РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа № 902/637/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Мамченко Ю.А. ,

судді Савченко Г.І.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від апелянта - ОСОБА_1;

від кредиторів - ОСОБА_2 (ПАТ "Укргазбанк");

від боржника - ОСОБА_3, ОСОБА_4;

арбітражний керуючий - ОСОБА_5;

від органу прокуратури - ОСОБА_6;

розглядаючи апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_7 "Порше Мобіліті" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.12.16 р. у справі № 902/637/14

за заявою Приватне виробничо-комерційне підприємство "Ятрань"

до Приватне підприємство "Гурівецьке"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.12.2016 р. у справі № 902/637/14 (суддя Тісецький С.С.), крім іншого, заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" № 099 від 03.03.2015 р. про включення до складу кредиторів задоволено частково. Визнано грошові вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" до ПП "Гурівецьке" у розмірі 95012,82 грн., з яких: 81869,51 грн. боргу (четверта черга задоволення), 13143,31 грн. штрафу (шоста черга задоволення), а також 1218,00 грн. судового збору за подання заяви про визнання кредитором (перша черга задоволення). Відмовлено у визнанні вимог ТОВ "Порше Мобіліті" до ПП "Гурівецьке" в сумі 215536,93 грн., з яких: 109462,13 грн. боргу, 89464,58 грн. штрафу, 1695,00 грн. пені, 508,50 грн. процентів річних та 14406,72 грн. збитків.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Порше Мобіліті" подало апеляційну скаргу в якій останню скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" до ПП "Гурівецьке" у розмірі 266921,46 грн., з яких: 39973,49 грн. (кредитні платежі за період з червня по вересень 2015 року), 106582,62 грн. (сума дострокового повернення кредиту), 1147,24 грн. (12,5 % за користування кредитними коштами), 100010,49 грн. штраф 20%, 2597,40 грн. штраф згідно п. 8.3 кредитного договору, 1695,00 грн. пені, 14406,72 грн. збитків, 508,5 грн. 3% річних. В обгрунтування скарги зазначає, що суд неправильно прийшов до висновку про те, що сума кредиту, яка підлягає достроковому поверненню, розраховується за курсом валюти, встановленим на дату укладення кредитного договору. Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 23 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд безпідставно зменшив суму кредиту до дострокового повернення на 40866,07 грн. Також, з огляду на невірне визначення еквіваленту суми заборгованості по відношенню до курсу валюти, судом безпідставно зменшено суму нарахованих процентів за користування кредитними коштами в сумі 1147,24 грн. Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано частково задоволив вимоги щодо штрафу у розмірі 20% від суми кредиту, оскільки судом прийнято до уваги розрахунок із залишку непогашеної суми кредиту, а не від загальної суми кредиту. Внаслідок цього, безпідставно відмовлено в задоволенні суми 86867,18 грн. Також вважає необгрунтованим висновок суду в частині відмови в задоволенні штрафних санкцій, нарахованих відповідно до пунктів 8.1, 8.3 договору, та збитків в сумі 14406,72 грн. заподіяних у звязку з неналежним виконанням договору кредиту, а саме витрат кредитора на юридичні послуги для супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави, представництва інтересів кредитора у виконавчому провадженні, стягнення сум заборгованості за договором, представництва інтересів кредитора в суді. Звертає увагу, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розміру грошових вимог ТОВ «Порше Мобіліті» повністю поклався на висновок експерта за результатами проведеної судово-економічної експертизи, який на думку апелянта є необгрунтованим та безпідставним.

В судових засіданнях представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задоволити.

Боржник ПП «Гурівецьке» у поданому відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечує, мотивуючи тим, що в силу приписів ст. 42 ГПК України незгода з висновками експертизи, які є неповними чи неясними, є підставою для подання клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи. Апелянтом такі клопотання не подавались, а тому посилання суду на висновок експерта є правомірними. Твердження апелянта про неправильне визначення суми боргу з огляду на курс валюти на момент заявлення вимог вважає необгрунтованим, оскільки за умовами договору зобовязання визначено у національній валюті гривнях, з умовою визначення таких зобовязань відповідно до обмінного курсу на певну дату. Відтак, з огляду на визначення зобовязання боржника в національній валюті, відсутні підстави для застосування ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Щодо штрафу в розмірі 20% від суми кредиту вказує, що визначена експертом сума кредиту становить 65716,55 грн., а тому сума штрафу згідно п. 8.2 договору складає 13143,31 грн. При цьому відзначає, що визначені п. 8.3 договору порушення передбачені також і п. 8.2. Тобто, наведені в даних пунктах види штрафів застосовуються за одне і те ж порушення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України стсовно неправомірності подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Поряд з цим, вважає безпідставними вимоги кредитора в частині стягнення збитків, оскільки останнім не доведено відсутності у штаті товариства юрисконсульта, не зрозуміло за які саме юридичні послуги сплачено кошти та взагалі не доведено наявність усіх елементів складу господарського правопорушення. За наведених підстав просить відмовити в задоволенні скарги.

