РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017№910/2630/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/2630/17

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Київ,

про визнання недійсним рішення від 22.12.2016 №66,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 (особисто; паспорт серія НОМЕР_1);

представника відповідача - Клюсової Т.М. (довіреність від 03.01.2017 №3).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 22.12.2016 №66 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ФОП ОСОБА_1 та накладення штрафу» у справі №983/41-р-02-07-16 (далі - рішення №66).

Позов мотивовано тим, що: рішення №66, яким визнано дії Підприємця, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення у встановлений строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), є незаконним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2017 порушено провадження у справі; розгляд справи призначено на 27.03.2017.

Відповідач 15.03.2017 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке: Відділенням у зв'язку із розглядом звернення Національного антикорупційного бюро України від 10.03.2016 №043-076/5743 проводилось дослідження щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, товариством з обмеженою відповідальністю «К-2» Інвестмен» (далі - Товариство) під час участі у процедурі закупівлі «Сіль і чистий хлорид натрію, вода морська та сольові розчини (сіль для промислового перероблення) (код за ДК 016:2010 - 08.93.1 - 188 985 тонн)», яка проводилась комунальною корпорацією «Київавтодор» у 2015 році; у ході дослідження Відділенням встановлено, що між позивачем і Товариством існують (існували) господарські відносини відповідно до договору від 08.05.2015 №13/15; у зв'язку з наведеним на адресу позивача було надіслано вимогу про надання інформації від 15.06.2016 №02-07/2102 (далі - Вимога); у Вимозі головою Відділення визначено 10-ти денний строк подання інформації з дня отримання вимоги; Вимогу позивачу було вручено 17.06.2016; отже, кінцевий строк подання інформації припадав на 27.06.2016; у встановлений строк інформацію на Вимогу Підприємцем не подано, у зв'язку з чим розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 30.08.2016 року №41-р розпочато розгляд справи №983/41-р-02-07-16 за ознаками вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподання інформації Відділенню у встановлений головою Відділення строк, за результатами розгляду якої було прийнято рішення, яке є предметом оскарження в даній судовій справі; Вимогу голови Відділення надіслано на адресу позивача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03169, м. Київ, вул. Совська, буд. 12; з метою встановлення факту отримання позивачем Вимоги, Відділення надіслало лист від 29.07.2016 №02-07/2591 до Київської міської дирекції українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - Укрпошта) про надання відповідної інформації; листом від 09.08.2016 №303/15-Б-2036 Укрпошта повідомила Відділення, що вимогу (штрихкодовий ідентифікатор №072) було вручено одержувачу ОСОБА_1 17.06.2016, на підтвердження чого було надано копію фрагменту книги ф.8 від 17.06.2016 про одержання Вимоги, яка була надіслана на адресу Підприємця; у графі «Розписка в одержанні (прізвище одержувача)» зазначено прізвище «Горбаченко» та зроблений відповідний підпис; таким чином, Відділенням був встановлений факт належного вручення вимоги голови Відділення Підприємцю, а відтак твердження позивача, що Відділенням не зібрано належних доказів про отримання Вимоги від оператора поштового зв'язку одержувачем є безпідставним.

Позивач у судовому засіданні 27.03.2017 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому суду 15.03.2017 у письмовому вигляді, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

У розгляді даної справи господарським судом міста Києва встановлено таке.

Відділенням у зв'язку із розглядом звернення Національного антикорупційного бюро України від 10.03.2016 №043-076/5743 (вх. Відділення від 10.03.2016 №01-07-738) проводилось дослідження щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, Товариством під час участі у процедурі закупівлі «Сіль і чистий хлорид натрію, вода морська та сольові розчини (сіль для промислового переробляння) (код за ДК 016:2010 - 08.93.1 - 188 985 тонн)», яка проводилась комунальною корпорацією «Київавтодор» у 2015 році.

У ході дослідження Відділенням встановлено, що між Підприємцем і Товариством існують (існували) господарські відносини відповідно до договору від 08.05.2015 №13/15.

З метою виконання завдань, покладених на Відділення, на адресу Підприємця (03169, м. Київ, вул. Совська, буд. 12) було надіслано Вимогу.

