрами та словами). Сума операції може бути відображена лише цифрами, якщо цей документ формується за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами Національного банку; номери рахунків; назва банку (одержувача та платника коштів).

Також, судом першої інстанції встановлено, що надані ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" платіжні доручення про часткове погашення відсотків за кредитним договором містять необхідні вимоги, які пред'являються до документів первинного обліку, оскільки роздруковані з електронної системи банківського обігу, у графі "призначення платежу" передбачають сплату відсотків саме за підписаним сторонами Кредитним договором №35-2014, факту укладення якого надана правова оцінка, розмір коштів. відображений у платіжних дорученнях, дата переказу співпадають з аналогічними даними. визначеними у банківських виписках по рахунку ПАТ "Браїлівське".

Місцевий господарський суд визнав обґрунтованими доводи ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з приводу того, що платіжні доручення сформовано у системі клієнт банк, доступ до якого мав керівник боржника ОСОБА_9

Окрім того, банком було надано суду першої інстанції копії Договору №0123 на відкриття банківського рахунку від 17.06.2014 року, заяви на підключення до системи "Клієнт-Банк" банківського рахунку №0123/980, сертифікату відкритого ключа підпису клієнта у системі "Клієнт-Банк", який видано директору боржника ОСОБА_9

Судом встановлено, що номер рахунку, який обслуговувався за допомогою системи "Клієнт-Банк" співпадає з визначеним рахунком Банку платника на платіжних дорученнях № 1 від 29.08.2014р. на суму 16 412 467,84 грн. та № 1 від 18.11.2014р. на суму 26 044 858,84 грн.

Листом від 05.03.2015 року, отриманого банком 20.03.2015 року (вх. №1051), оригінал якого оглянуто судом першої інстанції в судовому засіданні, Директором ПАТ "Браїлівське" підтверджено зобов'язання з погашення відсотків за користування тілом кредиту, визнано існування як договірних зобов'язань, так і прострочення їх виконання.

Вище зазначені обставини додатково підтверджують існування обов'язку ПАТ "Браїлівське" за Кредитним договором №35-2014 від 16.04.2014 року.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається позичальником у кінці терміну дії договору.

Право дострокової вимоги заборгованості за Кредитним договором, процентів, штрафних санкцій та інших платежів передбачено п.8.1. договору.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

Відповідно до п. 2.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно.

Відповідно до умов п. 2.4. кредитного договору проценти за користування кредитом Позичальник сплачує щомісяця не пізніше 15-го календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані та остаточно при погашенні кредиту.

Відповідно до п. 14.4. кредитного договору за прострочення виконання будь - яких грошових зобовязань за цим договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного робочого дня після дати, коли відповідне грошове зобовязання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобовязання. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобовязання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сторонами в п. 14.8 Кредитного договору узгоджено, що у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобовязання за Кредитним договором, він зобовязується на вимогу Банку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, взято до уваги вимоги Вищого господарського суду, що зазначені у постанові від 12.01.2016 року у справі №902/536/15, щодо необхідності надання відповідного правового обґрунтування доказам та документам, які були надані банком на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що вимоги ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7 про визнання кредитором ПАТ "Браїлівське" у справі №902/536/15 в сумі 328 572 038,13 грн., з яких заборгованість за кредитом 315 292 145,41 грн., заборгованість за процентами 11 203 668,83 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 652 168,75 грн., 3% річних 35 594,36 грн., інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів - 1 388 460,78 грн., обґрунтовані належними та допустимими засобами доказування, а тому підлягають задоволенню.

Щодо уточнення ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6" грошових вимог до боржника, зазначених в заявах від 16.09.2016 року від 13.12.2016 року, з врахуванням нікчемності усіх Договорів про внесення змін до кредитного договору №35/2014 від 16.04.2014 року, нарахування відсотків за користування кредитними коштами, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні кредиторських вимог на суму 37 372 438,93 грн., з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

На підставі ч.1 ст.23 Закону, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не допускають уточнення або збільшення розміру заявлених кредитором вимог після спливу строку на їх пред'явлення.

Відповідно до ч.8 ст.23 Закону про банкрутство, поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що справа про банкрутство ПАТ "Браїлівське" перебуває на стадії процедури розпорядження майном боржника, предметом розгляду у даній справі є вимоги кредиторів, котрі виникли до 28.04.2015 року, тобто до прийняття господарським судом рішення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Повідомлення про нікчемність правочинів надіслано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_7, 28.08.2015 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство.

З вище викладеного вбачається, що. правові підстави нікчемності договорів про внесення змін до кредитного договору ПАТ "Браїлівське" виникли після порушення провадження у справі про банкрутство та не були відомі заявнику станом на 29.05.2015 року - дату звернення до суду із заявою про визнання кредитором.

А тому, вимоги ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_6", які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство можуть були заявлені у ліквідаційній процедурі або в рамках окремого позовного провадження.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування або зміни, доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі є необгрунтованими, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не підлягають задоволенню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 23, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 02.02.2017 року у справі №902/536/15 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" - залишити без задоволення.

2. Справу №902/536/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Савченко Г.І.