В судових засіданнях представники боржника підтримали викладені у відзиві доводи.

Ініціюючий кредитор ПВКП «Ятрань» у відзиві на апеляційну скаргу також заперечує проти доводів апелянта. Відмічає, що подана кредитором заява з грошовими вимогами до боржника містить неузгодженості та суперечливі твердження, зокрема, в частині визначення суми основного боргу. Поділ апелянтом суми основного боргу на дві частини дає підстави для висновків, що обидві зазначені суми заборгованості визначені за однаковий період. Також вказує на необгрунтованість тверджень апелянта про необхідність застосування ч. 2 ст. 23 Закону про банкрутство, оскільки зобовязання боржника за умовами договору визначені в національній валюті. Заперечує проти нарахованої суми збитків, вважаючи їх необгрунтованими та недоведеними. За навдених підстав просить відмовити в задоволенні скарги.

Арбітражний керуючий у своєму відзиві на апеляційну скаргу доводи апелянта не визнає. Вважає оскаржувану ухвалу законною, обгрунтованою та винесеною з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

В судових засіданнях арбітражним керуючим підтримано викладені у відзиві доводи.

В процесі розгляду апеляційної скарги апелянтом заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі, яке мотивоване тим, що проведена під час розгляду справи в суді першої інстанції експертиза повністю грунтується на визнанні грошових вимог з боку ПП «Гурівецьке». Скаржник вважає, що експерт замість проведення дослідження з метою відповіді на поставлені питання, вдався до винаходження помилок та описок в розрахунках. А висновки експерта щодо положень договору в частині застосування еквіваленту іноземної валюти при визначенні розміру кредитних платежів взагалі є перевищенням наданих експерту повноважень. При цьому на більшість питань експерт взагалі не надав відповіді.

Зазначене клопотання судом залишено без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.06.2016 р. у даній справі було призначено судово-економічну експертизу для зясування розміру заявлених кредиторських вимог ТОВ «Порше Мобіліті». За результатами проведеної експертизи складено висновок експерта від 29.11.2016 р. № 1845/16-21, який розглянуто судом першої інстанції в судовому засіданні 21.12.2016 р., за результатами якого винесено оскаржувану ухвалу.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами ст. 43 цього Кодексу. У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

Поданий до суду першої інстанції висновок експерта оцінено як належний доказ та заяв і клопотань з приводу призначення судом додаткової або повторної експертизи не було заявлено.

Колегією суддів відмічається, що висновок судового експерта є одним із доказів у справі, яким сторони підтверджують або спростовують заявлені вимоги.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Заявляючи клопотання про призначення судової експертизи під час апеляційного розгляду скаржник не вказує на необхідність призначення додаткової або повторної експертизи та не наводить жодних незалежних від нього причин стосовно неможливості заявлення відповідного клопотання суду першої інстанції. При цьому, визначаючи такий же перелік питань на вирішення експертизи, який був предметом дослідження у попередньому висновку, скаржник не наводить грунтовних доводів з посиланням на норми законодавства відносно помилковості чи неправомірності висновків судового експерта.

Таким чином суд вважає, що клопотання заявлено скаржником в порушення вимог ст.ст. 42, 101 ГПК України, а відтак останнє не підлягає задоволенню.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 06.04.2017 р., в звязку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_8, здійснено автоматизовану зміну складу колегії суддів у справі № 902/637/14. За результатами проведеної зміни визначено наступний склад суду: головуючий суддя Тимошенко О.М., судді Савченко Г.І., Мамченко Ю.А.

