КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа№ 910/22653/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Оленченко О.Л.,

від відповідача - Костюк В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

на рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2017р.

по справі № 910/22653/16 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України

про стягнення 16 095 500,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.02.2017р. у задоволенні позову відмовлено повністю. Не погодившись із прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2017р. по справі №910/22653/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю та стягнути з Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України збитки у сумі 15 749 022,00 грн. та пеню за період з 18.11.2016р. по 09.12.2016р. у сумі 346 478,66 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до провадження.

Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

21.10.2010р. між Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України (виконавець) та публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (замовник) укладено договір №45-10/К, за умовами якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем.

Згідно п. 3.2. договору упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього.

На відправлення, що передаються виконавцю, Замовник виписує три примірники реєстру встановленої форми. Перший та другий примірники реєстру подаються разом з відправленнями Виконавцю, а третій, з підписом і печаткою Виконавця, залишається у Замовника. При оформленні реєстру Замовник повинен обов'язково вказувати номер цього Договору. (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.5. договору пересилці не підлягають відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, а також предмети і речовини, заборонені для пересилання відповідно до законодавства України.

15.11.2016р. позивач передав відповідачу цінні відправлення для їх доставки з м. Києва до обласних центрів України (м. Одеса, м. Суми, м. Кіровоград, м. Тернопіль, м. Миколаїв, м. Полтава, м. Дніпро та м. Запоріжжя) згідно реєстрів №536 б та №537.

Листом від 17.11.2016р. №63/07-2032 «Про надзвичайну подію» Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціалізованого зв'язку повідомило позивача про викрадення цінностей ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», які направлялися з м. Києва до м. Дніпро та м. Запоріжжя за реєстрами №536 б та №537 від 15.11.2016р.

Відомості про надзвичайну подію внесено в ЄРДР №0000292.

25.11.2016р. позивач звернувся до відповідача із претензією №161-1/58 на суму 15 749 022,00 грн. - розмір оголошеної цінності поштових відправлень.

30.11.2016р. Банк повторно звернувся до відповідача із листом №159-2/1817.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач згідно умов договору несе матеріальну відповідальність за прийняті відправлення в межах оголошеної цінності, враховуючи викрадення відправлень відповідач має сплатити позивачу збитки у розмірі 15 749 022,00 грн. та 346 478,66 грн. пені відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержанні нею доходу, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 4 ст. 6 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» для забезпечення виконання покладених завдань Головне управління та підрозділи урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України мають право надавати юридичним особам платні послуги відповідно до законодавства.

Відповідно до Порядку визначення вартості та надання платних послуг Головним управлінням та підрозділами урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затверджений наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України 29.09.2016р. № 600 цей Порядок визначає особливості визначення вартості та надання Головним управлінням та підрозділами урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України (далі - ГУ та підрозділи УФЗ Держспецзв'язку) платних послуг державним органам, органам місцевого самоврядування та іншим юридичним особам відповідно до пункту 5 частини п'ятої та пункту 4 частини шостої статті 10 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», Переліку платних послуг, що надаються Головним управлінням та підрозділами урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1105.

У цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях:

замовник - державний орган, орган місцевого самоврядування та інші юридичні особи, яким надаються платні послуги із забезпечення урядовим фельд'єгерським зв'язком на договірних засадах;

цінне відправлення - відправлення з оголошеною цінністю, визначеною замовником, яке прийняте для доставки ГУ та підрозділами УФЗ Держспецзв'язку.

Судом встановлено і зазначене підтверджується матеріалами справи, що позивачем для відправлення передано відповідачу іноземну валюту.

Порядок вивезення (інкасації) коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні визначений Інструкцією з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні (далі - Інструкція), затвердженою постановою Правління Національного банку України від 14.02.2007р. № 45, втратила чинність згідно з постановою Правління Національного банку України від 31 березня 2017 року № 29).

Відповідно до положень Інструкції перевезення валютних цінностей - переміщення в установленому порядку транспортними засобами валютних цінностей, яке здійснюють інкасатори між банківськими установами, між Національним банком і банківськими установами та в структурі Національного банку.

Відповідно до п. 3 розділу 3 Інструкції перевезення валютних цінностей між банком і його територіально відокремленими підрозділами (філіями, відділеннями) та до пунктів обміну валют, банкоматів і у зворотному напрямку здійснюється з урахуванням вимог додатка 2 до цієї Інструкції власними силами банку або підрозділами інкасації інших банківських установ згідно з вимогами Положення з використанням визначених відповідно до цього порядку окремих документів, серед яких прибутково-видатковий касовий ордер, опис цінностей, доручення на перевезення валютних цінностей, супровідна відомість до сумки з готівкою (додаток 7), супровідний касовий ордер до сумки з валютними цінностями (додаток 8). Допускається додаткове використання інших документів, розроблених банком для виконання визначених у Положенні про підрозділ завдань щодо внутрішньобанківських перевезень цінностей.

Крім того, відповідно до п. 32 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 у внутрішніх поштових відправленнях забороняється пересилати, зокрема національну валюту (крім нумізматичних монет та їх колекцій), іноземну валюту.

Таким чином, позивач передавши відповідачу для відправлення іноземну валюту у значному розмірі порушив норми законодавства та умови договору.

Київський апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції проте, що протиправна поведінка позивача, який порушив умови договору, не породжує у нього права вимагати від відповідача відшкодування збитків.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2017р. у справі № 910/22653/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду міста Києва від 23.02.2017р. у справі № 910/22653/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/22653/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

М.Л. Яковлєв