ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 926/4124/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бонк Т.Б., Кравчук Н.М.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача-1 (скаржника) - ОСОБА_2

від відповідача-2 (скаржника) - ОСОБА_3

від третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Чернівецької міської ради, вих.№01102-18-589/1 від 20 лютого 2017 року

та апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», б/н від 20 лютого 2016 року

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року (підписане 10 лютого 2017 року), суддя Гончарук О.В.

у справі №926/4124/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Капітал Інвест», м. Київ

до відповідача-1 Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до відповідача-2 Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект», м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», м. Хмельницький

про визнання недійсним і скасування рішення та визнання недійсним договору оренди

в с т а н о в и в :

23 листопада 2016 року ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Київ Капітал Інвест» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідачів: Чернівецької міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» про: 1) визнання недійсним і скасування рішення Чернівецької міської ради №317 від 28 липня 2016 року «Про припинення договору оренди землі від 04.05.2012 року №7800 від 04.05.2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» в зв'язку з порушенням статті 25 Закону України «Про оренду землі», пунктів 1.1, 5.2, 7.4.11 договору та надання в оренду земельної ділянки»; 2) визнання недійсним договору оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ЖБК «Проспект».

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16 позовні вимоги задоволено: суд визнав недійсним та скасував рішення Чернівецької міської ради №317 від 28 липня 2016 року, а також визнав недійсним договір оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року, укладений між Чернівецькою міською радою та ОК ЖБК «Проспект».

Рішення суду мотивоване тим що, оспорюване рішення Чернівецької міської ради прийнято за відсутності передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі» підстав для припинення договору оренди землі - фактично відповідач розірвав в односторонньому порядку договір оренди землі №7800 від 04.05.2012 року. Одночасно суд зазначив, що при прийнятті спірного рішення міської ради порушено приписи частини 2 ст.20, ст.123, ч.1 ст.124, ст.186 Земельного кодексу України, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки із подальшим наданням земельних ділянок в оренду новому користувачу відбулась за відсутності проекту землеустрою. Поряд з тим, суд дійшов висновку, що спірне рішення міської ради про припинення договору оренди земельної ділянки з розташованим на цій земельній ділянці нерухомим майном порушує права та законні інтереси не тільки ТзОВ «Гіпербуд» як орендаря земельної ділянки, але й права позивача - як власника майнових прав на частину нерухомого майна, оскільки існуюча у позивача правомочність отримати в майбутньому у повному обсязі право власності на зазначене нерухоме майно, вже, станом на даний момент, відповідачем не визнається, а отже між сторонами існує спір про право. Крім того, оскільки договір оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року, укладений між Чернівецькою міською радою та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» на підставі незаконного рішення Чернівецької міської ради №317 від 28.07.2016 року, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання недійсним вказаного договору як похідна від позовної вимоги про визнання недійсним зазначеного рішення також підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Чернівецька міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, зазначає, що пункт 9.5.2 договору оренди землі №7800 від 04 травня 2012 року, відповідно до якого договір може бути припинений орендодавцем в односторонньому порядку у випадку проведення орендарем без письмової згоди орендодавця будівництва будівель і споруд на орендованій земельній ділянці, недійсним судом не визнавався, відтак, в силу ст.204 ЦК України є правомірним, у зв'язку з чим міською радою прийнято спірне рішення на підставі вказаного пункту, яке відповідає вимогам закону. Одночасно, міська рада вважає, що в даному спорі не порушено права позивача, оскільки майнове право очікування останнього перебуває в прямій залежності від можливості створення третьою особою об'єкта будівництва на спірній земельній ділянці, таке право є похідним і може бути захищене судом лише в тому випадку, якщо третя особа володіє речовим правом забудови.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року апеляційну скаргу Чернівецької міської ради прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 20 березня 2017 року.

Слід зазначити, що під час апеляційного перегляду рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16, за заявою позивача, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15 березня 2017 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 березня 2017 року) забезпечено позов у справі №926/4124/16, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим суб'єктам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 та реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Чернівці, Проспект Незалежності, 131, кадастровий номер НОМЕР_1) - інакше, ніж за рішенням суду чи рішенням Міністерства юстиції; та накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Чернівці, Проспект Незалежності, 131, кадастровий номер НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 та реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Ухвалою суду від 20 березня 2017 року розгляд апеляційної скарги Чернівецької міської ради відкладено на 04 квітня 2017 року.

