ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" квітня 2017 р.Справа № 916/3629/16

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: ОСОБА_1 - на підставі довіреності №731 від 11.04.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 593 000,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 28.12.2017р. Публічне акціонерне товариство "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 593 000,00грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя - Степанова Л.В.) від 29.12.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

На підставі розпорядження. керівника апарату господарського суду Одеської області №244 від 28.02.2017р., відповідно до п.п. 2.3.49, 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, а саме: перебування судді Степанової Л.В. з 27.02.2017р. на тривалому лікарняному, що може мати наслідком порушення строку розгляду справи та відповідно до п. 4.2.6. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол від 07.02.2017р. №17-01/2017) призначено повторний автоматичний розподіл та вказану справу передано на розгляду судді Зайцеву Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.03.2017р. справу №916/3629/16 було прийнято до свого провадження суддею Зайцевим Ю.О.

05.04.2017р. в судовому засіданні представником відповідача надано клопотання про залучення додаткових документів по справі.

05.04.2017р. в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

23.07.2015р. між Публічним акціонерним товариством "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" (надалі - Банк/Покупець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (надалі - Постачальник) було укладено Договір купівлі-продажу (поставки) меблів (надалі - Договір), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого, постачальник зобов'язувався в обумовлений договором строк поставити у власність Покупця та зібрати офісні меблі (Товар), а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити меблі в порядку, передбаченому Договором.

Відповідно до п.2.1. Договору вартість Товару визначається у рахунку, який виписується на підставі заявки Покупця, погодженої з Постачальником.

Згідно до п.4.1. Договору ціна одиниці Товару визначається Постачальником на момент отримання заявки від Покупця та відображається у рахунку, накладній. Оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем на підставі виставленого рахунку, на протязі 5 (п'яти) днів.

Відповідно до п.3.1. Договору поставка офісних меблів повинна була здійснитись у строк вказаний в заявці Покупця по кожній окремій партії. Поставка Товару на адресу Покупця повинна була здійснитись Постачальником (п.3.3. Договору).

За умовами п.3.4. Договору під час відвантаження Товару Покупцю усі його комплекти повинні були бути оглянуті Покупцем або уповноваженою особою Покупця у місці його відвантаження.

Право власності на поставлений Товар переходить до Покупця в момент підписання Покупцем або уповноваженою особою Покупця накладної (Розділ 5 Договору).

Згідно п. 7.1. Договору Постачальник зобов'язаний був поставити Покупцю офісні меблі належної якості, у відповідності з асортиментом, кількістю, технічними характеристиками, розмірами та іншими вимогами, передбаченими заявкою, що надійшла від Покупця, на умовах Договору. Також Постачальник зобов'язаний був виконати роботи у встановлені Договором строки.

Як зазначає позивач, ПАТ «ЮСБ БАНК» свої зобов'язання за Договором виконав, а саме 16.09.2015р. оплатив постачальнику вартість офісних меблів згідно виставлених ним рахунків на оплату товару, проте, в порушення умов договору ФОП ОСОБА_4 свої зобов'язання за Договором не виконала, та в обумовлений Договором та заявками строк, ні пізніше не поставила та не передала покупцю оплачений товар.

З наведених підстав позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 593 000,00 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частини 1, 4 ст.202 ЦК України визначають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Судом встановлено, що правовідносини сторін по справі виникли на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу (поставки) меблів від 23.07.2015р.

За приписами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В якості обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «ЮСБ БАНК» посилається на ті обставини, що він свої зобов'язання за Договором виконав, а саме 16.09.2015р. оплатив постачальнику вартість офісних меблів згідно виставлених ним рахунків на оплату товару на загальну суму 593 000,00 грн., проте, в порушення умов договору ФОП ОСОБА_4 свої зобов'язання за Договором не виконала, та в обумовлений Договором та заявками строк, ні пізніше не поставила та не передала покупцю оплачений товар.

Однак, в судовому засіданні 05.04.2017р. представником відповідача було надано суду належним чином засвідчену копію Акту поставки товару за договором купівлі-продажу меблів від 23.07.2015р. та оригінал (для огляду) підписаний та скріплений печатками сторін, відповідно до якого, 30.09.2015р. відповідач поставив, а позивач прийняв товар (офісні меблі) на загальну суму 603 104,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" у повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "ЮНІОН СТАНДАРД БАНК" до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 593 000,00грн. - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 10 квітня 2017 р.

Суддя Ю.О. Зайцев