ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10 квітня 2017 рокуСправа № 921/187/17-г/18
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.,

розглянув матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" бульв. Т.Шевченка /вул. Пушкінська, 8/26, м. Київ, 01004

до відповідача 1 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 АДРЕСА_2

відповідача 2 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 АДРЕСА_3

про визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням

За участі представників сторін:

позивача: адвокат Саламандра Г.М., договір про надання правової допомоги від 19.02.2017; ОСОБА_1, НОМЕР_1 від 23.07.2010;

відповідача 1: адвокат Чапаєва Г.М, угода про надання правової допомоги від 22.03.2017;

відповідача 2: не прибув;

третьої особи: не прибув

В судовому засіданні учасникам судового процесу роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 ГПК України. Здійснюється технічна фіксація судового процесу за клопотанням позивача (вх. №9172 від 10.04.2017).

Суть справи: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом до відповідача 1: фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та відповідача 2: фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПАТ "ВТБ БАНК", про визнання недійсним договору оренди та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником нежитлового приміщення, а саме: кафе-бару "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельної ділянки загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.12.2016, яке він набув за результатами електронних торгів. Однак, позивач позбавлений можливості користуватись своїм майном через протиправні дії відповідача 1, який без правових підстав передав в оренду нежитлове приміщення позивача, про що свідчить укладений договір оренди від 19.03.2016 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5. З огляду на зазначене, позивач просить визнати недійсним договір оренди від 19.03.2016 та усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням.

В підтвердження викладеного додає іпотечний договір ВКМ №442807 від 23.06.2008, свідоцтво про право власності від 30.12.2016, та інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30 березня 2017 року.

Ухвалою від 30.03.2017 розгляд справи відкладено на 10.04.2017.

В судове засідання 10.04.2017 прибув представник позивач, а також ФОП ОСОБА_1. Згідно усних пояснень, наданих в судовому засіданні 10.04.2017, позивач та його представник позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Крім того, позивачем надано суду заяву від 10.04.2017 (вх. № 9169 від 10.04.2017) відповідно до якої, ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2017, пояснив суду, що в позовній заяві від 09.03.2017 (вх. №201 від 10.03.2017) зазначено, що починаючи з 27.02.2016 працівниками Управління поліції охорони в Тернопільській області чинились перешкоди в праві володіння та користування спірним об'єктом нерухомості, однак в тексті позовної заяви допущено описку щодо згаданої дати, тому вірною слід вважати дату 27.02.2017.

Також, позивачем, в порядку ст. 38 ГПК України, подано клопотання від 10.04.2017 (вх.№ 9170 від 10.04.2017) про витребування додаткових доказів у справі, відповідно до якого, ФОП ОСОБА_1 просить суд витребувати у Управління поліції охорони Тернопільської області оригінал чи належним чином засвідчену копію договору від 27.02.2017, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та Управлінням поліції охорони Тернопільської області, а також оригінал чи належним чином засвідчену копію договору оренди нерухомого майна, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

Згідно усних пояснень присутнього в судовому засіданні 10 квітня 2017 року представника відповідача 1, а також письмового відзиву на позов від 23 березня 2017 року (вх.№8301) фізична особа - підприємець ОСОБА_4 проти позову заперечив в повному обсязі, провадження у справі просить припинити.

Відповідач 2, в судове засідання 10 квітня 2017 року не прибув, однак 10.04.2017 ФОП ОСОБА_5 подано письмовий відзив на позов від 10.04.2017 (вх.№9165 від 10.04.2017), відповідно до якого остання заперечує проти позову, провадження у справі просить припинити. Згідно даного відзиву ФОП ОСОБА_5 просить суд розглядати дану справу без її участі на підставі наявних документів. Також на виконання вимог ухвали суду від 30.03.2017 повідомляє суд про те, що договір від 27 лютого 2017 року між ОСОБА_5 та управлінням поліції охорони в Тернопільській області надати неможливо, у зв'язку з тим, що такий не укладався.

