УХВАЛА

30.03.2017Справа № 19/483
За скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у справі №19/483

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Хартрон"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 2 621 390,12 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Хартрон" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 621 390,12 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2002 р., залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.03.2003 р., позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Хартрон" задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Відкритого акціонерного товариства "Хартрон" 1 630 826,90 грн. основного боргу, 246 261,49 грн. інфляційних нарахувань, 127 313,43 грн. річних процентів, 1 700,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. по сплаті інформаційного-технічного забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва 08.04.2003 р. було видано відповідний наказ.

12.02.2016 р. до господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2016 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 р. скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відхилено.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 р. ухвалу господарського суду міста Києва від 06.04.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 р. у справі №19/483 скасовано, а скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №19/483 передано на розгляд судді Демидову В.О.

27.09.2016 ухвалою суду Скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві задоволено. Визнано недійсною постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. від 02.02.2016 р. ВП №40454898 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виконавчого збору у розмірі 200 621,98 грн.

01.02.2017 Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 р. ухвалу господарського суду міста Києва Постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року скасовано, а скаргу на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №19/483 передано на розгляд судді Лиськову М.О.

13.02.2017 ухвалою суду Лиськов М.О. прийняв справу до свого провадження та призначив до розгляду на 09.03.2017.

В судове засідання, призначене на 09.03.2017, не з'явились представники сторін. Від представника заявника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, від інших учасників процесу будь-яких клопотань не надходило, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені.

09.03.2017 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 30.03.2017.

В судове засідання, призначене на 30.03.2017, не з'явились представники сторін. Від представника заявника через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, від інших учасників процесу будь-яких клопотань не надходило, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", господарський суд встановив.

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2002 р. у справі №19/483, яке набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування скарги Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" посилалося на відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки сума боргу погашена божником самостійно до початку вчинення державним виконавцем дій, пов'язаних з виконанням рішення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №ВП 40454898 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва у справі №19/483, 23.05.2003 стягувач звернувся до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду міста Києва у справі №19/483.

18.06.2003 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №19/483 від 08.04.2003 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 2 006 219,82 грн.

Вказаною постановою боржнику надано семиденний строк для добровільного виконання наказу та у разі невиконання наказу в наданий строк, постановлено виконати його в примусовому порядку та стягнути за примусове виконання рішення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виконавчий збір в розмірі 100 310,99 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції на час відкриття виконавчого провадження), державний виконавець за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення відкриває виконавче провадження.

Частинами 1, 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції на час відкриття виконавчого провадження) передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як підтверджено матеріалами виконавчого провадження, в строк для добровільного виконання рішення суду по справі №19/483 боржником не виконано.

18.10.2013 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві виконавче провадження №40454898 приєднано до зведеного виконавчого провадження №39832110, за яким Державне підприємство "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" є боржником.

У зв'язку із тим, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва №826/11797/14 від 01.09.2014 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 р., зобов'язано відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві зупинити зведене виконавче провадження №39832110, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову від 12.12.2014 р. про зупинення зведеного виконавчого провадження №39832110.

Оскільки, ухвалою Вищого адміністративного суду України №К/800/64264/14 від 28.04.2015 р. було скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва №826/11797/14 від 01.09.2014 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду №826/11797/14 від 27.11.2014 р. та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, постановою державного виконавця від 08.05.2015 р. було поновлено виконавче провадження з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №39832110.

В подальшому, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва №826/11797/14 від 07.07.2015 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015 р., відмовлено у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

22.01.2016 р. держаним виконавцем, на підставі ст. ст. 11, 33, 52 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову №39832110 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно із якою накладено арешт на все майно ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

28.01.2016 р. до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві надійшло клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням заборгованості. В підтвердження вказаних обставин боржником до клопотання додано копію листа ПАТ "Хартрон" №12/91 від 11.11.2015 р., відповідно до якого заборгованість Державного підприємства "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" перед ПАТ "Хартрон" станом на 31.10.2015 р. відсутня.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 02.02.2016 р. постановлено стягнути з боржника - Державного підприємства "Національна атомна енергетична компанія "Енергоатом" виконавчий збір у розмірі 200 621,98 грн.

Підставою для винесення оспорюваної постанови було невиконання боржником в самостійному порядку наказу господарського суду №19/483 у семиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суду не надано доказів на підтвердження того, чи вчинялись органом ДВС будь-які виконавчі дії по примусовому виконанню наказу, починаючи з дати закінчення строку для добровільного виконання виконавчого документа (25.06.2003 р.) і до моменту його виконання в добровільному порядку (13.10.2006 р.).

Виходячи з припису ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" обов'язковою умовою для стягнення судового збору є невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання.

В процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець проводить перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. (п. 1 ч. 3 ст. 11 Закону).

В порушення вимог вищенаведених правових норм, державний виконавець при прийнятті оспорюваної постанови не пересвідчився та не перевірив виконання боржником рішення, що призвело до безпідставного стягнення виконавчого збору.

Господарським судом також враховано, що положеннями ст. 1 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначені цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом 3-х робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій указує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначає, що в разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в конкретному випадку не вчинялися.

Крім того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що в разі отримання документального підтвердження повного виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У даному випадку, господарським судом не встановлено факту вчинення відділом державної виконавчої служби заходів примусового виконання рішення починаючи з дати закінчення строку для добровільного виконання виконавчого документа (25.06.2003 р.) і до моменту його виконання в добровільному порядку (13.10.2006 р.). Відповідно до ст. 32 закону "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передання стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 28.01.2015р. по справі № 3-217гс14.

Судом також враховано, що протягом 11 років органом ДВС не вчинялось жодних виконавчих дій, пов'язаних з примусовим виконанням рішення, не здійснювалося заходів з опису, арешту майна, його виявлення, не дивлячись на те, що строк для добровільного виконання рішення сплинув ще у червні 2003 р., а виконавчі дії розпочато лише у січні 2016 р. вже після добровільного виконання боржником рішення суду.

Погашення суми заборгованості відбулося двома платежами (19.10.2006 року на суму 914506,87 грн та 30.10.2006 року на суму 1084844,93 грн), тобто, всього на суму 1999351,80 грн.

Таким чином, в процесі вирішення скарги, судом встановлено факти, які підтверджують, що дії органу державної виконавчої служби, пов'язані з винесенням оспорюваної постанови від 02.02.2016 р. порушують права боржника як сторони у ВП №39832110, не відповідають вимогам Закону, а сама постанова визнається недійсною (оскільки господарським судам не притаманно скасування рішень органів ДВС).

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. №9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Савчука К.П. від 02.02.2016 р. ВП №40454898 про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виконавчого збору у розмірі 200 621,98 грн.

Суддя М.О.Лиськов