ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2017 Справа № 904/6109/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, Черкаська область, м. Золотоноша

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 31 924,15грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача (заявника): не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 року, яким позов задоволено, стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 31 924,15 грн. - основного боргу, 1378,00 грн. - витрат зі сплати судового збору, 3 192,00 грн. - витрат на оплату послуг адвоката,

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.12.2016 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21.12.2016 року на виконання рішення суду видано наказ.

23.03.2017 року Позивач звернувся до суду в порядку ст. 117 ГПК України, із заявою про виправлення помилки, за змістом якої просить суд виправити помилку, а фактично доповнити наказ даними, що передбачені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в тому числі відобразити повідомлену стягувачем дату народження боржника (27.07.1988), повне найменування посади, прізвище ім'я та по-батькові судді, яким винесене рішення.

Зазначену заяву, прийнято до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2017 року.

Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, Позивач подав клопотання про розгляд заяви без участі його представника.

Розглянувши заяву Позивача, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 117 ГПК України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Позивач просить суд внести до судового наказу від 21.12.2016 року данні, які на його думку передбачені ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відобразити дату народження боржника та повне найменування посади, прізвище ім'я та по-батькові судді, яким винесене рішення.

В силу положень ст. 3 Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають виконавчих документів, у тому числі виконавчі листи та накази, що видані судами в передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Крім того, до виконавчих документів, що підлягають примусовому виконання в порядку цього закону, серед інших віднесено постанови посадових осіб уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» розрізняє виконавчі документи видані на підставі рішень відповідних органів, та виконавчі документи, які видані посадовими особами.

Наказ господарського суду, є виконавчим документом, що видається на підставі судового рішення, у зв'язку із чим, при його оформленні має зазначатися найменування суду (органу), що його видав. Що стосується встановленої п. 1 ч. 1 ст. ст. 4 Законом України «Про виконавче провадження» вимоги про зазначення у виконавчому документі прізвище, ім'я, та по батькові, така вимога стосується лише тих виконавчих документів, які в передбачених законом випадках, видаються посадовими особами.

З огляду на викладене, необхідність визнати, що зазначення в наказі господарського суду ім'я та по-батькові судді, не передбачено Законом України «Про виконавче провадження», при цьому, як свідчить сукупний аналіз положень названого Закону, виконавчі документи суду підписуються із зазначенням лише прізвища та ініціалів судді та скріплюється гербовою печаткою суду.

Щодо вимог Позивача про зазначення в наказі суду дати народження боржника, слід зауважити, що виходячи зі змісту положень Закону України «Про виконавче провадження», даний нормативний акт оперує термінами: юридична особа, фізична особа-підприємець, та фізична особа.

За змістом положень п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», така ідентифікуюча ознака боржника, як дата його народження, застосовується по відношенню до боржника - фізичної особи, при цьому, боржником за наказом господарського суду виданим у даній справі, є фізична особа-підприємець, до якої, в силу вимог ст. 51 ЦК України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про зазначення в наказі господарського суду дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, не відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заява Позивача підлягає відхиленню в повному обсязі.

При цьому, суд зауважує, що в діях державного виконавця щодо повернення виконавчого документа з підстав не зазначення в ньому дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, убачаються ознаки порушення вимог закону, що може бути підставою оскарження таких дій в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про виправлення помилки в судовому наказі - відмовити.

Суддя О.В. Ліпинський