ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.Справа № 915/1396/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: В.В. Бєляновського, Л.В. Поліщук

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Міського комунального підприємства Миколаївводоканал

на рішення господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р.

по справі №915/1396/16

за позовом: Міського комунального підприємства Миколаївводоканал

до відповідача: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго

про стягнення грошових коштів у сумі 113 257,94 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго про стягнення 113 257,94 грн. вартості витрат води та спускання стоків до комунальної каналізації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що останній надає відповідачу послуги з постачання питної води та приймання стічних вод на підставі договору №А/5266 від 05.06.2012р. По виявленому безобліковому водоспоживанні та скиду стоків відповідачем, відповідно до п.п. 5.18, 3.3., 3.4. Правил користування було здійснено розрахунок витрат води та приймання стоків. На підставі здійсненого розрахунку відповідачу було виставлено розрахунок №80400122 на суму 113257,94 грн., який оплачено не було.

24.03.2016р. та 28.04.2016р. позивачем було направлено претензії з вимогою оплатити 113257,94 грн., на що було отримано відмову.

З посиланням на п.п. 3.3., 3.4, 5.10., 5.18., 5.29. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р. та п.п. 4.3.9 та 4.3.10 Договору №А/5266 від 05.06.2012р. Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог та зазначив, що лічильник був відсутній у міжопалювальний період, протягом якого водокористування на обєкті - бойлерній 135 за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, будинок № 48, не здійснюється, а тому відсутні підстави для нарахування оплати за безоблікове водокористування.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р. (суддя Корицька В.О.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Господарським судом зазначено, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами понесення збитків внаслідок безоблікового водокористування.

Не погодившись з рішенням суду, Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал звернулося до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р. у справі №915/1396/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Міського комунального підприємства Миколаївводоканал до Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго про стягнення 113 257,94 грн. вартості води та 1 698,87 грн. судового збору.

Доводи скаржника ґрунтуються на порушеннях господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що він належними доказами довів порушення Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України відповідачем та вірно здійснив нарахування вартості витрат води та спускання стоків до комунальної каналізації, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На думку скаржника, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та відмовивши в задоволенні позовних вимог, опираючись на пояснення відповідача, щодо того, що в міжопалювальний сезон водокористування обєкта відповідача не здійснюється, зробив невірні висновки порушивши норми матеріального та процесуального права відповідно до ст. ст. 91, 104 ГПК України. Адже відповідачу по вул. Новозаводській, 48 належить значна територія, на якій розташовані: котельня, бойлерна, резервуар для води, різноманітні цехи (що підтверджується доданими до матеріалів справи відповідачем схемою та додатком до технічного паспорту). Так наприклад по котельній і в між опалювальний період йде значне водоспоживання: з квітня по вересень 2015 року в котельній було спожито воду обємом 3131 м3, а з квітня по вересень 2016р. 1069 м3. Також в травні 2016р. по водоміру №8420890 зафіксовано водоспоживання в обємі 10 м3., отже на обєкті споживача по вул. Новозаводській, 48 в міжопалювальний період здійснювалось водокористування.

В акті про порушення 03.09.2015р. було зафіксовано, що на момент перевірки на водопровідному вводі в споруду бойлерної до водомірного вузла, встановлено вентиль діаметром 50мм, який на момент перевірки був у відкритому положенні. На місці водоміру технологічна вставка, після водомірного вузла підключено шланг довжиною близько 30м. Відкритий вентиль та підключений шланг підтверджує намір та можливість безоблікового водокористування. Через шланг відповідач мав можливість здійснювати самовільне водокористування: здійснювати полив території, миття машин, заповнювати резервуар з водою, який знаходить поряд з бойлерною, здійснювати помивку системи теплопостачання та ін.

10.04.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду від Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго надійшли заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній просить залишити апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Миколаївводоканал без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р. у справі №915/1396/16 без змін.