Так, як вбачається із письмових відзивів на позов, відповідачі вказують на те, що договірні відносини між ними з 21.04.2016 припинені за взаємною згодою, про що складено додаткову угоду, копія якої додана до відзивів. На підставі додаткової угоди, 21.04.2016 згідно акта прийому-передачі об'єкта нерухомого майна, яке є предметом договору оренди від 19.03.2016 орендар - приватний підприємець ОСОБА_5 повернув орендодавцеві - приватному підприємцю ОСОБА_4 предмет договору оренди - окремо визначене нерухоме майно - готель, яке знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4, а тому вважають, що звернення позивача до суду з вимогою про визнання договору оренди від 19.03.2016 недійсним є безпідставним, оскільки відсутній предмет спору.

Також щодо вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, відповідач 1 та відповідач 2 зазначають, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30.12.2016 спірне нежитлове приміщення належить на праві власності ОСОБА_1 як фізичній особі, а не як суб'єкту підприємницької діяльності, а тому звернення позивача в порядку господарського судочинства із вимогою про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, яке придбане ним як фізичною особою, суперечить вимогам статті 1 Господарського процесуального кодексу України не підлягає вирішенню в господарському суді.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не забезпечила явку свого представника в судове засідання 10 квітня 2017 року. Разом з тим, 30.03.2017 на адресу суду від публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" надійшли письмові пояснення по суті спору (вх.№ 8679) відповідно до яких Банк вважає, що укладення спірного договору оренди відбулося із порушенням норм чинного законодавства України та положень Іпотечного договору, укладеного між відповідачем 1 та ПАТ ""ВТБ БАНК", зокрема в порушення ч.3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку", тобто іпотекодавець (відповідач 1) передав предмет іпотеки в оренду без згоди іпотекодержателя. Крім того, відповідно до письмових пояснень від 30.03.2017 (вх.№ 8679), ПАТ "ВТБ БАНК" просить суд розгляд даної справи здійснювати без представника Банку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи 23.06.2008 між відкритим акціонерним товариством "ВТБ БАНК", в подальшому було змінено на публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №17.69-08/КЛ, відповідно до якого банк зобов'язався надати на умовах цього договору кредит в сумі 3 000 000 доларів США на здійснення господарської діяльності зі сплатою 15% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком (іпотекодержатель) та фізичною особою ОСОБА_4 (іпотекодавець) укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №2275 від 23.06.2008 (надалі - Договір іпотеки), згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: кафе-бар "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельна ділянка, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4.

У відповідності до умов п.3.1.4 договору іпотеки від 23.06.2008 у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором чи за кредитним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувавши це майно та за рахунок отриманих коштів задоволити свої вимоги в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи невиконання іпотекодавцем, в даному випадку, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, зобов'язань за кредитним договором №17.69-08/КЛ від 23.06.2008, іпотекодавець реалізував своє право встановлене п.3.1.4 договору іпотеки від 23.06.2008 та звернув стягнення на предмет іпотеки: кафе-бару "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельна ділянка, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4.

24.11.2016 державним підприємством "Сетам", шляхом проведення електронних торгів, реалізовано предмет іпотеки - нерухоме майно кафе-бар "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельна ділянка, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 .

На підставі протоколу проведення електронних торгів № 214719 від 24.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 16.12.2016 складено акт № 26213392/17 про реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до акта № 26213392/17 від 16.12.2016 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, згідно протоколу № 214719 від 24.11.2016 проведення електронних торгів, переможцем торгів визначено ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання/реєстрації АДРЕСА_5, НОМЕР_1, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 23.07.2010).

На підставі вказаного акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. 30.12.2016 фізичній особі ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на вищезазначене майно, а саме: кафе-бар "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельну ділянку, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4.

19.03.2016 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (відповідач 1) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (відповідач 2) укладено договір оренди нерухомого майна, а саме: кафе-бару "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельної ділянки, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4.