Оскаржуваною ухвалою окрім розгляду та вирішення кредиторських вимог ТОВ «Порше Мобіліті» також вирішено питання про заміну кредитора ТОВ «Фідленс-Україна» у справі № 902/637/14 його правонаступником ТОВ «Фідленс Фармінг» та призначено до розгляду в наступному судовому засіданні клопотання ТОВ «Порше Мобіліті» про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу від 21.12.2016 р. в цілому. Разом з цим, з тексту апеляційної скарги вбачаються підстави оскарження ухвали лише в частині розгляду кредиторських вимог апелянта. Відповідно, суд апеляційної інстанції переглядає справу лише в частині вимог кредитора ТОВ «Порше Мобіліті».

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзиви на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з урахуванням наступного.

8.08.2015 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" № 099 від 03.03.2015 року, (вх. № 06-54/218/15 від 18.08.2015 року) про включення до складу кредиторів приватного підприємства "Гурівецьке" з сумою грошових вимог в розмірі 310 549, 75 грн., з яких: 191331,64 грн. основна сума заборгованості за кредитним договором, 14406,72 грн. збитки, 102607,89 грн. штраф, 1695,00 грн. пеня та 508,50 грн. 3% річних.

Розглядаючи вимоги кредитора суд першої інстанції дійшов висновку, що надані заявником розрахунки суми боргу є суперечливими та потребують спеціальних знань. З огляду на вказане місцевим господарським судом було задоволено клопотання боржника та ухвалою від 21.06.2016 р. призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1) Чи відповідає розрахунок основної суми заборгованості ПП "Гурівецьке" перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором № 50001367 від 01.04.2011 року, визначений у наявній у матеріалах справи № 902/637/14 заяві ТОВ "Порше Мобіліті" (вих. № 099 від 05.03.2015 р.) у загальному розмірі 191 331 грн. 64 коп. умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 року? (т. 10, а.с. 112-120).

2) Чи підтверджується документально основна сума заборгованості ПП "Гурівецьке" перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором № 50001367 від 01.04.2011 року у розмірі 191 331 грн. 64 коп. на дату порушення справи № 902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке", а саме станом на 23.10.2014 року, враховуючи розрахункові документи щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

3) Чи відповідають умовам кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 року суми нарахованих штрафу у розмірі 102 607,89 грн., пені у розмірі 1 695,00 грн. та 3 % річних у розмірі 508,50 грн.?

4) Чи згідно умов кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 року розраховані кредитні платежі, а саме : за червень 2014 року відповідно до рахунку - фактури № 00183728 від 03.06.2014 року в сумі 12 303,85 грн.; за липень 2014 року відповідно до рахунку - фактури № 00190657 від 02.07.2014 року в сумі 12 242,12 грн.; за серпень 2014 року відповідно до рахунку - фактури № 00197620 від 04.08.2014 року в сумі 12 777,08 грн.; за вересень 2014 року відповідно до рахунку - фактури № 00203580 від 04.09.2014 року в сумі 13 270,88 грн.? (т. 10, а.с. 144-147).

5) Скільки станом на 23.10.2014 року - дату порушення провадження справи №902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке", відповідно до умов кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 року становила сума кредиту, яка підлягала достроковому поверненню та еквівалент якої складав 8 230,00 дол. США?

6) Скільки станом на 15.01.2015 року, відповідно до умов кредитного договору №50001367 від 01.04.2011 року становила сума кредиту, яка підлягала поверненню та еквівалент якої складав 8 230,00 дол. США?

Провадження у справі № 902/637/14 зупинено до отримання висновку експертизи.

05.12.2016 р. до суду першої інстанції надійшов висновок експерта від 29.11.2016 р. № 1845/16-21. Ухвалою від 06.12.2016 р. провадження у справі поновлено та призначено розгляд заяви ТОВ «Порше Мобіліті» на 21.12.2016 р.

Як вбачається з висновку експерта № 1845/16-21 від 29.11.2016 року, розрахунок суми заборгованості ТОВ "Порше-Мобіліті" проведено частково та за різні періоди, клопотання експерта щодо надання загального розрахунку заборгованості станом на 23.10.2014 року за кредитним договором №50001367 від 01.04.2011 року на суму 191 331,64 грн. не було виконане, тому експерту не видається за можливе надати відповідь на питання: "Чи відповідає розрахунок основної суми заборгованості ПП "Гурівецьке" перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором №50001367 від 01 квітня 2011 року, визначений у наявній у матеріалах справи №902/637/14 Заяві ТОВ "Порше Мобіліті" у загальному розмірі 191 331,64 грн. умовам укладеного між сторонами кредитного договору №50001367 від 01.04.2011 року.

