РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017Справа №910/23696/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бідіві»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі»

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 8 772,87 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Палій Ю.В., за довіреністю

від відповідача: Гончар Л.В., за довіреністю

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бідіві», в якому просить суд стягнути з відповідача 7893,94 грн. - основного боргу за спожиту теплову енергію, 231,63 грн. - 3% річних та 647,30 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору № 530469 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 08.09.2011 позивач поставив відповідачу теплову енергію, проте відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання з оплати поставленої теплової енергії в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 було порушено провадження у справі № 910/23696/16, розгляд справи призначено на 30.01.2017.

У судове засідання 30.01.2017 представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Відповідач в засідання господарського суду 30.01.2017 своїх представників не направив.

Враховуючи те, що представник відповідача у судове засідання 30.01.2017 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 26.12.2016 про порушення провадження у справі № 910/23696/16, розгляд справи було відкладено на 27.02.2017.

01.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

06.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

27.02.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представник відповідача подав доповнення до відзиву та довідку про відсутність аналогічного спору.

Представники сторін у судове засідання 27.02.2017 з'явились.

У судовому засіданні 27.02.2017 представником позивача було подано письмові пояснення та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У судовому засіданні сторони подали спільне клопотання про продовження строків розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене клопотання та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також у зв'язку із залученням до участі у справі третьої особи, суд його задовольнив, продовжив строк вирішення спору у справі № 910/23696/16 на п'ятнадцять днів та відклав розгляд справи на 13.03.2017.

02.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

06.03.2017 представником відповідача було подано документи для долучення до матеріалів справи.

10.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

13.03.2017 представником відповідача було подано письмові пояснення.

У судове засідання 13.03.2017 представники сторін з'явились, представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав.

Враховуючи те, що представник третьої особи у судове засідання 13.03.2017 не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням третьою особою вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2017, розгляд справи було відкладено на 20.03.2017.

У судове засідання 20.03.2017 представники сторін з'явились, представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав.

Враховуючи те, що представник третьої особи в судове засідання 20.03.2017 не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, розгляд справи було відкладено на 03.04.2017.

У судове засідання 03.04.2017 представник позивача з'явився та подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 3 902,82 грн. боргу за серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) та 3 % річних та інфляційні втрати нараховані на зазначену суму заборгованості.

В обґрунтування підстав для зменшення розміру позовних вимог, позивачем надано Протокол засідання комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам № 39 від 24.03.2017, відповідно до якого, прийнято рішення провести коригування за теплову енергію за серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) за Договором № 530469 у бік зменшення на -6,262348 Гкал сумою - 3 325,93 грн.

Дослідивши у судовому засіданні 03.04.2017 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Так, відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

Відтак, оскільки зменшення розміру позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є заборгованість в розмірі 3 902,82 грн., 3 % річних у розмірі 114,52 грн. та інфляційні втрати в розмірі 328,14 грн.

У судовому засіданні представник позивача, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.04.2017 надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечив.

Представник третьої особи не з'явився, про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Приймаючи до уваги п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце проведення наступного судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Зважаючи, що неявка повноважних представників третіх осіб не перешкоджає розгляду спору по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.09.2011 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бідіві» (далі - відповідач, споживач) було укладено Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530469 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому Договорі.

Пунктом 2.2.1 Договору передбачено, що позивач зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (Додатки 3,4) для потреб населення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку № 1.

Відповідач, у свою чергу, згідно з п.п. 2.3.1, 2.3.5 договору зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначенні у додатку 1 не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними в додатку 2, а також забезпечувати своєчасне надходження коштів на рахунок постачальника або на транзитний рахунок головного інформаційно-обчислювального центру (ГІОЦ) КМДА від мешканців за спожиту теплову енергію і своєчасне щомісячне надходження коштів на рахунок постачальника за теплову енергію, спожиту орендарями.