В обґрунтування підстав для звернення із даним позовом до суду ФОП ОСОБА_1 вказує на те, що незважаючи що він є власником спірного нерухомого майна, останній позбавлений можливості користуватись своїм майном через протиправні дії відповідача 1, який без правових підстав передав в оренду належне позивачу нежитлове приміщення, про що свідчить укладений договір оренди від 19.03.2016 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5.

З огляду на що, позивач просить визнати недійсним договір оренди від 19.03.2016 та усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням.

Позивач вважає, що вказаний договір оренди від 19.03.2016 слід визнати недійсним з тих підстав, що на момент його укладення орендоване майно перебувало в заставі, згідно іпотечного договору від 23.06.2008, а іпотекодержатель - ПАТ "ВТБ БАНК" (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у справі) не надавав своєї згоди на передачу вказаного нерухомого майна в оренду, що в силу ст. 12 Закону України "Про іпотеку" є підставою визнання такого договору недійсним.

Разом з тим, відповідно до відзивів на позовну заяву від 23.03.2017 (вх. № 8301) та від 10.04.2017 (вх.№ 9165 від 10.04.2017), відповідач 1 та відповідач 2, заперечуючи позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, вказують на те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарському суду, оскільки, відповідно до свідоцтва про право власності від 30.12.2016, спірне нежитлове приміщення належить на праві власності ОСОБА_1 як фізичній особі, а не як суб'єкту підприємницької діяльності.

Однак, суд відхиляє зазначені аргументи фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у даній справі - ФОП ОСОБА_1 в даних правовідносинах виступає, як фізична особа-підприємець, а не як громадянин України - фізична особа.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 13.06.2007 є фізичною особою-підприємцем, видами діяльності якого є, окрім інших, роздрібна торгівля фруктами й овочами, напоями, фармацевтичними товарами, ортопедичними та медичними товарами, надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Як уже вказано вище, 24.11.2016 у зв'язку з проведенням електронних торгів, реалізовано предмет іпотеки - нерухоме майно кафе-бар "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельна ділянка, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

За результатами проведення електронних торгів, згідно протоколу № 214719 від 24.11.2016, переможцем визначено ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання /реєстрації АДРЕСА_5, НОМЕР_1, виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 23.07.2010).

30.12.2016 приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л. фізичній особі ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на вищезазначене майно.

Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, вказана норма встановлює об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист права власності врегульований главою 29 ЦК України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387), на витребування майна від добросовісного набувача (ст. 388), витребування грошей та цінних паперів (ст. 389), захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння (ст. 391), визнання права власності (ст. 392) тощо.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту, у вигляді визнання недійсним договору оренди від 19.03.2016 та усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням, повністю відповідає встановленим законодавством нормам.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 128 Господарського кодексу України ( надалі ГК - України) громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Саме у господарських відносинах фізичні особи - підприємці приймають участь перш за все як підприємці, а не як фізичні особи, та лише на підставі їх реєстрації і внесення відомостей про них до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців.

Фізична особа - підприємець в цивільно-господарських відносинах є різностороннім учасником. Принципи здійснення ним підприємницької діяльності роблять його подібним до юридичних осіб, тоді як в приватних відносинах, незважаючи на будь - які зміни в його статусі, він залишається бути громадянином фізичною особою.

У ст. 51 Цивільного кодексу України ( надалі -ЦК України) встановлено, що до фізичних осіб - підприємців слід застосовувати норми спеціального (господарського) законодавства, якщо предметом регулювання безпосередньо є їх підприємницька діяльність.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець відповідно до вимог чинного законодавства та здійснює діяльність відповідно до видів своєї діяльності (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 31.03.2017).

Крім того, згідно ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

При цьому, власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом ( частина перша статті 320 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання ( підприємцями).

Між тим, суб'єктами господарювання визнаються, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці, та здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію ( сукупність господарських прав та обов'язків ), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством ( ст.55 ГК України).

