ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року Справа № 904/10044/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Джихур О.В., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1, посвідчення № 017508 від 05.06.2013р.

та представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №7/10-2554 від 28.12.2016р.;

від відповідача: представник не з'явився;

від третьої особи-1,2,3,4: представники не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб, м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/10044/16

за позовом: Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах

держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб,

м. Дніпро

Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю Солярис, м. Київ

Третя особа-2: Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Третя особа-3: Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство з питань нотаріату та банкрутства, м. Дніпро

Третя особа-4: Товариство з обмеженою відповідальністю Регіонінвестгрупп, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено. Витребувано від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб на користь Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення №155, що розташоване за адресою: вул. Котляревського, 7А в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в сумі 2 067,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування всіх обставин справи та порушення судом норм матеріального, процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- суд безпідставно застосував положення ст. 35 Господарського процесуального кодексу України та ухилився від встановлення всіх обставин справи;

- судом невірно застосовані норми матеріального права та надана юридична оцінка обставинам справи щодо наявності волі власника на вибуття майна;

- комунальне підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном;

- з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури повноваження Дніпропетровської міської ради як представника власника банкрута припинились;

- ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2013р. по справі №38/5005/6637/2012, якою було встановлено правомірність дій ліквідатора щодо включення обєктів нерухомості до ліквідаційної маси боржника, є чинною;

- спірне нерухоме майно на момент визнання банкрутом Виробничого ремонтного житловоексплуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району залишалось закріпленим за ним на праві повного господарського відання, тому мало бути включено до ліквідаційної маси та відчужено з метою погашення вимог кредиторів в процедурі ліквідації, рішення міської ради №16/9 від 02.03.2011р. не могло бути виконано, бо активи боржника знаходились у податковій заставі;

- недійсність правочину, на виконання якого було передано майно, не свідчить про його вибуття із володіння особи не з її волі;

- майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень, передбаченому в тому числі Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом; до спірних відносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 388 Цивільного кодексу України;

- судом не вирішено питання про встановлення особи, винної в недійсності договору купівліпродажу від 26.07.2013р. та стягнення з такої особи на користь добросовісного набувача понесених витрат на придбання майна;

- строк позовної давності за позовними вимогами сплив, суд мав відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2017р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/10044/16 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 13.03.2017р.

13.03.2017р. у звязку із відрядженням судді Подобєд І.М. на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Джихур О.В. та згідно ухвали суду від 13.03.2017р. прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження.

В судовому засіданні 03.04.2017р. Прокурор та Позивач проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення з огляду на наступне:

- доводи апелянта фактично зводяться до оспорювання фактів, які вже встановлені ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. в справі №38/5005/6637/2012 та в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доведенню знову;

- будь-які дії Дніпропетровської міської ради, вчинені в справі про банкрутство чи поза нею, не свідчать про наявність волі власника на вибуття спірного майна з його власності, оскільки така воля може бути виражена лише в рішенні власника, що не приймалось;

- спірне майно було придбано за результатами угоди купівліпродажу, що жодним чином не повязана з виконанням судового рішення;

- прокурором обраний вірний спосіб захисту права територіальної громади м. Дніпро;

- ТОВ РенесансКлуб не заявляло жодних вимог про необхідність стягнення грошових коштів, тому посилання на порушення норм матеріального права в даному випадку є безпідставним;

- право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника, тому положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст. 388 Цивільного кодексу України не застосовуються.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 03.04.2017р. не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Треті особи-1,2,3,4 явку повноважних представників в судове засідання 03.04.2017р. також не забезпечили, причин неявки не повідомили, не зважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що нежитлове приміщення №155, що розташоване за адресою вул. Котляревського, 7А в м. Дніпро перебувало на балансі Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційне підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, яке було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.

Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991р. Про комунальну власність Дніпропетровської міської ради народних депутатів, яке доповнено рішенням Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001р., затверджено перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпро.

На підставі рішень Дніпропетровської міської ради народних депутатів №46 від 27.11.1991р. та рішення Дніпропетровської міської ради №26/23 від 26.09.2001р. відділом Дніпропетровського міського управління юстиції 07.07.2013р. проведено державну реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення №155, що розташоване за адресою: вул. Котляревського, 7А в м. Дніпро (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Відповідно до ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції пленарного засідання міської ради відноситься прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

На виконання Програми реформування та розвитку житлово-комунального господарства міста, рішенням Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. об'єкти нерухомого майна з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, зокрема, ВРЖЕІІ АНД району, передано на баланс КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю. Вказане обґрунтовувалось реорганізацією комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, необхідністю забезпечення ефективності управління комунальним майном та пов'язувалось з визначенням єдиного підприємства наділеного повноваженнями з управління комунальним майном та корпоративними правами територіальної громади міста в особі КП Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю.