Тарифи та порядок розрахунків сторони погодили Додатком №2 до договору, в п.п. 4, 8 якого передбачено, що дата зняття споживачем показників будинкових приладів обліку - по 25 число поточного місяця. У разі відсутності у споживача будинкових комерційних приладів обліку або не наданням споживачем показників приладів обліку у встановлені цим додатком терміни, кількість спожитої ним теплової енергії в розрахунковому періоді визначається: на опалення - як множення кількості годин споживання теплової енергії за місяць на величину годинного теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія; на гаряче водопостачання - як множення кількості діб споживання за місяць на величину добового теплового навантаження, зазначеного в додатках 1, 6, 7 з урахуванням середньомісячної температури теплоносія.

Пунктом 9 Додатку № 2 до Договору сторонами погоджено, що споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в РТ-5 за адресою: вул. Товарна, 1, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; акт приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, який оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника або транзитний рахунок ГІОЦ КМДА та до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком (п. 10 Додатку №2).

Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №530469 від 08.09.2011 набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2012, при цьому договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення (п.п. 4.1, 4.3 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу, а останній отримав теплову енергію у гарячій воді за період: серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) на загальну суму 7893,94 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи обліковою карткою (табуляграмою) та довідкою про надходження коштів за спожиту теплову енергію.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором у заявлений період свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо постачання теплової енергії у гарячій воді.

Натомість, відповідач свої обов'язки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості спожитої теплової енергії у гарячій воді належним чином не виконав, внаслідок чого за ним на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у період: серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) на загальну суму 7 893,94 грн.

В подальшому, позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду та яка обґрунтована Протоколом засідання комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам № 39 від 24.03.2017, відповідно до якого, прийнято рішення провести коригування за теплову енергію за серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) за Договором № 530469 у бік зменшення на -6,262348 Гкал сумою - 3 325,93 грн.

Таким чином, з урахуванням поданої позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3 902,82 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений між ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Бідіві" правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тарифи та порядок розрахунків сторони погодили у Додатку № 2 до Договору, відповідно до умов п.1 якого, розрахунки з споживачем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими постачальнику органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України.

Відповідно до п. 4 Додатку № 2 до договору, дата зняття споживачем показників будинкових приладів обліку - по 25 число поточного місяця.

Пунктом 5 встановлено, що споживач, що має будинкові прилади обліку, щомісячно надає постачальнику звіт по фактичному споживанню теплової енергії в РТ-5, вул. Товарна, 1 - не пізніше 28 числа звітного місяця.

Згідно з п. 9 Додатку № 2 до договору, споживач щомісячно з 12 по 15 числа отримує в РТ-5 за адресою: вул. Товарна, 1 оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, приймання-передавання товарної продукції; облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Споживач щомісячно:

- забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок постачальника та транзитний рахунок ГІОЦ КМДА;

- до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком (п. 10 Додатку № 2). В матеріалах справи наявна облікова картка за серпень 2015 року по Договору № 530469, відповідно до якої, добір по гарячому водопостачанню за 5 діб, складає 3 325,93 грн. без ПДВ та за 6 днів серпня за гаряче водопостачання у розмірі 3 252,35 грн. без ПДВ.

Відповідно до Протоколу засідання комісії з перерахунків за теплову енергію та комунальні послуги юридичним споживачам № 39 від 24.03.2017, було прийнято рішення провести коригування за теплову енергію за серпень 2015 року (з 26.07.2015 по 31.07.2015) за Договором № 530469 у бік зменшення на -6,262348 Гкал сумою - 3 325,93 грн.

Так, як встановлено судом, заборгованість відповідача у розмірі 3 902,82 грн. є сумою, нарахованою у серпні 2015 року, проте за добір по гарячому водопостачанню за 5 дів саме липня 2015 року (з 25.07.2015 по 31.07.2015), оскільки попередні нарахування відповідачу за гаряче водопостачання за умовами Договору, а саме Додатку № 2, здійснено за розрахунковий період до 25 липня 2015 року.

