У Х В А Л А

07 квітня 2017 року Справа № 913/1147/16

Провадження № 9/913/1147/16

За заявою Державного підприємства «Первомайськвугілля», м. Гірське Луганської області

про розстрочку виконання рішення суду

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд», м. Київ

до Державного підприємства «Первомайськвугілля», м. Гірське Луганської області

про стягнення 380 980 496 грн. 53 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача (стягувача) - ОСОБА_1, довіреність № 280 від 31.10.2016,

від відповідача (боржника) - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі №913/1147/16 позовні вимоги ТОВ «Український лізинговий фонд» до ДП «Первомайськвугілля» про стягнення 380980496,53 грн. задоволено повністю, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у сумі 380980 496,53 грн., з яких: 81725272, 87 грн. - відшкодування вартості предмета лізингу, 48158484,02 грн. - винагорода лізингодавця, 251096739,64 грн. - сума валютного коригування, а також судовий збір у розмірі 206700,00 грн.

На виконання рішення суду позивач 12.01.2017 отримав наказ господарського суду Луганської області № 913/1147/16 від 27.12.2016.

28 березня 2017 року до господарського суду Луганської області звернувся відповідач, Державне підприємство «Первомайськвугілля», із заявою № 01/4-1-125 від 23.03.2017 про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 14.12.2016 у справі № 913/1147/16, згідно наданого графіка.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.03.2017 заяву прийнято судом та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.04.2017.

У судове засідання прибув повноважний представник позивача (стягувача), відповідач (боржник) явку свого представника в засідання суду не забезпечив.

Стягувач, ТОВ «Український лізинговий фонд», письмовими поясненнями від 03.04.2017 проти вимог заяви заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, доводи заявника, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та необхідність відмови у її задоволенні з таких підстав.

Статтею 121 Господарського процесуального кодексу України передбачене право сторони звернутися до суду із заявою про надання розстрочки, відстрочки або зміну способу та порядку виконання судового рішення.

При цьому, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

В силу ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У відповідності зі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до положень пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності з приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що саме лише посилання на звіт та баланс підприємства щодо фінансового стану боржника не є обставиною, що ускладнює виконання судового рішення за цією справою або робить його виконання боржником неможливим.

До заяви боржник надав економічне обґрунтування розстрочки виконання рішення, однак жодних документів, які б підтверджували доводи, що викладені у цьому обґрунтуванні заявник не надав.

За таких обставин, з наданих відповідачем матеріалів суд не вбачає наявності обставин виключного характеру, що можуть стати підставою для надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

З урахуванням викладеного у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/1147/16 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України , суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Державного підприємства «Первомайськвугілля» про розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/1147/16 відмовити.

Суддя А.Г. Ворожцов