Також згідно висновку експерта за результатами дослідження, згідно графіку погашення кредиту сума платежів, що належать до сплати станом на 23.10.2014 року за кредитним договором №50001367 від 01.04.2011 року з 1 по 40-й кредитний платіж включно становить 328 582,74 грн. в т.ч. погашення суми кредиту - 246 311,12 грн., відсотків - 82 271,62 грн.

Відповідно до даних витягу з виписки ТОВ "Порше-Мобіліті" по рахунку №6000, за період з 01.05.2011 року по 19.09.2016 року, квитанцій та банківських виписок наданих на дослідження "Гурівецьке" протягом періоду з 14.07.2011 року по 20.10.2014 року здійснено часткову сплату заборгованості за кредитним договором №50001367 в загальній сумі 368 777,39 грн.

Експертом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні та на дослідження не були надані виписки (оборотно-сальдові відомості) по всім аналітичним рахункам, відкритим для обліку операцій по контрагенту ПП "Гурівецьке" в рамках кредитного договору №50001367, тому яка заборгованість рахується за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Порше-Мобіліті" по контрагенту ПП "Гурівецьке" за кредитним договором №50001367 визначити експерту не видається за можливе. Також, на дослідження не надано загальний розрахунок суми заборгованості ТОВ "Порше-Мобіліті" на суму 191331,64 грн станом на 23.10.2014 року за весь період дії договору, тому, надати відповідь на питання: "Чи підтверджується документально основна сума заборгованості ПП "Гурівецьке" перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором №50001367 у розмірі 191 331,64 грн. на дату порушення справи №902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке", а саме станом на 23.10.2014 року" за наявними в матеріалах справи документами не видається за можливе.

Згідно висновку експерта, за результатами дослідження кредитного договору №50001367 від 01.04.2011р. та додатків до нього: графіку погашення кредиту та загальних умов кредитування та виходячи з того, що в матеріалах справи відсутні та на дослідження не надані відомості про зміну обмінного курсу банку та укладання нового Графіку погашення кредиту, наступні рахунки-фактури: №00183728 від 03.06.2014 року в сумі 12 303,85 грн.; №00190657 від 02.07.2014 року в сумі 12 242,12 грн.; №00197620 від 04.08.2014 року в сумі 12 777,08 грн.; №00203580 від 04.09.2014 року в сумі 13270,88 грн. укладені в недотримання вимог п. 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору №50001367 від 01.04.2011 року.

Зважаючи на неповне подання ТОВ "Порше Мобіліті" витребуваних експертом документів для проведення судово-економічної експертизи, експертом не надано висновку щодо заявленої кредитором згідно Кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 року суми основної заборгованості в 191 331,64 грн.

Разом з тим, експертом встановлено, що за результатами дослідження, станом на 23.10.2014 року та станом на 15.01.2015 року, відповідно до умов кредитного договору №50001367 від 01.04.2011 року, сума кредиту, яка підлягала достроковому поверненню та еквівалент якої складав 8 230,00 дол. США, становила - 65 716,55 грн.

При цьому колегією суддів відмічається, що вказана сума визначена експертом виходячи з того, що у відповідності до п. 1.3.2 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50001367 від 01.04.2011 р.) компанія повинна повідомити позичальника про свій намір щодо зміни обмінного курсу за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений позичальником. Новий обмінний курс, про який повідомить компанія, в подальшому буде застосовуватися до усіх наступних платежів, які підлягають сплаті позичальником до того моменту, коли компанія повідомить про інше у такому ж порядку. Будь-яких повідомлень про зміну обмінного курсу ТОВ «Порше Мобіліті» не вчиняло, а тому розмір суми яка підлягала достроковому поверненню та еквівалент якої складав 8230,00 дол. США станом на 23.10.2014 р. необхідно обчислювати виходячи з курсу встановленого договором 7,985 грн. за дол.США. Тобто, сума боргу складає 65716,55 грн.