Після судового засідання 20 березня 2017 року представник відповідача-2 подав суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, зазначаючи, що підстави для забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Крім того, 20 березня 2017 року представник відповідача-2 подав суду заяву про долучення доказів та письмові пояснення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, зазначає, що припиняючи договір оренди землі №7800 від 04 травня 2012 року, укладений між Чернівецькою міською радою та ТзОВ «Гіпербуд», міська рада не порушувала права ТзОВ «Київ Капітал Інвест», оскільки прямих правових зв'язків між Чернівецькою міською радою та позивачем, як покупцем майнових прав на об'єкт будівництва, немає. Вважає, що позовні вимоги, зазначені у позовній заяві, могли ставитися виключно ТзОВ «Гіпербуд» як стороною спірного договору, при цьому, позивачем не надано доказів, які б належним чином підтверджували наявність в нього відповідних майнових прав на нежитлові приміщення. Також в апеляційній скарзі наголошує, що на спірній земельній ділянці зареєстровано нерухоме майно, власником якого є ОК «ЖБК «Проспект».

Ухвалою суду від 22 березня 2017 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» та призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на 04 квітня 2017 року.

24 березня 2017 року від представника відповідача-2 на електронну адресу суду надійшла заява про прискорений розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову від 20.03.2017 року, в якій просив негайно розглянути заяву відповідача-2 про скасування заходів забезпечення позову.

З приводу вказаної заяви колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.1.5.6 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації №28 від 20.02.2013 року, надсилання офіційного листа електронною поштою здійснюється за умови реєстрації документа та запису вихідного реєстраційного номера і дати документа у файл, що відповідає конкретному документу. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу, скріпленого електронним цифровим підписом. Поряд з тим, пунктом 1.5.17 наведеної вище Інструкції передбачено, що документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку (в даному випадку отримана судом електронною поштою заява відповідача-2) не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Зважаючи на наведені положення, колегія суддів не розглядає заяву відповідача-2, оскільки остання надійшла на електронну адресу суду без цифрового підпису, а оригінал такої заяви в паперовій формі суду надано не було.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що оскільки обставини, що слугували підставою для забезпечення позову, не відпали, суд не вбачає необхідності для прискореного розгляду заяви відповідача-2 про скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Представники скаржників в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційних скарг, просили задоволити їх в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Одночасно, представник відповідача-2 підтримав подану раніше заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Щодо заяви відповідача-2 про долучення додаткових доказів (б/н від 19.03.2017 року), колегія суддів зазначає, що такі докази датовані після прийняття рішення місцевим господарським судом, відтак, не беруться судом апеляційної інстанції до уваги. Колегія суддів звертає увагу на відмінність між поняттями нових доказів від додаткових доказів, про які йде мова у ч.1 ст.101 ГПК України.

Поряд з тим, 04 квітня 2017 року представник відповідача-2 подав суду ще одну заяву про долучення доказу (б/н та б/д), однак не обґрунтував неможливості подання такого доказу до суду першої інстанції.

У п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17 травня 2011 року (з наступними змінами та доповненнями) роз'яснено, що додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно з ст.101 ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів не приймає до уваги поданий відповідачем-2 доказ.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні проти вимог апеляційних скарг заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення, з підстав, наведених у відзивах на апеляційні скарги. Зокрема, зазначали, що позивач є власником немайнових прав на підставі договорів про відступлення права вимоги від 10.11.2016 року, відтак, його право порушено прийняттям міською радою спірного рішення та укладенням спірного договору оренди з ОК «ЖБК «Проспект». Крім того, вказували, що у зв'язку із прийняттям спірного рішення та укладення на підставі цього рішення договору оренди землі, є неможливим прийняття в експлуатацію збудованого торгового центру по проспекту Незалежності, 131 в м. Чернівці та оформлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» правовстановлюючих документів на нежитлові приміщення, майнові права на які належать позивачу. Одночасно, наголошують, що п.9.5.2 договору оренди землі №7800 від 04.05.2012 року суперечить положенням Закону України «Про оренду землі», а беручи до уваги, що спірна земельна ділянка Чернівецькою міською радою передана ТзОВ «Гіпербуд» для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, передбачена пунктом 9.5.2 Договору, підстава для припинення договору в односторонньому порядку, є незаконною.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши доводи апеляційних скарг та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернівецької міської ради №457 від 29.03.2012 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» надано в оренду на 10 років земельну ділянку на проспекті Незалежності, 131 у м. Чернівцях, площею 1,3 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями.