Таким чином, судом досліджено наявні в матеріалах справи докази заборгованості відповідача перед позивачем та встановлено, що у відповідача існує заборгованість за добір по гарячому водопостачанню за Договором в розмірі 3 902,82 грн., а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача на те, що зазначена заборгованість має обліковуватись за Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» (далі - третя особа), оскільки між сторонами було підписано Акт приймання житлового комплексу з балансу на баланс та укладено Угоду про заміну боржника у зобов'язанні, суд зазначає наступне.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2014 у справі № 910/21698/14 було зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «БІДІВІ» передати Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» на баланс житловий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 6, згідно Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 року №1521, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «БІДІВІ» передати Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» всю технічну та проектну документацію та житловий комплекс за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, буд. 6, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «БІДІВІ» провести обстеження технічного стану житлового комплексу за адресою: м. Київ, провулок Лабораторний, 6 та підписати акт приймання-передачі з зазначенням результатів технічного обстеження житлового комплексу, згідно Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 року №1521 та стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «БІДІВІ» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПЕЧЕРСЬКІ ВЕЖІ» 3 654 грн. 00 коп. - судового зору.

В подальшому, 24.04.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Бідіві» та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» (далі - третя особа) було складено та підписано Акт приймання житлового комплексу з балансу на баланс.

Надалі, 01.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бідіві» (далі - боржник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Печерські вежі» (далі - новий боржник) було укладено Угоду про заміну боржника у зобов'язанні № Т-292 (далі - Угода), відповідно до якої боржник передає, а новий боржник приймає на себе зобов'язання щодо погашення боргу перед Публічним акціонерним товариством «Київенерго» за Договором на постачання теплової енергії від 08.09.2011 № 530469 сумою 413162,90 грн. за період листопад 2014 - липень 2015.

За умовами пункту 2 Угоди сума боргу, зазначена у п. 1 цієї угоди, зараховується я майнове зобов'язання (борг) нового боржника за Договором від 01.08.2015 № 530471, у зв'язку з чим заборгованість нового боржника за спожиту теплову енергію за зазначеним договором збільшується на суму переведеного боргу.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

З укладеної між ТОВ «Бідіві» та ОСББ «Печерські вежі» Угоди вбачається, що вона погоджена ПАТ «Київенерго».

Однак, з зазначеної угоди вбачається, що ОСББ «Печерські вежі» прийняло на себе зобов'язання щодо погашення вже існуючого боргу, а не здійснило заміну сторони (боржника) за Договором, протилежного сторонами суду не доведено.

Крім того, як зазначав представник позивача, та як вбачається з вищезазначеної Угоди, третьою особою - ОСББ «Печерські вежі» окремий договір із ПАТ «Київенерго» був укладений 01.08.2015, а отже до даного часу надання послуг з гарячого водопостачання обліковувалось та надавалось саме за Договором укладеним з відповідачем. В свою чергу, заборгованість за Договором між відповідачем, виникла саме за добір по гарячому водопостачанню за 5 дів саме липня 2015 року (з 25.07.2015 по 31.07.2015), що підтверджується матеріалами справи та не спростовано сторонами.

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи що факт виконання позивачем взятих на себе за договором зобов'язань з поставки теплової енергії у гарячій воді та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3 902,82 грн. основного боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

Оскільки відповідач допустив прострочення грошового зобов'язання, на підставі вказаної норми цивільного законодавства позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року включно 3% річних у розмірі 114,52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 328,14 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бідіві» (02222, м. Київ, проспект Маяковського, будинок 38/10, квартира 161; ідентифікаційний код: 36100405) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код: 00131305) заборгованість в розмірі 3 902 (три тисячі дев'ятсот дві) грн. 82 коп., 3 % річних в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 52 коп., інфляційні втрати в розмірі 328 (триста двадцять вісім) грн. 14 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова