ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року Справа № 904/4465/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Сизько І.А., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №6-02 від 04.01.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №109-Д від 01.09.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року у справі №904/4465/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 22 005 086 грн. 92 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року у справі №904/4465/16 (суддя Євстигнеєва Н.М.) з Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз (надалі ПАТ Криворіжгаз) на користь Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз (надалі ПАТ Укртрансгаз) стягнуто 22 005 086 грн. 92 коп. заборгованості та 206 700 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення:

- необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі;

- безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи;

- не враховував відсутність підписаних між сторонами додатків 1, 3 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року;

- сторонами не узгоджено вид та обсяг послуг за спірний період: лютий, червень 2016 року, внаслідок чого є підстави вважати вищезазначений договір неукладеним;

- завершення розрахунків за процедурою, встановленою ст. 102 Бюджетного кодексу України, не здійснено; фактично заборгованість перед ПАТ «Криворіжгаз» по пільгам і субсидіям складає 11904 331 грн. 07 коп., отже, термін оплати за договором № від 17.12.2015 року не настав.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Між ПАТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ "Криворіжгаз" (замовник) укладений договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року (надалі - договір), відповідно до пункту 2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (надалі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Договір набирає чинність з дня його укладення на строк до 31.12.2016 року, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015 року (п. 17.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (надалі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (надалі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (надалі - балансування) (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 2.6 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.7. договору).

Згідно п. 4.1. договору замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

На виконання умов договору позивачем надані послуги з балансування обсягів природного газу в лютому 2016 року та у червні 2016 року у належний спосіб та порядок.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг з балансування обсягів природного газу в лютому 2016 року та в червні 2016 року не виконав, чим порушив умови договору та положення чинного законодавства.

01.03.2016 року ПАТ "Укртрансгаз" отримало від ПАТ "Криворіжгаз" лист за вих. №48/3501 від 26.02.2016 року, в якому замовник просив врахувати місячні номінації природного газу на лютий 2016 року станом на 24.02.2016 року на власні потреби у кількості 0,500 тис.м3 (небаланс).

Відповідно до звіту ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2016 року кількість фактичного обсягу газу ВТВ, нормативні втрати газорозподільного господарства складає 2 029,279 тис.м3 (а.с. 29, т.1).

Відповідно до звіту ПАТ "Криворіжгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016 року кількість фактичного обсягу газу ВТВ, нормативні втрати газорозподільного господарства складає 1 002,986 тис.м3 (а.с. 85, т.1).

Згідно п. 9.1 договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобовязаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний баланс визначається відповідно до Кодексу.

Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

Вбалансування =БЦГ х К х QБГ,

де БЦГ - базова ціна газу,

QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2.

При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Базова ціна газу визначається оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті (пункт 9.3 договору).

ПАТ "Укртрансгаз" зроблений розрахунок вартості послуг балансування у кількості газу 2 029,279 тис.м3 на суму 18 231 367 грн. 22 коп., складений акт №02-16--БАЛАНС надання балансування обсягів природного газу від 29.02.2016 року на суму 18 231 367 грн. 22 коп. та рахунок №02-16--БАЛАНС від 29.02.2016 року на суму 18 231 367 грн. 22 коп., які направлені ПАТ "Криворіжгаз" із супровідним листом №3833/12 від 16.03.2016 року (а.с. 30-33, т.1).

31.03.2016 року ПАТ "Укртрансгаз" складений коригуючий акт №02-16--БАЛАНС/КОР надання балансування обсягів природного газу до акту №02-16--БАЛАНС на підставі якого зроблений розрахунок вартості послуг балансування у кількості газу 2 029,279 тис.м3 на суму 15 192 806 грн. 02 коп. та виставлений рахунок №02-16--БАЛАНС/КОР від 31.03.2016 на суму 15 192 806 грн. 02 коп., які направлені ПАТ "Криворіжгаз" із супровідним листом №5885/12 від 18.04.2016 (а.с. 35-38, т.1).

ПАТ "Укртрансгаз" зроблений розрахунок вартості послуг балансування у кількості газу 1 002,986 тис.м3 на суму 6 812 280 грн. 91 коп., складений акт №02-16--БАЛАНС надання балансування обсягів природного газу від 30 червня 2016 року на суму 6 812 280 грн. 91 коп. та рахунок №02-16--БАЛАНС від 30 червня 2016 року на суму 6 812 280 грн. 91 коп., які направлені ПАТ "Криворіжгаз" із супровідним листом №10069/12 від 15.07.2016 року (а.с. 86-89, т.1).

ПАТ "Укртрансгаз" просить стягнути заборгованість з надання послуг балансування у кількості газу у сумі 22 005 086 грн. 92 коп. проти чого заперечує ПАТ "Дніпрогаз", що і є причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з пунктом 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до приписів пункту 5 глави 1 Розділу І Кодексу небаланс це різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації; алокація це підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Згідно з пунктом 8 глави 1 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

За приписами пунктів 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до пункту 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (пункти 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу).