На думку відповідача, судом всебічно та повністю перевірено всі обставини справи. При винесені рішення судом не порушено норм матеріального та процесуального права та рішення суду є законним та обгрунтованим.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх в засіданні представників сторін, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 05.06.2012р. між Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал (Виробник) та Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго (Споживач) був укладений договір на постачання питної води та приймання стічних вод № А/5266, відповідно до умов якого виробник зобовязується надавати споживачу послуги з постачання питної води в точку передачі та приймати від нього стічні води у систему каналізації в точці приймання відповідно до умов цього договору (назва послуг за державним класифікатором продукції та послуг 41.00.2 послуги з розподілу води), а споживач зобовязується здійснювати своєчасну оплату наданих йому виробником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і скидання стічних вод до комунальної каналізації, що встановлений Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізацію м. Миколаєва та цим договором, а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором (п.2.1. Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 до Договору) він укладається до 31.12.2013р. і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до пунктів 4.3.9 та 4.3.10 Договору споживач зобов'язаний відповідати за цілісність та збереження лічильника (-ків) води та стоків, цілісність пломб і деталей опломбування на лічильниках, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних і каналізаційних пристроях, які знаходяться на його балансі. В разі пропажі лічильника терміново повідомляти про це виробника та придбати новий лічильник для забезпечення належного обліку наданих послуг; не демонтувати непрацюючий (пошкоджений) лічильник без дозволу виробника; ознайомитись і дотримуватись вимог Правил користування та Правил приймання, Місцевих правил приймання тощо при експлуатації водопровідних та каналізаційних мереж та належно виконувати умови цього договору.

03.09.2015р. позивачем при обстеженні водомірного вузла відповідача, який розташований у бойлерній 135 за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, будинок № 48, у присутності представника відповідача було виявлено самовільне зняття приладу обліку № 8420890 для повірки.

За даним фактом представником позивача був складений акт, копія якого наявна в матеріалах справи.

Представник відповідача - начальник 5-ї теплової ділянки ОСОБА_3, який супроводжував працівників позивача при обстеженні, відмовився підписати акт, про що в самому акті зроблено відмітку.

Відповідно до п.п. 2.18. Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в місті Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради від 22.04.2010р. за № 45/10 (Тимчасові правила користування) при виявленні самовільного користування або приєднання до комунальних систем водопостачання представником Водоканалу складається акт в двох примірниках, один з яких вручається самовільному користувачу. Якщо самовільний користувач не згодний зі змістом акта, він зобов'язаний підписати акт із вказівкою своїх заперечень по заявлених претензіях. При відмовленні винного в цих діях від підписання акта, акт вступає в силу в односторонньому порядку з позначкою від підпису відмовився.

Таким чином, акт від 03.09.2015 року вступив в силу.

Відповідно до п. 5.10 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (Правила користування) засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води. Засувки на обвідних лініях повинні бути опломбовані виробником. Неопломбовані засоби обліку до експлуатації не допускаються.

Відповідно до п. 5.18 Правил користування споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до п. 3.3 Правил користування у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Відповідно до п. 3.4 Правил користування розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Відповідно до п. 5.29 Правил користування у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється за допомогою засобів обліку на водозаборах.

Відповідно до п. 19.8 Тимчасових правил користування оплата за спускання стоків до комунальної каналізації в період самовільного користування здійснюється з розрахунку пропускної здатності вводів водопроводу при швидкості руху в ній 2,0 м/сек при роботі протягом 24 годин на добу з моменту виявлення.

У звязку із виявленням відсутності водолічильника, позивачем було здійснено розрахунок витрат води та приймання стоків відповідно до п.п. 5.18, 3.3, 3.4 Правил користування.

Так, виходячи з діаметру водопровідного вводу 50 мм, при швидкості руху води 2 м/сек, обєм води за один місць склав 10 886 куб.м., вартість витрат води при тарифі 5,808 грн. склала 63 225,89 грн., а вартість спускання стоків при тарифі 4,595 грн. - 50 032,56 грн., всього сума з ПДВ склала - 113 257,94 грн.

