РІШЕННЯ

10 квітня 2017 рокуСправа № 921/91/17-г/10
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд", вул. Професора Підвисоцького, 6-В, м. Київ, 01103 (адреса для листування: вул. Броварська, 152, смт. Велика Димерка, Броварський район, Київська область, 07442

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус", вул. Живова, 31, м. Тернопіль, 46008

про стягнення заборгованості в загальній сумі 34 666 грн 62 коп

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_1 уповноваженого, довіреність б/н від 05.04.2017

Відповідача: не з'явився

В порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

У судовому засіданні представнику позивача розяснено процесуальні права та обовязки відповідно до статей 20, 22, 81-1 ГПК України.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд", м. Київ, надалі - позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус", м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 34 666,62 грн, з яких: 33 015,83 грн - основний борг; 1 650,79 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу № 720/09зр від 13.09.2016 в частині оплати вартості поставленого товару.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено: копію Договору купівлі-продажу № 720/09зр від 13.09.2016; копії видаткових накладних, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 26.01.2017 (суддя Півторак М.Є.) на 10:00 год. 17.02.2017, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 15:15 год. 07.03.2017.

В той же час, 23.02.2017 рішенням Вищої ради правосуддя № 307/0/15-17 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді господарського суду Тернопільської області у відставку" суддю Господарського суду Тернопільської області Півторака Михайла Євстахійовича звільнено з посади судді Господарського суду Тернопільської області у звязку з поданням заяви про відставку.

Згідно з п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматичного розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату, що додається до матеріалів справи.

06 березня 2017 року розпорядженням керівника апарату, відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 921/91/17-г/10, за результатами якого суддею у даній справі визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою суду від 07.03.2017 справу № 921/91/17-г/10 прийнято до провадження у суддею Гирилою І.М., призначено її до розгляду в судовому засіданні на 9:30 год. 22.03.2017, яке, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 12:15 год. 10.04.2015 з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 10.04.2017 повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

Відповідач, явки свого уповноваженого представника в судове засідання 10.04.2017 не забезпечив, витребовуваних судом в ухвалі від 22.03.2017 документів не надав, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення від 23.03.2017 про вручення 24.03.2017 поштового відправлення ухвали суду від 22.03.2017.

Таким чином, беручи до уваги, що: сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; явка представника відповідача не визнавалась судом обовязковою; брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України; наявних у справі доказів є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі представника відповідача, відповідно до приписів ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважного представника позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

13 вересня 2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд", надалі - Продавець, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Апрус", надалі Покупець, з іншої сторони, було укладено Договір купівлі-продажу № 720/09зр (надалі - Договір), за умовами якого Продавець на протязі терміну дії чинного Договору зобовязується передавати у власність , а Покупець зобовязується приймати ОСОБА_3 та сплачувати його вартість у порядку і на умовах визначених цим Договором (п. 2.1 р. 2 Договору).

Найменування, асортимент, кількість і вартість товару визначаються відповідною видатковою накладною, яка є невід'ємною частиною даного Договору (п. 2.2 р.2 Договору).

Згідно п. п. 3.1-3.2 р. 3 Договору, прийом та передача ОСОБА_3 відносно його кількості здійснюється на підставі врахованої кількості місць і згідно з їх ваговим маркуванням ваги-нетто по трафарету. У випадку виявлення відмінностей ваги-нетто від трафаретної Покупець зобов'язаний на місці, в процесі прийому ОСОБА_3 узгодити вагу-нетто з Продавцем. Момент переходу права власності на ОСОБА_3 до Покупця і, відповідно, ризиків, яких може зазнати ОСОБА_3, є момент підписання Покупцем видаткової накладної, яка підтверджує факт передачі ОСОБА_3.

Вартість ОСОБА_3 визначається сумарною вартістю переданого ОСОБА_3 згідно відповідних видаткових накладних на протязі всього терміну дії даного Договору. Покупець сплачує вартість отриманого товару, згідно відповідних видаткових накладних, у національній валюті України (п. п. 4.1-4.2 р. 4 Договору).

Відповідно до п. 4.3 р. 4 Договору, Покупець зобовязується повністю сплатити вартість отриманого ОСОБА_3 на поточний рахунок Продавця протягом 21 ( двадцять один ) календарних днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної. При наявності заборгованості у Покупця перед Продавцем за раніше отриманий ОСОБА_3, при надходженні оплати за ОСОБА_3, сума оплати, незалежно від цільового призначення платежу зараховується Продавцем як оплата за раніше переданий, але не оплачений ОСОБА_3, або (на вибір Продавця), у разі нарахування Продавцем неустойки відповідно до п. 4.4 або п. 4.5 даного Договору, згідно ст. 534 ЦК України, сума оплати, незалежно від цільового призначення платежу, зараховується Продавцем в першу чергу як оплата неустойки (п. 4.7 р. 4 Договору).

Згідно п. 6.1. р. 6 Договору, останній набуває чинності з моменту підписання Сторонами. Даний Договір укладено на невизначений строк. Сторона, яка бажає розірвати цей Договір повинна письмово сповістити про таке іншу сторону за 30 діб до моменту такого розірвання.

Наявні в матеріалах справи документи, свідчать про те, що правовідносини сторін за Договором №720/19зр від 13.09.2016 тривали протягом 2016 року, відомості про звернення однієї із сторін в порядку, передбаченому п. 6.2 р 6 Договору з повідомленням про припинення (розірвання) даного правочину матеріали справи не містять. Наведене, на думку суду, свідчить про те, що станом на день розгляду спору в суді останній є чинним.