Згідно місячної номінації ПАТ "Криворіжгаз" на лютий 2016 року передбачено отримання природного газу на власні потреби в обсязі 0,5 тис.м3, однак до номінації на лютий 2016 року не включені обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати, які не були виділені жодним постачальником природного газу.

У звіті про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2016 року ПАТ "Криворіжгаз" вказано про використання ПАТ "Криворіжгаз" в лютому 2016 року 2 029,279 тис.м3, в червні 2016 року 1 002,986 тис.м3 природного газу на виробничо-технологічні витрати, при цьому в графі "підтверджений обсяг номінацій" на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Отже, факт наявності негативного місячного небалансу в лютому 2016 року на загальний обсяг, що складає 2 029,279 тис.м3 природного газу, в червні 2016 року на загальний обсяг, що складає 1 002,986 тис.м3 природного газу підтверджується, зокрема і звітом про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за лютий 2016 року та за червень 2016 року, де відповідач зазначив про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача в лютому 2016 року та в червні 2016 року на обсяг, що складає 2 029,279 тис.м3 та 1 002,986 тис.м3.

У зв'язку з неврегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу:

- в лютому 2016 року в обсязі 2 029,279 тис.м3 у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексу, позивач, відповідно до вимог пунктів 9.1-9.5, 11.4 договору, пункту 7 глави 3 Розділу XIV, пунктів 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування на суму 15 192 806,02 грн.;

- в червні 2016 року в обсязі 1 002,986 тис.м3 у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексу, позивач, відповідно до вимог пунктів 9.1-9.5, 11.4 договору, пункту 7 глави 3 Розділу XIV, пунктів 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування на суму 6 812 280 грн. 91 коп.

Вартість послуг з балансування обсягів природного газу відповідачу вираховувалась позивачем у відповідності до положень пункту 9.2 договору.

При цьому базову вартість ціни газу було використано 6 239 грн. за 1 000 м3 без ПДВ (7 468 грн. 80 коп. з ПДВ) та 5 604 грн. за 1 000 м3 без ПДВ (6 724 грн. 80 коп. з ПДВ).

На офіційному сайті позивача базова ціна газу на лютий 2016 року складає 7 554,00 грн. з ПДВ на червень 2016 року складає 6 792 грн. з ПДВ (при цьому ціна включає вартість послуг зі зберігання природного газу 67 грн. 20 коп.) (а.с. 91, т. 1).

При визначенні базової ціни газу позивач врахував вартість газу, придбаного у Національної акціонерної компанії "Нафтобаз України" в лютому 2016 року та в червні 2016 року для балансування газотранспортної системи, яка склала відповідно до актів приймання-передачі природного газу у лютому 2016 року 6 239 грн. (без ПДВ), у червні 2016 року 5 604 грн. (без ПДВ).

Відповідно до постанови НКРЕ від 26 червня 2013 року №741 "Про встановлення тарифів для закачування, зберігання та відбір природного газу для ПАТ "Укртрансгаз" тариф для закачування природного газу становить 32 грн. 90 коп. (без ПДВ) за 1000 м3, тариф на зберігання природного газу становить 46 грн. 20 коп. (без ПДВ) за 1000 м3, тариф на відбір природного газу становить 32 грн. 90 коп. (без ПДВ) за 1000 м3. Відповідно до договору на зберігання (закачування, зберігання, відбір) природного газу вартість послуг зі зберігання природного газу становлять 67 грн. 20 коп.

Враховуючи, що позивачем послуги зі зберігання природного газу відповідачу не надавалися, базова вартість ціни газу зазначена у розмірі 7 486 грн. 80 коп. (7 554 грн. 67 грн. 20 коп.) та 6 724 грн. 80 коп. (6 792 грн. 67 грн. 20 коп.).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу в лютому 2016 року в обсязі 2 029,279 тис.м3 вартістю 15 192 806 грн. 02 коп. та в червні 2016 року в обсязі 1 002,986 тис.м3 вартістю 6 812 280 грн. 91 коп. та несплату їх відповідачем в порушення приписів пункту 9.4 договору та пункту 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову.

Також, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання ПАТ "Криворіжгаз" про зупинення провадження у справі.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 3, 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 Господарського процесуального кодексу України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно зі ст. 3 та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов'язаний з'ясовувати:

1) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу в лютому 2016 року та червні 2016 року на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, а також згідно з положеннями Кодексу газотранспортної системи, який визначає порядок та умови надання послуг вказаного виду та оплату їх надання.

За доводами відповідача, договір транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, який оспорюється в судовому порядку (справа №910/14400/16), не відповідає положенням частини першої статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки при його укладенні сторони не підписали додатки №1,2,3, які передбачені п.п.2.8, 5.4., 6.1., 8.1. Типового договору транспортування природного газу.