На підставі здійсненого розрахунку відповідачу був виставлений рахунок № 80400122 на суму 113 257,94 грн., який оплачений не був.

Відповідачу 24.03.2016 року та 28.04.2016 року були направлені претензії з вимогою оплати 113 257,94 грн.

У відповіді на претензію від 24.03.2016 року відповідач зазначив, що у період відсутності лічильника водовикористання не здійснювалось, а тому відсутні підстави для оплати безоблікового водокористування.

У звязку з відмовою відповідача у добровільному порядку оплатити грошові кошти у сумі 113 257,94 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.

Місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

В 2015 році на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 267 від 10.04.2015р. опалювальний сезон закінчено з 13.04.2015р.

На підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 909 від 12.10.2015р. опалювальний сезон розпочато з 12.10.2015р.

Тобто, в 2015 році міжопалювальний сезон тривав з 13.04.2015р. до 12.10.2015р.

Враховуючи, що бойлерна 135 за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, будинок № 48, є технічним приміщенням і використовується обслуговуючим персоналом лише в період надання послуг (опалювальний сезон), водокористування у міжопалювальний сезон у бойлерній не здійснюється.

Відповідно до актів приймання-передачі наданих послуг за січень вересень 2015 року, витрат холодної води в січні 2015 року за даним вузлом спожито 3 куб.м., за лютий 2015 року 4 куб.м., за березень 2015 року 3 куб.м., за квітень 2015 року 8 куб.м., з травня 2015 року по вересень 2015 року споживання не здійснювалось.

При цьому, в ті місяці, в яких здійснювалось споживання, в актах зафіксовано обсяги, які співпадають з зазначеними в Витратах, в ті місяці, в яких споживання не здійснювалось, дані по обєкту відсутні через відсутність наданих послуг.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг за квітень 2015 року поточний показник приладу обліку складав 02496.

Попередня перевірка приладу обліку № 08420890 на обєкті бойлерна 135 за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, будинок № 48 (Обєкт), здійснювалась 27.10.2014р., про що складено акт, показники приладу обліку складати 02472 куб.м.

На період 2015 року для повірки лічильників між ОКП Миколаївоблтеплоенерго та Приватним акціонерним товариством (ПАТ) Асвега-У був укладений договір на виконання послуг з технічного обслуговування та метрологічну повірку приладів обліку № 1/03 від 12.03.2015р.

Відповідно до супровідного листа від 07.09.2015р. № 7026/11 відповідачем було направлено до ПАТ Асвега-У ряд лічильників, у тому числі № 8420890.

Відповідно до умов договору (п. 2.1) виконавець виконує роботи у строк до 14 робочих днів з дня надходження приладів у сервісний центр. За несвоєчасне виконання робіт договором передбачено штрафні санкції.

22.09.2015р. було виписано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лічильнику води № 8420890. При цьому лічильник визнаний придатним для використання та не виявлено будь-якого втручання у нього.

Після виявленого порушення представниками позивача був встановлений прилад обліку на Обєкті. Згідно акту про пломбування від 12.10.2015р. опломбування приладу обліку здійснено з показниками 02496 куб.м.

Відповідно до витягів з наказів обслуговуючий персонал на Обєкті працює лише в опалювальний сезон, а в між опалювальний звільняється.

Відсутність водокористування на Обєкті у міжопалювальний період підтверджується також актами приймання-передачі наданих послуг за лютий грудень 2014 року та квітень-вересень 2016 року.

Вказані акти підписані представниками обох сторін.

Судова колегія вважає, що всі доводи, заперечення та вимоги Міського комунального підприємства Миколаївводоканал, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Позивач у встановленому законом порядку не навів ані апеляційному суду, ані суду першої інстанції обґрунтованих доказів, що підтверджують понесення збитків внаслідок безоблікового водокористування.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, апеляційна скарга Міського комунального підприємства Миколаївводоканал підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р. у даній справі без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Миколаївводоканал залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 21.02.2017р. у справі №915/1396/16 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Л.В. Поліщук