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, згідно із положеннями ГПК України є предметом регулювання Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобовязання з договору купівлі - продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, та однією з підстав виникнення зобовязань.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами, що на виконання умов Договору купівлі-продажу №720/09-зр від 13.09.2016 протягом жовтня місяця 2016 р. позивачем передано, а відповідачем прийнято ОСОБА_3 (рибу свіжоморожену, морепродукти) на загальну суму 33 015 грн 83 коп., зокрема:

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2790916 на суму 590 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2790917 на суму 330 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2790918 на суму 1 007 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791211 на суму 1 352,10 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791212 на суму 904,14 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791213 на суму 2 646,36 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791214 на суму 766,14 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791215 на суму 235,68 грн;

- 05.10.2016 згідно видаткової накладної № 2791216 на суму 589,62 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860965 на суму 950 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860966 на суму 1 900 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860967 на суму 1 900 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860968 на суму 3 325 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860969 на суму 3 325 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860970 на суму 950 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860971 на суму 1 425 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860972 на суму 3 325 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860973 на суму 1 900 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2860974 на суму 520 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2861122 на суму 1 389,41 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2861123 на суму 679,62 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2861124 на суму 317,04 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2861125 на суму 1 830,24 грн;

- 12.10.2016 згідно видаткової накладної № 2861126 на суму 858,48 грн.

Окрім того, позивачем до матеріалів справи долучено акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.10.2016, з якого вбачається, що станом на 01.10.2016 за відповідачем існувала заборгованість в загальній сумі 37 377,51 грн; протягом жовтня місяця 2016 р. позивачем поставлено, а відповідачем прийнято ОСОБА_3 на загальну суму 33 015,83 грн; 25.10.2016 ТзОВ "Апрус" перераховано на рахунок позивача грошові кошти в загальній сумі 37 377,50 грн. Таким чином, станом на 31.10.2016 заборгованість відповідача перед позивачем становить 33 015 грн 84 коп.

Відображені у наведеному вище акті звірки розрахунків факти підтверджено в судовому засіданні 10.04.2017 долученими позивачем до матеріалів справи документами, зокрема: копіями видаткових накладних за період з 21.09.2016 по 28.09.2016 на загальну суму 37 377,51 грн; платіжним доручення №957 від 21.10.2016 на суму 37 377,50 грн, а також Актом звіряння розрахунків станом на 24.01.2017, підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого їх печатками.

Як вже зазначалось вище, умовами укладеного Договору сторони передбачили обов'язок Покупця оплатити вартість переданого згідно видаткових накладних товару протягом 21 календарного дня з моменту підписання відповідної видаткової накладної.

В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що станом на день розгляду спору в суді строк оплати вартості поставленого позивачем на підставі Договору №720/09зр від 13.09.20016 згідно усіх наведених вище видаткових накладних настав. Зокрема, остання поставка товару була здійснена позивачем 12.10.2016 (видаткова накладна №2861126), відтак оплатити його вартість відповідач повинен був до 03.11.2016.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконувати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Однак відповідач, в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства, взяті на себе зобов'язання по оплаті вартості отриманого ОСОБА_3 на суму 33 015,84 грн (33 015,83 грн заборгованість по поставках жовтня місяця 2016 +0,01 грн - залишок заборгованості по поставках вересня місяця 2016) не виконав, що і зумовило позивача звернутись із даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст. 43 ГПК України унормовано, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобовязань та передачі відповідачу ОСОБА_3 згідно Договору №720/09зр від 13.09.2016 підтверджено долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних.

Відповідач в судове засідання 10.04.2017 не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів добровільної та повної сплати заборгованості за вказаним вище правочином.

З огляду на наведене вище, позовні вимоги ТзОВ "Флагман Сіфуд" щодо стягнення з ТзОВ "Апрус" 33 015 грн 84 коп. боргу за Договором купівлі-продажу №720/09зр від 13.09.2016 підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені документально та не заперечені відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобовязання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

Ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється в письмовій формі.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. ст. 546-551 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України, в силу якої у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

П. 4.5 р. 4 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення Покупцем п. 4.3 чинного Договору більше ніж на 25 (двадцять пять) календарних днів Покупець сплачує Продавцеві штраф в розмірі 5% (пяти відсотків) несплаченої вартості переданого Покупцеві ОСОБА_3.

На підставі наведеної вище умови Договору та положень чинного законодавства, зважаючи на допущені відповідачем прострочки по оплаті вартості поставленого протягом жовтня місяця 2016 р. ОСОБА_3 на загальну суму 33 015 грн 83 коп., позивачем нараховано та заявлено до стягнення штраф в сумі 1 650,79 грн.

Розглянувши розрахунок позивача, суд прийшов до висновку, що штраф в розмірі 1 650 грн 79 коп. нараховано правомірно, а позов в даній частині є таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 грн відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 75, 82-85, 115-117 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Апрус", вул. Живова, 31, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 38201423, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд", вул. Професора Підвисоцького, 6-В, м. Київ, ідентифікаційний код 39369112 33 015 грн 83 коп. боргу; 1 650 грн 79 коп. - 5% штрафу та 1 600 грн в повернення сплаченого судового збору.

3. Рішення набуває законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (складення повного рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (складення повного рішення), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складене 11.04.2017

Суддя І.М. Гирила