За змістом спірного договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1. договору). Зазначені послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації (п.9 глави 1 розділу 8 Кодексу ГТС).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п.2.4. договору). Отже, при укладанні договору сторони можуть підписати один з наведених додатків. З матеріалів справи вбачається, що сторони підписали додаток 2 (обсяг послуг з транспортування) до договору. Щодо відсутності додатка №3 до договору, то слід зазначити, що у відповідності до технічної угоди, між сторонами досягнуто повної згоди щодо переліку комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу (виходу) до ПАТ "Криворіжгаз". Крім того, договір сторонами виконувався, що не спростовано відповідачем.

Стосовно клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі на період до розгляду адміністративної справи №826/9476/16 колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у адміністративній справі №826/9476/16 є вимоги ПАТ "Київгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконної та нечинної постанови НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року. При цьому, докази зупинення дії оспорюваної постанови НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 року в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів не вбачає обставин, які б унеможливлювали розгляд даної справи до розгляду адміністративної, а отже і підстав для зупинення провадження на підставі норм ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що розгляд адміністративної справи №826/9476/16 прямо не впливає на вирішення господарського спору у справі №904/4465/16, який, в свою чергу, виник не з адміністративних правовідносин та не створює процесуальних перешкод для його розгляду по суті, є законними і обґрунтованими. Крім того, задоволення адміністративного позову у справі №826/9476/16, і визнання нечинною оспорюваної постанови НКРЕКП не тягне за собою нікчемності договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року або його окремих положень.

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Враховуючи, що ПАТ "Криворіжгаз" у Звіті про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках у лютому 2016 року та у червні 2016 року самостійно зазначено фактичний обсяг газу ВТВ, нормативні втрати газорозподільного господарства у кількості 2 029,279 тис.м3 (а.с. 29, т.1) та у кількості 1 002,986 тис.м3 (а.с. 85, т. 1), колегія суддів не вбачає підстав для призначення у справі судово-економічної експертизи з метою встановлення обсягу реальних витрат оператора газотранспортної системи, повязаних із наданням відповідачу послуг балансування за лютий 2016 року та за червень 2016 року. Щодо решти питань відповідача, зазначених в клопотанні, колегія суддів не вбачає підстав для призначення судової експертизи, оскільки дослідження цих питань не стосується предмету розгляду у даній справі.

Стосовно тверджень ПАТ «Криворіжгаз» про неврахування судом першої інстанції відсутності додатків 1 та 3 до договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 року, як вже зазначалось вище, обсяг послуг, що надаються за договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору (п.2.4. договору). Таким чином, при укладанні договору сторони можуть підписати один з наведених додатків. Матеріалами справи №904/4465/16 підтверджується, що сторони підписали додаток 2 (обсяг послуг з транспортування) до договору, визначили предмет договору, де зазначено про те, що за цим договором можуть бути надані послуги, визначені в п.2.3 договору, тому доводи апелянта відносно неузгодження сторонами предмету договору та як наслідок неукладеність договору, що є підставою предявленого позову, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Щодо додатка №3 (перелік комерційних вузлів обліку газу) до договору, то судом першої інстанції првомірно встановлено, що у відповідності до технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу на газорозподільних станціях, між сторонами було досягнуто згоди щодо переліку комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу (виходу) до ПАТ "Криворіжгаз". Окрім того, договір сторонами виконувався, що не спростовано відповідачем.

Щодо посилань ПАТ «Криворіжгаз» на те, що незалежно від того, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору транспортування природного газу № від 17.12.2015, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного) застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови, слід зазначити, що в своїй апеляційній скарзі ПАТ «Криворіжгаз» посилається на незастосування судом першої інстанції механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", у відповідності до Постанови Кабінету міністрів України №20 від 11.05.2005 року.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як зазначається у п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Так, в суді першої інстанції ПАТ «Криворіжгаз» не надавав будь-яких доказів на виконання вищезазначеного порядку, а саме спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків та, відповідно, не посилався на зазначений вище механізм взаєморозрахунків.

Отже, в звязку з тим, що ПАТ «Криворіжгаз» не довів Дніпропетровському апеляційному господарському суду обставин, що об'єктивно перешкоджали подати нові докази місцевому господарському суду, додаткові докази апеляційним господарським судом не приймаються.

Оплата заборгованості, що є предметом позову у справі, після прийняття оскаржуваного рішення, на що вказує апелянт та що підтверджено представником позивача в судовому засіданні, на результат розгляду апеляційної скарги не впливає, оскільки апеляційний господарський суд надає оцінку оскаржуваному рішенню на момент його прийняття. Зазначені обставини можуть бути враховані при примусовому виконанні судового рішення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворіжгаз залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 року у справі №904/4465/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 13.04.2017 року).