Судом відмічається, що такий висновок грунтується на умовах договору та відповідно до наданих кредитором доказів. Відтак, доводи апелянта про необхідність застосування іншого обмінного курсу суперечать встановленим договірним вимогам та обставинам справи, а тому відхиляються судом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що грошові вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" підлягають визнанню у сумі 65716,55 грн.

Відповідно до п. 5.5 договору, боржник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань за Договором, на протягом усього терміну дії Договору.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що у випадку якщо боржник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки обумовлені договором страхування вказані в п. 5.5 договору, цим кредитним договором боржник дає згоду і доручає кредитору здійснити від імені та за рахунок боржника сплату страхових платежів на користь страхової компанії. боржник компенсує кредитору витрати, понесені останнім в зв'язку із виконанням даного доручення.

ТОВ "Порше Мобіліті" було сплачено від імені боржника страхові платежі за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-11-1846 у розмірі 16 152,96 грн., що стверджується відповідними платіжними дорученнями.

З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що грошові вимоги ТОВ "Порше Мобіліті" в розмірі 16 152,96 грн. також підлягають визнанню.

Щодо вимог кредитора про визнання нарахованих штрафних санкцій, судом враховується наступне.

Відповідно до п.8.1 Додатку до Договору, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиторі відповідно до графіку погашення кредиту Позичальник оплачує компанії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повного погашення заборгованості включно. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за фактичний термін користування кредитом.

Відповідно до п.8.2 Додатку до Договору у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у ст.3.3., за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, передбаченого а ст.3.2.1 Позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20 відсотків від суми кредиту.

Відповідно до п.8.3 Додатку до Договору за кожен випадок порушення позичальником умов статтей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 позичальник сплачує кредитору штраф у еквіваленті 15 євро чи 20 доларів США відповідно до еквіваленту Суми кредиту у Кредитному договорі на момент направлення компанією першої вимоги щодо сплати та відповідно еквіваленті 15 євро чи 20 доларів США за направлення другої вимоги щодо сплати та еквівалент 25 євро чи 20 доларів США за направлення третьої вимог щодо сплати (якщо компанія вирішить надіслати третю вимогу).

Кредитор у своїй заяві просить визнати три види неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

ТОВ "Порше Мобіліті" у заяві просить визнати вимоги зі сплати пені, передбаченої п.8.1 Договору, яка за розрахунками кредитора складає 1 695,00 грн.

Кредитором зазначено про обчислення пені, виходячи з 10 % річних від суми прострочення, в той час як умовами договору встановлено пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Крім того, кредитор просить визнати вимоги зі сплати штрафу, передбаченого п.8.3 Договору, який передбачає, серед іншого, порушення п.8.2 Договору. За розрахунком Кредитора штраф складає всього 2 597,40 грн.

Також кредитор просить визнати штраф, передбачений п.8.2 Договору, який складає, у разі порушення терміну повернення кредиту - 20 % від суми кредиту, який кредитором заявлено у розмірі 100 010,49 грн.

Місцевим господарським судом підставно відмічено, що штраф, передбачений п.8.3, включає в себе порушення, передбачені п.8.2, тобто фактично вказані види штрафу застосовуються за одне і те ж порушення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України, де передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно Висновку експерта № 1845/16-21 в матеріалах справи відсутній та на дослідження не надано загальний розрахунок заборгованості за весь період дії договору, щодо порядку утворення суми заборгованості, яка зазначена в Розрахунку заборгованості та пені (додаток №1 до заяви). Також, в розрахунку заборгованості та пені, при визначенні ТОВ "Порше-Мобіліті" розміру пені за порушення строків виконання зобов'язань застосовано ставку в розмірі 10%, а не подвійну облікову ставку НБУ, що не відповідає умовам п. 8.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору №50001367 від 01.04.2011 року).

Так як, розрахунок заборгованості ПП "Гурівецьке" перед ТОВ "Порше-Мобіліті" по сумах нарахованих штрафів у розмірі 102 607,89 грн, що виникли у зв'язку з простроченням сплати кредиту за кредитним договором №50001367 від 01.04.2011 року, ТОВ "Порше-Мобіліті" не здійснений, то питання щодо відповідності умовам кредитного договору суми нарахованих штрафів судовим експертом не досліджувалось.

