ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа № 911/459/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю промислово фінансової компанії «Інтерсталь»

про стягнення 54 690,58 грн.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 - предст. за дов. від 14.03.2016 № 177;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерсталь» (відповідач) про стягнення 54 690, 58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору 30.41/12-М545 від 10.01.2013 року.

Ухвалою суду від 16.02.2017 у даній справі було порушено провадження та призначено до розгляду на 13.03.2017 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2017 розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 року, у звязку з неявкою представника відповідача.

Позивач подав до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких зазначив, що мотивувальна та прохальна частина містять технічні помилки. Так, відповідно до поданої заяви, просив прохальну частину вважати вірною в наступній редакції: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово фінансова компанія «Інтерсталь» на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заборгованість за Кредитним договором №30.41/12-М545 від 10.01.2013р. в розмірі 54 690, 58 грн., яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 42 766 грн. 46 коп.; простроченої заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 5 673 грн. 24коп.; строкової заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 463 грн.98коп.; пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 4 295 грн. 75коп.; 3% річних за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 111 грн.96 коп.; 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 441 грн. 07 коп.; інфляційних втрат за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 101 грн.05 коп.; інфляційних втрат за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 837 грн.07 коп.

Вказана заява за своєю суттю є заявою про виправлення описки, оскільки ціна позову не змінилась, у звязку з чим приймається судом до розгляду.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 03.04.2017 року відповідач повторно не направив свого повноважного представника, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 09 6 від 22.03.2017, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та доказів відсутності заборгованості за Договором до суду не надав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція зазначена у п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки встановлені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

03.04.2017 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

встановив:

10 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК» (надалі - Позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю промислово фінансовою компанією «Інтерсталь» (надалі - позичальник, Відповідач) було укладено Кредитний договір №30.41/12-М545, відповідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику грошові кошти (Кредит) в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором, а позичальник зобовязується прийняти Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку та на умовах та в строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до п.п. 3.1, сума кредитування 250 000,00 грн. Строк кредитування до 10.01.2017 в повному обсязі або достроково у випадках, передбачених цим Договором.

Як свідчать матеріали справи, Банк належним чином виконав свої зобовязання та надав позичальнику кредит в розмірі 250 000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 34796 від 10.01.2013 року (копія в матеріалах справи).

Відповідно до п. 3.3 договору, проценти за користування кредитом нараховуються баком за процентною ставкою у розмірі 33% річних.

В свою чергу, як стверджує позивач, відповідач протягом строку дії Кредитного договору постійно допускав порушення виконання своїх зобовязань щодо сплати кредиту та процентів, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості у розмірі 42 766,46 грн. зі сплати кредиту, 5 673 грн. 24коп. простроченої заборгованості по сплаті відсотків, 463 грн.98 коп. строкової заборгованості по сплаті відсотків.

У звязку з неналежним виконанням зобов'язань по Договору, позивач з метою досудового врегулювання спору, направив на адресу відповідача лист № 102/1-2 від 05.01.2017 з вимогою погасити наявну заборгованість (рекомендоване повідомлення про вручення за номером 09 0 від 10.01.2017).

Втім, як зазначив позивач, вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та належного реагування, у звязку з чим позивач був змушений звернутись за захистом свого порушеного права до господарського суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи викладене, зважаючи на порушення відповідачем умов Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, строк повернення по яким настав, звернення позивача до суду про стягнення з відповідача 42 766, 46 грн. заборгованості зі сплати кредиту, 5 673 грн. 24коп. простроченої заборгованості по сплаті відсотків, 463 грн.98 коп. строкової заборгованості по сплаті відсотків є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з п. 7.1. договору, у разі прострочення позичальником зобовязань з повернення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в гривні за офіційним курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення платежу.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, за прострочення оплати отриманого кредиту ним нарахована пеня в розмірі 3 665,94 грн. за загальний період з 19.04.2013 по 30.01.2017 від кожного необхідного платежу окремо та з урахуванням проплат, які надходили від відповідача; також нарахована пеня в розмірі 629,81 грн. на заборгованість по сплаті процентів за загальний період з 19.06.2013 по 30.01.017 від кожного необхідного платежу окремо та з урахуванням проплат, які надходили від відповідача. Загалом 4 295, 75 грн.

Перевіривши правильність зазначених позивачем періодів та розрахунків, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», за періоди надані позивачем та які не перевищують шестимісячного терміну нарахування від кожного необхідного платежу окремо, суд встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума пені в загальному розмірі 4 295,75 грн. є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 111 грн.96 коп.; 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 441 грн. 07 коп.; інфляційних втрат за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 101 грн.05 коп.; інфляційних втрати за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 837 грн.07 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши правильність зазначених позивачем періодів, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», з урахуванням поданого позивачем розрахунку, встановив, що заявлена до стягнення сума 3% річних за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 111 грн.96 коп.; 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 441 грн. 07 коп.; інфляційних втрат за весь час прострочення сплати процентів в розмірі 101 грн.05 коп.; інфляційних втрати за весь час прострочення повернення кредиту в розмірі 837 грн.07 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором, процентів, а також нарахованих на вказані суми фінансових та штрафних санкцій є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю промислово фінансової компанії «Інтерсталь» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Матросова, 1а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (01004, м. Київ, бульвар Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26; ) 42 766 (сорок дві тисячі сімсот шістдесят шість) грн. 46 коп. простроченої заборгованості по кредиту; 5 673 (пять тисяч шістсот сімдесят три) грн. 24 коп. простроченої заборгованості по сплаті відсотків; 463 (чотириста шістдесят три) грн. 98 коп. строкової заборгованості по сплаті відсотків; 4 295 (чотири тисячі двісті девяносто пять) грн. 75 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту; 111 (сто одинадцять) грн. 96 коп. 3% річних за весь час прострочення сплати процентів; 441 (чотириста сорок одну) грн. 07 коп. 3% річних за весь час прострочення повернення кредиту; 101 (сто одну) грн. 05 коп. інфляційних втрат за весь час прострочення сплати процентів; 837 (вісімсот тридцять сім) грн.07 коп. інфляційних втрат за весь час прострочення повернення кредиту та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 12.04.2017.

Суддя О.В. Щоткін