04 травня 2012 року між Чернівецькою міською радою (в тексті договору - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» (в тексті договору - орендар) на підставі вказаного рішення міської ради укладено договір оренди землі №7800, який зареєстрований в управлінні Держкомзему у м. Чернівці 14.06.2012 року за номером 01004, відповідно до умов якого Чернівецька міська рада надала ТзОВ «Гіпербуд» в платне користування протягом 10 років земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 1,3 га, яка розташована на проспекті Незалежності, 131 у м. Чернівцях для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями.

Згідно з п.п.7.1.1, 7.4.11 вказаного договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети її використання та за цільовим призначенням, що визначені цим договором. Орендар зобов'язаний не проводити будь-яке будівництво будівель і споруд та не передавати земельну ділянку в користування (суборенду) іншим юридичним і фізичним особам без письмової згоди орендодавця.

У п.п.9.3, 9.4 договору оренди сторони погодили, що останній може бути розірвано за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї сторони цей договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання та/або неналежного виконання сторонами їх обов'язків, передбачених цим договором та в інших випадках, передбачених законодавством.

Поряд з тим, згідно з п.9.5.2 Договору останній може бути припинений орендодавцем у односторонньому порядку у випадку проведення орендарем без письмової згоди орендодавця будівництва будівель і споруд на орендованій земельній ділянці. У цьому випадку орендар повинен звільнити земельну ділянку від самовільного побудованих будівель чи споруд та привести її у належний для використання стан. У разі його відмови, орендодавцем вирішується питання самовільного будівництва в порядку, визначеному чинним законодавством.

27 серпня 2015 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №1692, яким вирішила розірвати в односторонньому порядку договір оренди землі №7800 від 04 травня 2012 року, а земельну ділянку зараховано до земель запасу з тих підстав, що позивачем всупереч вимог п.7.1.1 договору оренди землі порушено мету її використання, а саме: замість будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими торгово-офісними приміщеннями, збудовано гіпермаркет без згоди на таке будівництво орендодавця, що і стало причиною для звернення позивача з даним позовом до суду.

Однак, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 лютого 2016 року по справі №926/1470/15, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 27 липня 2016 року, зазначене вище рішення Чернівецької міської ради №1692 від 27.08.2015 року визнано недійсним.

25 лютого 2016 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №107, яким (зокрема п.24) вирішила припинити в односторонньому порядку договір оренди землі №7800 від 04 травня 2012 року на підставі пункту 9.5.2 вказаного договору. Підставою для прийняття вказаного рішення було здійснення орендарем будівництва без письмової згоди орендодавця.

01 квітня 2016 року між Чернівецькою міською радою (в тексті договору - орендодавець) та Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельний кооператив «Проспект» (в тексті договору - орендар) укладено договір оренди землі №10020, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 на підставі рішення 4 сесії Чернівецької міської ради VII скликання від 25.02.2016 року №107 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, 131.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03 червня 2016 року по справі №926/403/16 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд»: суд визнав недійсним та скасував рішення Чернівецької міської ради №107 від 25 лютого 2016 року в частині, а саме: пункти 24, 24.1, 24.2, а також визнав недійсним договір оренди землі №10020 від 01 квітня 2016, укладений між Чернівецькою міською радою та Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Проспект».

Вказане рішення місцевого господарського суду залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016 року.

Крім того, судом встановлено, що 28 липня 2016 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №317 від 28.07.2016 року «Про припинення договору оренди землі №7800 від 04.05.2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» у зв'язку з порушенням ст.25 Закону України «Про оренду землі», пунктів 1.1, 5.2, 7.4.11 Договору та надання в оренду земельної ділянки» припинено договір оренди землі №7800 від 04.05.2012 року в односторонньому порядку на підставі п.п.9.5.2 цього договору та надано обслуговуючому кооперативу житлово-будівельному кооперативу «Проспект» земельну ділянку за адресою: проспект Незалежності, 131, площею 1,3000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), в оренду на три роки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) після припинення договору оренди землі №7800 від 04 травня 2012, укладеного між Чернівецькою міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» відповідно до пункту 9.6 Договору.

Як вбачається з рішення №317 від 28.07.2016 року, договір оренди землі №7800 від 04.05.2012 року міською радою припинено в односторонньому порядку на підставі п.п.9.5.2 Договору, зокрема, міська рада зазначила у спірному рішенні про здійснення орендарем не передбаченого Договором будівництва без письмової згоди орендодавця на проведення такого будівництва.