06.08.2012р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району. На час відкриття провадження у справі про банкрутство рішення сесії Дніпропетровської міської ради №16/9 від 02.03.2011р. ВРЖЕП АНД району в повному обсязі виконано не було, внаслідок чого нерухоме майно обліковувалося на балансі підприємства за відсутності правових підстав.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2012р. у справі №38/5005/6637/2012 ВРЖЕП АНД району визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. На підставі вказаної постанови ліквідатором ВРЖЕП АНД району призначено арбітражного керуючого, яким, всупереч норм чинного законодавства та рішенням Дніпропетровської міської ради з питань управління об'єктами комунальної власності, нежитлове приміщення №155, що розташоване за адресою: вул. Котляревського, 7А в м. Дніпро, з метою продажу було включено до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, а в подальшому реалізовано шляхом проведення Товарною біржею Регіональна універсальна біржа торгів з продажу спірного нерухомого майна, переможцем яких визначено Товариство з обмеженою відповідальністю СОЛЯРИС.

На підставі вказаного протоколу проведення біржових торгів з купівлі-продажу майна, 26.07.2013р. між ВРЖЕП АНД району та Товариством з обмеженою відповідальністю СОЛЯРИС укладено договір купівлі-продажу. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №2144, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6637/2012 про банкрутство ВРЖЕП АНД району задоволено скаргу прокуратури області на дії ліквідатора та визнано неправомірними його дії щодо включення до ліквідаційної маси банкрута ряду об'єктів нерухомого майна комунальної власності, продажу його з відкритих біржових торгів та визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі.

Зокрема, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області визнано неправомірними дії ліквідатора ВРЖЕП АНД району арбітражного керуючого щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нежитлового приміщення №155, що розташоване за адресою: вул. Котляревського, 7А в м. Дніпро та продажу його з відкритих біржових торгів, визнано недійсними результати біржових торгів, проведених Товарною біржею Регіональна універсальна біржа з продажу спірного нерухомого майна, та визнано недійсним договір купівлі-продажу №2144 від 26.07.2013р., зареєстрований приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, укладений між ліквідатором-арбітражним керуючим та ТОВ СОЛЯРИС.

Згідно приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або кримінальній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказане нерухоме майно ТОВ СОЛЯРИС. було відчужено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ренессанс-Клуб за договором купівлі-продажу №1710 від 26.07.2016р., посвідченими приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Згідно приписів ст.ст. 321, 319, 658 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Згідно вимог ст. 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами ст. 388 Цивільного кодексу України визначено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом наведеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. У той же час покупець не може бути визнаний добросовісним набувачем, якщо на момент укладення відплатної угоди щодо спірного майна мали місце претензії третіх осіб, про які покупцю було відомо і які згодом були в установленому порядку визнані правомірними.

Згідно вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, норма частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічні висновки щодо можливості витребування нерухомого майна, що вибуло поза волею власника, викладені в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014р. у справі №43/440-6/231, від 11.06.2014р. у справі №6-52цс14 та від 08.06.2016р. у справі №6-3089ц15.

ТОВ "Солярис" набуло право власності на спірний об'єкт нерухомого майна за договором купівлі-продажу №2144 від 26.07.2013р., який в подальшому визнаний недійсним.

А отже, Дніпровська міська рада, як власник спірного майна, яке вибуло з її власності поза її волею, має право на його витребування шляхом пред'явлення віндикаційного позову на підставі статті 388 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 318 Цивільного кодексу України одним з суб'єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (стаття 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з частиною 7 статті 319 Цивільного кодексу України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 8 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

При цьому, згідно з пунктом 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.

Отже, лише за наявності волевиявлення органу місцевого самоврядування, оформленого рішенням, прийнятим виключно на пленарному засіданні Дніпровської міської ради, можливе розпорядження спірним нерухомим майном.

Враховуючи положення статті 136 Господарського кодексу України, пункту 30 частини 1 статті 26, статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпропетровської міської ради поза волею власника іншим шляхом, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна у відповідача як добросовісного набувача в порядку частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, тому правомірно задоволені судом першої інстанції у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, колегія суддів апеляційного господарського суду України зазначає таке.

Право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника. Законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (ст.344 Цивільного кодексу України). А тому, положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку ст.388 Цивільного кодексу України не застосовуються (правова позиція, висловлена у постановах Верховного суду України від 05.10.2016р. №3-604гс16, Вищого господарського суду України від 08.11.2016р. №916/1624/15).

Доводи апелянта спростовуються вище встановленими судом фактами та наведеними нормами законодавства, а саме ст. 35 Господарського процесуального кодексу України щодо преюдиційності фактів; п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" про розпорядження комунальним майном виключно за рішеннями пленарних засідань відповідної ради; майно відповідачем було набуто не на підставі рішення суду, а відповідно до договору купівлі-продажу, що був укладений з продавцем (ТОВ «Солярис» - третя особа-1); з врахуванням положень щодо захисту прав власника протягом усього часу наявності у особи титулу власника та ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016р. у справі №38/5005/6637/2012, яка залишена в силі Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 12.01.2017р., прокурором не пропущено позовну давність щодо звернення до суду з вказаним позовом.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ренесанс-Клуб, м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/10044/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2017р. у справі №904/10044/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя О.В. Джихур

Суддя Е.В. Орєшкіна