За інформацією, наданою Укрпоштою (лист від 09.08.2016 №303-15-Б-2036, вх. Від 15.08.2016 №01-11-2098), Вимогу (штрихкодовий ідентифікатор №072) було вручено одержувачу ОСОБА_1 17.06.2016.

Також, Укрпошта надала копію фрагменту книги ф. 8 від 17.06.2016 про одержання Вимоги, яка була надіслана на адресу Підприємця. У графі «Розписка в одержанні (прізвище одержувача)» зазначено прізвище ОСОБА_1 та зроблений відповідний підпис.

Відповідно до Вимоги Підприємцю необхідно було надати інформацію протягом 10 календарних днів з дня її отримання, тобто до 27.06.2016.

Питання, зазначені у Вимозі, не потребували здійснення Підприємцем збору, аналізу та опрацювання інформації від третіх осіб. Обсяг, порядок і строки надання інформації були чітко визначені.

Звернень чи клопотань від Підприємця щодо подовження строку надання інформації на Вимогу голови Відділення, роз'яснення питань тощо, до Відділення не надходило.

У встановлений строк інформацію на Вимогу позивачем не подано.

У зв'язку з цим розпорядженням адміністративної колегії Відділення від 30.08.2016 №41-р розпочато розгляд справи №983/41-р-02-07-16 за ознаками вчинення Підприємцем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону, у вигляді неподання інформації Відділенню у встановлений головою Відділення строк.

За результатами розгляду справи Відділенням складено подання від 03.11.2016 №121/ПС-02-07 з попередніми висновками у справі №983/41-р-02-07-16. Копію подання було надіслано на адресу Підприємця листом від 03.11.2016 №02-07/3760.

Зауважень та/або заперечень до змісту подання позивач не надав.

Таким чином, дії Підприємця, які полягають у неподанні інформації на Вимогу голови Відділення у встановлений головою Відділення строк є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону.

У позовній заяві позивач зазначає, що ні Підприємцем, ані членами його сім'ї не було отримано Вимогу Відділення.

27.03.2016 позивач подала суду пояснення, в яких зазначила, що в період з 13.06.2016 по 29.06.2016 перебувала у м. Вінниця у своїх батьків у відпустці.

На підтвердження вказаних обставин позивачем подано роздруківку Банку з рахунків Підприємця.

Разом з тим, з даних роздруківок вбачається, що позивачем було здійснено зняття коштів в банкоматі у м. Вінниця 19.06.2016, 24.06.2016, 26.06.2016 і 28.06.2016.

Що ж до роздруківки з рахунку Підприємця, згідно з якою 17.06.2016 було здійснено зарахування коштів, то дана роздруківка не містить інформації щодо зарахування таких коштів у м. Вінниця.

Таким чином, доводи позивача щодо неотримання Вимоги 17.06.2016 є безпідставними та необґрунтованими.

Слід також зазначити, що в матеріалах справи містяться докази отримання Вимоги саме Підприємцем, а саме копія фрагменту книги ф. 8 від 17.06.2016 про одержання Вимоги, яка була надіслана на адресу Підприємця. У графі «Розписка в одержанні (прізвище одержувача)» зазначено прізвище «Горбаченко» та зроблений відповідний підпис.

Крім того, на запитання суду в судовому засіданні 27.03.2017 стосовно того, чи отримувалося позивачем розпорядження адміністративної колегії Відділення від 30.08.2016 №41-р і чи звертався Підприємець до Відділення, позивач зазначила, що отримувала таке розпорядження, проте до Відділення не зверталася, оскільки не знає як спілкуватися з представниками Відділення.

Статтею 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, витребувана відповідачем інформація була необхідна для здійснення АМК передбачених законом обов'язків.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки

Суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права, встановив обґрунтованість висновків відповідача стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації Відділенню у встановлений строк.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Рішенням №66 встановлено, що відповідно до податкової декларації платника єдиного податку Підприємця за 2015 рік дохід за звітний (податковий) період становить 846 122 грн., тому штраф в сумі 4 000 грн. розраховано за приписами частини другої і п'ятої статті 52 Закону.

Отже, враховуючи відсутність підстав для визнання рішення №66 недійсним, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. Марченко