Тобто Чернівецька міська рада повторно приймає рішення про припинення Договору оренди землі з посиланням на п.п.9.5.2 Договору.

На виконання рішення міської ради №317 від 28.07.2016 року між Чернівецькою міською радою та Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Проспект» укладено договір оренди землі №10303 від 24.10.2016 року.

Визнання недійсним наведеного вище рішення Чернівецької міської ради №317 від 28.07.2016 року та зазначеного договору оренди №10303 від 24.10.2016 року є предметом даного спору.

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч.3, 4 вказаної статті Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначений у п.9.5.2 Договору оренди спосіб припинення орендних правовідносин як припинення Договору орендодавцем у односторонньому порядку, відмінний від передбаченого вказаною нормою, оскільки у ній передбачена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, наведена умова припинення Договору також є відмінною від підстав припинення, зазначених у вказаній статті, а отже суперечить положенням наведеної статті.

З огляду на те, що спірна земельна ділянка передана Чернівецькою міською радою третій особі для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими торгово-офісними приміщеннями, то передбачена спірним пунктом 9.5.2 договору підстава для припинення договору в односторонньому порядку, суперечить положенням статті 526 Цивільного кодексу України щодо виконання зобов'язання відповідно до умов договору, та правовій природі правовідносин сторін, а оскільки, відповідно до положень статей 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, тому вказана умова Договору є незаконною.

До аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суду України у постанові від 09.11.2016 року у справі №926/403/16.

Щодо доводів скаржників про чинність п.9.5.2 Договору, відтак, можливість припинення Договору оренди землі з посиланням на останній, суд першої інстанції вірно зазначив, що стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності правочину, однак у даному випадку це свідчить лише про формально-юридичну чинність п.9.5.2 Договору і така чинність не звільняє Чернівецьку міську раду від обов'язку прийняти з цього питання рішення, яке б узгоджувалось з вимогами Конституції та законів України, а підстава для припинення договору в односторонньому порядку, яку застосувала міська рада, припиняючи договірні відносини з третьою особою, є незаконною за своєю правовою суттю. Чернівецька міська рада з огляду на вимоги ст.31 ЗУ «Про оренду землі» фактично розірвала договір в односторонньому порядку.

Крім того, відповідно до ст.50 ЗУ «Про землеустрій» (в редакції, чинній на час прийняття рішення) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України, а матеріалами справи підтверджено, що відповідачами не надавалися суду докази розроблення проекту землеустрою щодо відведення відповідачу-2 спірної земельної ділянки.

Беручи до уваги все наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що рішення Чернівецької міської ради №317 від 28.07.2016 року прийнято за відсутності передбачених статтею 31 Закону України «Про оренду землі» підстав для припинення договору оренди землі, що свідчить про розірвання договору оренди землі №7800 від 04.05.2012 року з боку міської ради в односторонньому порядку. При прийнятті спірного рішенням міської ради порушені приписи частини 2 статті 20, статей 123, частини 1 статті 124, статті 186 Земельного кодексу України, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки із подальшим наданням земельних ділянок в оренду новому користувачу відбулась за відсутності проекту землеустрою.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» роз'яснено, що розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів оренди, суди повинні з'ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

Враховуючи, що договір оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року укладений між Чернівецькою міською радою та Обслуговуючим кооперативом житлово-будівельним кооперативом «Проспект» на підставі незаконного рішення Чернівецької міської ради №317 від 28.07.2016 року, позовна вимога про визнання недійсним вказаного договору як похідна від позовної вимоги про визнання недійсним зазначеного рішення, також підлягає задоволенню.

Щодо доводів скаржників про те, що спірні рішення та договір не порушують прав позивача у даній справі - ТзОВ «Київ Капітал Інвест», колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

У відповідності до ст.3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майнові права, які можуть оцінюватися - це будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

14 липня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» за договорами купівлі-продажу майнових прав відчужено фізичній особі ОСОБА_7, а останнім передано за договорами про відступлення права вимоги від 10.11.2016 року майнові права на нежитлові приміщення за №№3-43, 4-3 з площами 53,3, 115 кв. м, що розташовані на першому поверсі об'єкта будівництва за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131. Під майновими правами сторони обумовили між собою права на набуття у власність вищезазначених нежитлових приміщень, а під об'єктом будівництва - торговий центр за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131.