Враховуючи наведене вище, суд констатує, що чинне законодавство не виділяє такого суб'єкта права власності як фізична особа - підприємець та не містить норм щодо права власності фізичної особи - підприємця. Законодавство лише встановлює, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь - якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи - підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у даному спорі виступає як фізична особа - підприємець та, відповідно, даний спір повинен розглядатися господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, суд дійшов висновку про зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Як уже зазначалось вище, спірне нерухоме майно, а саме: кафе-бар "Колиба" з готелем, з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4 та земельна ділянка, загальною площею 1,02 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення якої - роздрібна торгівля та комерційні послуги, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, АДРЕСА_4, придбано фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на електронних торгах, які проводило державне підприємство "Сетам".

Результати проведення 24.11.2016 державним підприємством "Сетам" електронних торгів оформлені протоколом № 214719.

На підставі протоколу проведення електронних торгів № 214719 від 24.11.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 16.12.2016 складено акт № 26213392/17 про реалізацію предмета іпотеки.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи, зокрема із письмового відзиву на позов від 23.03.2017 (вх.№8301 від 24.03.2017) ОСОБА_4 (відповідач 1 у даній справі) 20.02.2017 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державного підприємства "Сетам" та до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 13.03.2017 відкрито провадження у цивільній справі № 607/2615/17 за позовом представника ОСОБА_4 - ОСОБА_10 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державного підприємства "Сетам" та до фізичної особи ОСОБА_1, треті особи - ПАТ "ВТБ Банк", приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л., про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними (примірник ухвали знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

В підпункті 3.16. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, зазначено, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Предметом розгляду даної справи є визнання недійсним договору оренди від 19.03.2016 та усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, що належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1 та яке придбане останнім на електронних (прилюдних) торгах, які 24.11.2016 проводило державне підприємство "Сетам".

Таким чином, під час розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи № 607/2615/17 будуть встановлюватися факти щодо підстав набуття та подальшої реєстрації права власності на спірне майно, які впливають на оцінку правомірності та обґрунтованості позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у даній справі, та не можуть бути самостійно встановлені господарським судом Тернопільської області при розгляді справи № 921/187/17-г/18.

З огляду на що, результати розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи № 607/2615/17 можуть безпосередньо вплинути на вирішення спору у даній справі.

Водночас, суд зважає на те, що справа № 607/2615/17 не вирішена (згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.03.2017 у справі №607/2615/17 відкрито провадження та на 20.04.2017 призначено судове засідання), відповідно, немає судового акту, який би у встановленому законом порядку набрав законної сили.

Враховуючи викладене, з метою з'ясування обставин, що мають суттєве значення для розгляду справи, суд вважає що провадження у справі № 921/187/17-г/18, на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України, підлягає зупиненню до вирішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області пов'язаної цивільної справи №607/2615/17.

Поряд з цим, суд відхиляє усні заперечення представника позивача та позивача, які зафіксовані в формулярі (протоколі) судового засідання від 10.04.2017, щодо зупинення провадження у даній справі за відсутності клопотань сторін з цього приводу, оскільки частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює обов'язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом. Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів тощо... Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог тощо...

Крім цього, суд вважає за необхідне вказати, що клопотання позивача (вх. № 9170 від 10.04.2017) про витребування додаткових доказів у справі буде розглянуте судом після поновлення провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 79, 86 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №921/187/17-г/18 зупинити до вирішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи №607/2615/17 за позовом представника ОСОБА_4 - ОСОБА_10 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, державного підприємства "Сетам" та до фізичної особи ОСОБА_1, треті особи - ПАТ "ВТБ Банк", приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Демкович Ю.Л., про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними та набрання законної сили судового акту у даній справі.

2. Зобов'язати сторони повідомити про результат розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області справи №607/2615/17 долучивши відповідний процесуальний документ, що набрав законної сили.

3. Копію ухвали направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення сторонам та третій особі.

Суддя Н.В. Охотницька