КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа№ 910/21960/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача не з'явились

від відповідача не з'явились

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Провідна»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 23.01.2017 (суддя Грєхова О.А.)

у справі № 910/21960/16

за позовом Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Провідна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Арсенал Страхування»

про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 43 922,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 провадження у справі № 910/21960/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 43 922,00 грн. припинено.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» оскаржило її в апеляційному порядку та просило скасувати, виклавши резолютивну частину ухвали в запропонованій редакції. В обґрунтування своїх вимог зазначило про хибність висновків суду першої інстанції щодо покладення на позивача судових витрат за подання позовної заяви внаслідок не вчинення останнім дій, направлених на досудове врегулювання спору. За твердженнями апелянта, позивач не зобов'язаний був звертатися безпосередньо до відповідача з вимогою щодо сплати страхового відшкодування та правомірно звернувся безпосередньо до суду, що є його конституційним правом (в даному випадку на обрання незабороненого законом способу захисту права і свобод) тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/21960/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» прийнято до провадження у визначеному складі суддів та розгляд справи призначено на 04.04.2017.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

Відповідно до абз.3 п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 цієї ж постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Оскільки сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, неявка їх представників не перешкоджає вирішенню спору по суті, з огляду на скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду, апеляційний суд вважав за необхідне апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 43 922, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що виплативши своєму страхувальнику страхове відшкодування згідно договору добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв та пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/0682120/2403/16 від 24.03.2016, набуло права зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, якою є відповідач.

19.01.2017 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній зазначив про добровільну сплату страхового відшкодування в розмірі 43 922, 00 грн., на підтвердження чого долучив копію платіжного доручення № 37645 від 26.12.2016. Крім цього, за твердженнями відповідача позивач своєчасно не звернувся до нього із заявою про виплату страхового відшкодування, тобто не повідомив про перехід до позивача прав кредитора щодо отримання страхового відшкодування, відтак відповідач був позбавлений можливості дізнатись про наявність у нього обов'язку щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9442838 в розмірі 43 922,00 грн. саме на користь позивача. Відтак, спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій позивача, який не вжив своєчасних заходів по направленню відповідачу вимоги про сплату страхового відшкодування та не надав відповідачу можливості виконати свій обов'язок до звернення позивача до суду.

20.01.2017 представником позивача подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Так, господарський суд припиняє провадження у справі згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у застосуванні приписів статей 80 і 81 ГПК господарським судам слід мати на увазі таке. Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Оскільки після порушення провадження у справі відповідачем згідно платіжного доручення № 37645 від 26.12.2016 сплачено на користь позивача 43 992, 00 грн. страхового відшкодування, місцевий суд дійшов висновку про припинення провадження у справі № 910/21960/16 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі судом виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Положеннями ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згадані приписи закону не містять вказівок щодо обов»язку позивача звертатись до відповідача з вимогою щодо отримання від нього суми виплаченого страхового відшкодування, проте передбачено перехід до нього права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, позивач, як страховик за договором КАСКО, отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування, відповідно позивач може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.08.2012р. у справі №23/279 (провадження № 3-38гс12), яка за приписами ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім цього, згідно рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Таким чином, право особи є порушеним з моменту завдання їй шкоди внаслідок ДТП та з цього моменту у особи виникає право на судовий захист порушеного права, відповідно до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування майна, переходить право вимоги матеріального відшкодування до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, тобто на момент переходу прав уже наявне порушене право, яке дозволяє особі звертатись безпосередньо до суду за його захистом.

Таким чином, місцевий суд дійшов безпідставного висновку про наявність у позивача обов'язку щодо повідомлення відповідача про перехід до нього права вимоги згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України, адже на спірні правовідносини між двома страховими компаніями про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу розповсюджуються положення ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, відповідно до яких право вимоги до позивача, як страховика, перейшло після виплати ним страхового відшкодування своєму страхувальнику.

Оскільки вжиття заходів щодо направлення відповідачу повідомлення про заміну кредитора та заяви на виплату страхового відшкодування не є обов'язковою вимогою для відшкодування відповідачем страхового відшкодування в порядку регресу, позивач своє право на отримання страхового відшкодування в порядку регресу може реалізувати шляхом подачі позову до суду протягом трирічного строку на підставі ст. ст. 256, 257, 261 ЦК України.

З огляду на наведене, факт наявного порушення права позивача та відсутність у нього обов'язку використовувати будь-які досудові засоби врегулювання спору, витрати щодо сплати судового збору за подання позову згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, як сторону, винну у виникненні спору внаслідок неправильних дій останнього з виплати позивачу страхового відшкодування в порядку регресу.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду в частині припинення провадження у справі, однак вважає помилковими обґрунтування оскарженої ухвали в частині розподілу судових витрат за подання позову, відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - зміні в частині розподілу судових витрат з викладенням резолютивної частини судового рішення в новій редакції.

За приписами пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу сплачується судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2017 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який з 01.01.2017 становить 1 600, 00 грн.

В зв'язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на підставі ст. 49 ГПК України 1 600, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/21960/16 змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції:

«Провадження у справі № 910/21960/16 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 43 922,00 грн. припинити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 25, ) 1 378, 00 грн. судового збору за подання позову.»

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 25, ) 1 600, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/21960/16 надіслати до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук