ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 квітня 2017 р. Справа № 903/215/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГА ОСОБА_2, м.Луцьк

про стягнення 52740,00грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Відповідно до ст. 811 Господарського процесуального кодексу України, у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суть спору: позивач Публічне акціонерне товариство БРОКБІЗНЕСБАНК в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГА ОСОБА_2 про стягнення 52740,00грн. суми попередньої оплати за договором поставки №01/015-03Д від 24.06.2011р.

В обґрунтування позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №01/015-03Д від 24.06.2011р. щодо поставки товару.

В підтвердження позовних вимог подав договір №01/015-03Д від 24.06.2011р. з додатками, рахунок-фактуру №СФ-414 від 30.06.2011р., платіжне доручення №31/авт. Від 01.07.2011р., вимогу за вих. №1177 від 17.02.2017р., витяг з ЄДРПОУ, постанову №107 від 28.02.2014р. «Про віднесення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до категорії неплатоспроможних, рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №9 від 28.02.2014р., №42 від 03.06.2014р., постанову правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» №339 від 10.06.2014р., рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11.06.2014р. «Про початок ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначення туповноваженої особи Фонду на ліквідацію, рішення «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від 21.05.2015р. №103, рішення «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та делегування повноважень ліквідатора» від 02.06.2016р. №896.

Представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в призначене судове засідання не прибув. 30.03.2017р. через канцелярію суду подав підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору та довіреність №782/03 від 30.01.2017р., зареєстровані за клопотанням за вх. №01-54/3454/17.

Представник відповідача в призначене судове засідання також не прибув. Ухвала суду від 09.03.2017р. про порушення провадження у справі, яка була направлена рекомендованим листом на адресу (43000, м.Луцьк, вул. Винниченка,26) відміткою відділенням поштового звязку повернута «інші причини,що не дали змоги виконати обовязок щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГА ОСОБА_2: 43000, м.Луцьк, вул. Винниченка,26, отже суд направив ухвалу від 09.03.2017р. за місцем державної реєстрації останнього.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р., № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Суд вважає, що неявка представника позивача та відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

24.06.2011 між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕГА ОСОБА_2» (постачальник) було укладено договір № 01/015-03Д (а.с.8-12).

Згідно п.1.1 постачальник (ТОВ «ВЕГА ОСОБА_2») зобовязався поставити (передати у власність) покупцю технічне обладнання для спостереження та керування мобільним обєктами (включаючи додаткові матеріали, необхідні для виконання монтажних робіт) разом з програмним забезпеченням адаптованої версії диспетчерського комплексу системи супутникового спостереження та керування мобільними обєктами та здійснити монтаж, наладку і введення в експлуатацію Товару на автомобілях Покупця та наладку і запуск в експлуатацію ПЗ на сервері і робочих станціях Покупця (надалі роботи).

Відповідно до п. 1.2. Договору Покупець зобовязався сплатити обумовлену цим договором грошову суму та прийняти товар, ПЗ і роботи у кількості та асортименті, які вказані в специфікації (а.с.12).

Розділом 6 Договору сторони визначили порядок здійснення розрахунків.

У пункті 6.4. Договору сторони визначили, що покупець зобовязується розраховуватись за Товар, ПЗ і Роботи шляхом здійснення попередньої оплати в розмірі 50 % вартості ПЗ та 100 % вартості товару протягом 5 банківських днів з дати підписання сторонами даного Договору та/або Додаткових угод до нього, згідно рахунку-фактури, наданого постачальником (п. 6.4.1. Договору); оплати решти вартості ПЗ та вартості Робіт протягом 5 банківських днів з дати підписанні сторонами відповідного акту про прийом-передачу виконаних робіт.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов договору поставки перерахував попередню оплату в розмірі 52 740,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31/авт від 01.07.2011 (а.с.14).

Станом на момент подачі позову в ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» обліковується дебіторська заборгованість за договором № 01/015-03Д від 24.06.2011 у сумі 52 740,00 грн.

17.02.2017 ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» направило вимогу ТОВ «ВЕГА ОСОБА_2» щодо необхідності повернення до 28.02.2017 здійснену банком попередню оплату на суму 52 740,00 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів, однак останнім залишена без відповіді та задоволення (а.с. 15-16).

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі договору поставки №01/015-03Д від 24.06.2011р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як слідує із матеріалів справи, позивач на виконання умов договору поставки перерахував попередню оплату в розмірі 52740,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №31/авт від 01.07.2011р., однак відповідач умови договору не виконав та перераховані кошти не повернув.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач вимог ухвали суду не виконав, доказів які б спростували заборгованість не подав.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача за договором поставки №01/015-03Д від 24.06.2011р. підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в сумі 52740,00грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 526, 527, 530, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕГА ОСОБА_2 (43026, м.Луцьк, вул. Винниченка,26, ) на користь Публічного акціонерного товариства БРОКБІЗНЕСБАНК (03057, м.Київ, просп. Перемоги,41, ) 52740,00грн. попередньої оплати та 1600, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

05.04.2017р.

Суддя В. М. Дем`як