РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017Справа №910/4687/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/4687/17

за позовом акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна Компанія в Україні»;

про стягнення 481 530,00 рублів, що еквівалентно 225 914,61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шпак Є.С., довіреність № 239/17 від 03.04.2017р.;

від відповідача: Башмаков К.О., довіреність № 381-Ю від 05.04.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося акціонерне товариство «Перша Вантажна Компанія» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Вантажна Компанія в Україні» (надалі - відповідач) про стягнення 481 530,00 рублів, що еквівалентно 225 914,61 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору № ДД/ТНП-24/10 від 05.02.2010р. про надання телекомунікаційних послуг у визначений строк не розрахувався за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 481 530,00 рублів, що еквівалентно 225 914,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2016р. порушено провадження у справі № 910/4687/17 та призначено її розгляд на 06.04.2017р.

06.04.2017р. через загальний відділ діловодстві від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

Присутній у судовому засіданні 06.04.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав наявність заборгованості в сумі 481 530,00 рублів, яка виникла у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2010р. між позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено Договір №ДД/ТНП-24/10 від 05.02.2010 (далі - Договір), відповідно до умов якого Позивачем надаються послуги з організації та супроводу залізничних перевезень вантажів Акціонерного товариства «Перша вантажна Компанія».

Предметом Договору, згідно з п. 2.1, є взаємовідносини, пов'язані з наданням Виконавцем послуг по організації і супроводу залізничних перевезень вантажів Замовника, по території Російської Федерації, а також в режимі експорту за межі Російської Федерації, що ввозяться на територію Російської Федерації, а також поміщених у митний режим міжнародного митного транзиту, в вагонах Виконавця.

Вартість послуг, що надаються Виконавцем, відповідно до умов Договору, визначається сторонами в Протоколах узгодження договірної ціни (п.5.1 Договору).

Згідно з умовами пункту 5.3 Договору, оплата послуг Виконавця згідно узгоджених Заявок, здійснюється щомісяця на умовах 100% попередньої оплати на підставі рахунків Виконавця, протягом 3 банківських днів з дня виставлення рахунку.

Пунктом 5.5 Договору, умови якого були змінені додатковою угодою №5 від 30.12.2011р., передбачено, що Виконавець надає Замовнику акт приймання-передачі послуг, рахунок-фактури і розрахунок наданих послуг протягом 5 календарних днів з дати надання послуг.

Як зазначає позивач, та не заперечується відповідачем, на виконання Договору Заявник надав Відповідачу вагони, які були завантажені і відправлені за узгодженим маршрутом і за узгодженими сторонами ставками, що підтверджується доданими до позовної заяви протоколами погодження договірної ціни.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 481 530,00 російських рублів., що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі послуг № 174 від 15.04.2014р., на суму 137 580,00 рос.руб.. № 175 від 30.04.2014р., на суму 68 790,00 рос.руб. та № 176 від 20.05.2014р., на суму 275 160,00 рос.руб., копії яких містять в матеріалах справи, а оригінали оглянуто судом в судовому засіданні.

Оскільки отримані послуги відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач звернувся до відповідача з претензією за №АО-ВД/Ю-15/17 від 25.01.2017р. з вимогою про сплату суми заборгованості за отримані послуги в розмірі 481 530 рублів.

У відповідь на вказану претензію відповідач у листі від 15.02.2017р. за вих. №1215/1 посилався на неможливість сплатити грошові кошти, у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем.

Отже, на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги становить 481 530 російських рублів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав наявність заборгованості перед позивачем за спірним договором в сумі 481 530 російських рублів.

Згідно умов п. 8.9 Договору, в редакції Додаткової угоди № 3 від 28.10.2010р., всі спори, що випливають з даного Договору, в разі неможливості їх врегулювання шляхом переговорів, підлягають розгляду в арбітражному суді за місцем знаходження відповідача. Направленню позову до суду передує процедура претензійного порядку розгляду спору, при якому розгляд претензії проводиться протягом 30 (тридцяти) днів = л дати отримання.

Відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Відповідно до підпункту «в» частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992р. ратифікована Україною і набула чинності 19 грудня 1992р.), компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва за законодавством Російської Федерації.

Згідно зі статтею 8 Цивільного Кодексу Російської Федерації однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Згідно зі статтею 781 Цивільного Кодексу Російської Федерації Відповідач зобов'язаний оплатити надані йому послуги у строки та в порядку, зазначені в Договорі.

Згідно зі статтею 309 Цивільного кодексу Російської Федерації, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв, які звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна його умов не допускаються, за винятком випадків, передбачених кодексом, іншими законами або іншими правовими актами (Стаття 310 Цивільного кодексу Російської Федерації).

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання послуг за представленими актами та не надано доказів оплати отриманих послуг, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 481 530,00 рублів, що еквівалентно 225 914,61 грн. є обґрунтованою, документально підтвердженою, а відтак підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Перша вантажна компанія в Україні» (04050, м. Київ, вул. Артема, 72, літера А; ) на користь акціонерного товариства «Перша Вантажна Компанія» (105064, Російська Федерація, м. Москва, вул. Стара Басманна, 12, будівля 1; ОДРН 856) заборгованість в розмірі 481 530,00 рублів, що еквівалентно 225 914 грн. 61 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 136 доларів США 01 цент, що еквівалентно 3390 грн. 24 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 11.04.2017р.

Суддя А.І. Привалов