За умовами пунктів 4.2.1 та 4.3.4 договорів від 14.07.2014 року ТзОВ «Гіпербуд» зобов'язалось перед кредитором забезпечити спорудження торгового центру та введення його в експлуатацію, а покупцю надано право вимагати від продавця передачі нежитлових приміщень обумовлених у цих договорах.

Матеріалами справи підтверджено оплату фізичною особою ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» вартості переданих йому майнових прав.

Як зазначалось вище, за тристоронніми договорами про відступлення права вимоги від 10.11.2016 року майнові права на нежитлові приміщення за №№3-43, 4-3 з площами 53,3, 115 кв. м, що розташовані на першому поверсі об'єкта будівництва за адресою: місто Чернівці, проспект Незалежності, 131, передано позивачу у даній справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Київ Капітал Інвест».

Відповідно до пунктів 4.1 вказаних договорів останні набирають чинності з моменту їх підписання і діють до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цими договорами.

З огляду на все наведене вище, беручи до уваги належність позивачу майнових прав на нежитлові приміщення об'єкта будівництва ТзОВ «Гіпербуд», колегія суддів вважає, що позивачем доведено порушення його майнових прав оскаржуваним рішенням міської ради про припинення договору оренди земельної ділянки з розташованим на цій земельній ділянці нерухомим майном, зважаючи на те, що існуюче у позивача право отримати в майбутньому у повному обсязі право власності на нежитлові приміщення, відповідачами не визнається, а відтак між сторонами існує спір про право.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини доведено.

Доводи скаржників про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними та спростовуються наведеним вище.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову про визнання недійсним і скасування рішення Чернівецької міської ради №317 від 28 липня 2016 року «Про припинення договору оренди землі від 04.05.2012 року №7800 від 04.05.2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» в зв'язку з порушенням статті 25 Закону України «Про оренду землі», пунктів 1.1, 5.2, 7.4.11 договору та надання в оренду земельної ділянки»; а також визнання недійсним договору оренди землі №10303 від 24 жовтня 2016 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОК ЖБК «Проспект».

Разом з тим, колегія суддів відхиляє клопотання скаржників про призначення у справі будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі до розгляду Господарським судом Чернівецької області справи №926/2354/16, оскільки до предмету доказування у даній справі не входять обставини, що потребують спеціальних знань, а судом здійснюється правова оцінка спірних правовідносин виключно в межах заявлених позовних вимог; при цьому, суд у даній справі не позбавлений можливості самостійно встановлювати обставини, на які сторони посилаються як підставу своїх вимог та заперечень.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі №926/4124/16 забезпечено позов у даній справі, шляхом заборони відповідачу-2 - Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» (м. Чернівці, Проспект Незалежності, 131, і.к. 39619685) та іншим особам на замовлення відповідача-2 здійснювати будь-які види будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: Проспект Незалежності, 131 в місті Чернівці (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Поряд з цим, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15 березня 2017 року у справі №926/4124/16 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 березня 2017 року) забезпечено позов, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, іншим суб'єктам державної реєстрації прав здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 та реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Чернівці, Проспект Незалежності, 131, кадастровий номер НОМЕР_1) - інакше, ніж за рішенням суду чи рішенням Міністерства юстиції, а також шляхом накладення арешту на об'єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Чернівці, Проспект Незалежності, 131, кадастровий номер НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101 та реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ст.68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Одночасно, у п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз'яснено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, внаслідок чого господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

З огляду на наведене вище, враховуючи, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16, у відповідності до ч.5 ст.85 ГПК України, зважаючи на подання відповідачами апеляційних скарг, набирає законної сили після розгляду справи Львівським апеляційним господарським судом, колегія суддів вважає за можливе скасувати вжиті раніше заходи забезпечення позову у справі №926/4124/16, відтак, заява відповідача-2 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Судовий збір за подання апеляційних скарг на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржників.

Керуючись ст.ст.68, 101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 06 лютого 2017 року по справі №926/4124/16 залишити без змін, а апеляційні скарги Чернівецької міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Проспект» - без задоволення.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі №926/4124/16, вжиті постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2017 року у справі №926/4124/16 та ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15 березня 2017 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20 березня 2017 року) у справі №926/4124/16.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №926/4124/16 повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Повну постанову складено 07.04.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бонк Т.Б.

Кравчук Н.М.