Відтак, зважаючи на те, що сума основного боргу визнається обгрунтованою в розмірі 65716,55 грн., та приймаючи до уваги встановлені порушення при нарахуванні штрафних санкцій (пені, штрафів та процентів річних), підлягають відхиленню вимоги кредитора в частині 109 462,13 грн. боргу, 89 464,58 грн. штрафу, 1 695,00 грн. пені, 508,50 грн. - 3% річних.

Поряд з цим, місцевий господарський суд правомірно вказав, що визнанню підлягають вимоги щодо штрафу у розмірі 20% від суми кредиту, що виходячи з визначеного експертом розміру кредиту - 65 716,55 грн., становить 13 143,31 грн.

Посилання апелянта в даному випадку на необхідність обрахунку суми вказаного штрафу виходячи із загальної суми кредиту 309049,44 грн. суд вважає необгрунтованим.

Пункт 8.2 договору застосовується у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у п. 3.3. В свою чергу пункт 3.3. договору визначає термін дострокового повернення кредиту на 5-й календарний день з дня направлення компанією відповідної письмової вимоги позичальнику. У цей термін позичальник зобовязаний повернути суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню. Дострокове повернення кредиту на вимогу компанії застосовується у випадках порушення позичальником умов, визначених пунктом 3.2 договору.

Враховуючи, що вимога про дострокове повернення кредиту може заявлятися компанією при частковому виконанні кредитного договору (позичальником вже сплачено частину кредиту та відсотків), відповідно словосполучення «повернути суму кредиту» слід розуміти як залишок неповернутої (несплаченої) суми кредиту. Відтак, виходячи з конструкції умов договору, під сумою кредиту в п. 8.2 слід розуміти залишок несплаченої суми.

Таким чином, розмір штрафної санкції в сумі 13143,31 грн. правомірно обраховано із встановленого залишку несплаченої суми кредиту.

Стосовно вимог щодо відшкодування збитків у розмірі 14 406,72 грн., враховується наступне.

Вказані вимоги обґрунтовані необхідністю звернення кредитора до ТОВ "Юридична компанія "Трепл Сі" для супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави, представництва інтересів кредитора у виконавчому провадженні та у суді.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати ( штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додаткового витрачених матеріалів, тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода) на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 614 ЦК України передбачено вину як підставу відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: порушення зобов'язання; збитки; причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; вина.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається наявність складу цивільного правопорушення.

Так, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015р. по справі № 802/4409/14-а було визнано незаконними дії Деснянського ДВС щодо відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. При цьому, як встановлено у мотивувальній частині постанови, саме Кредитор подав заяву до органу виконавчої служби не за місцем знаходження боржника або його майна, у зв'язку з чим, дії державного виконавця поза місцезнаходженням боржника та його майна було визнано незаконними;

ТОВ "Порше Мобіліті" не було надано доказів відсутності у штаті юрисконсульта та/або неможливості представництва інтересів самостійно, що обумовило необхідність звернення до ТОВ "Юридична компанія "Трепл Сі";

витрати на юридичний супровід, про які заявляє кредитор, були понесені не у зв'язку з розглядом даної справи.

За наведених обставин місцевий господарський суд правомірно та обгрунтовано зазначив, що заявлені ТОВ "Порше Мобіліті" вимоги з відшкодування збитків в розмірі 14 406, 72 грн. не підлягають визнанню.

Зважаючи, що апелянтом належними та допустимими доказами не спростовано висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає правомірним визнання за наслідками розгляду заяви вимог ТОВ "Порше Мобіліті" до ПП "Гурівецьке" у розмірі 95012,82 грн., з яких 81 869,51 грн. боргу (четверта черга задоволення) та 13 143,31 грн. штрафу (шоста черга задоволення).

Також визнанню підлягають вимоги кредитора в розмірі 1218,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

В решті вимог ТОВ "Порше Мобіліті" до ПП "Гурівецьке", а саме: 109 462,13 грн. боргу, 89 464,58 грн. штрафу, 1 695,00 грн. пені, 508,50 грн. - 3% річних та 14 406,72 грн. збитків, слід відмовити за необґрунтованістю та непідтвердженістю належними та допустимими доказами.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Вінницької області від 21.12.2016 року в частині розгляду вимог ТОВ "Порше Мобіліті" відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обгрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" від 13.01.2017 р. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 21.12.2016 р. у справі № 902/637/14 в частині розгляду вимог кредитора ТОВ "Порше Мобіліті" залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Савченко Г.І.