ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. Справа № 925/357/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" м.Черкаси

до Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62»,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 18621 грн. 53 коп. боргу, 117 грн. 85 коп. 3% річних, 1099 грн. 95 коп. пені та 393 грн. 10 коп. втрат внаслідок інфляції за невиконання грошових зобовязань по Типовому договору розподілу природного газу від 03.03.2016 № 01/16966/Т-16.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю і пояснив, що порушення зобовязання по своєчасній оплаті вартості послуг з розподілу природного газу виникло по тій причині, що відповідач є бюджетною установою і утримується за рахунок коштів державного бюджету України, а суми бюджетних асигнувань, отриманих відповідачем на оплату даних послуг в грудні 2016 року не вистачило для проведення повного розрахунку.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є розрахунки за енергоносії отриманий відповідачем у грудні 2016 р. природний газ та стягнення господарських санкцій за невиконання відповідачем грошових зобовязань по договору про розподіл природного газу.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і Черкаською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№62), шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, було укладено Типовий Договір розподілу природного газу № 01/16966/Т-16 від 03.03.2016 (а.с.14).

На підставі наказу Міністерства юстиції України №3679/42/5 від 15.12.2016 державна установа «Черкаська виправна колонія управління Державної пенітенціарної служби України в Черкаській області (№62)» перейменована на державну установу «Черкаська виправна колонія (№62)» (а.с.21).

Правовідносини субєктів господарювання щодо постачання/споживання природного газу у грудні 2016 р. регулювались, крім норм Цивільного та Господарського кодексів (далі - ГК) також Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII (далі Закон № 329-VIII) та Правилами постачання природного газу, які затверджені постановою НКРЕ від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2016 між сторонами було укладено Типовий договір розподілу природного газу № 01/16966/Т-16 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач, як Оператор ГРМ зобов'язався надати відповідачу як споживачу, послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобов'язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (а.с.11-13).

На виконання умов вищевказаного договору відповідно підписаних сторонами Актів надання послуг з розподілу природного газу, досліджених в судовому засіданні, позивачем відповідачу було передано природний газ в обсязі 125542 м.куб.газу:

- з 01 по 21 грудня 2016 року - 82922 м. куб. газу, тариф за 1000 куб. м. - 436,92 грн.;

- з 22 по 31 грудня 2016 року - 42 620 м. куб. газу тариф за 1000 куб. м. - 436,92 гри.; на загальну суму 54 851,81 грн. (а.с.19-20).

За приписами ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За умовами п. 6.4. договору оплата вартості послуг з розподілу природного газу здійснюється Споживачем на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Факт належного виконання позивачем договірних зобовязань по вищевказаному договору підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- Договором від 03.03.2016 № 01/16966/Т-16 та Заявкою-приєднання до умов договору (а.с.11-14);

- Актами надання послуг з розподілу природного газу, підписаними сторонами та скріпленими печатками (а.с.19-20).

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

П.8.2 договору сторони визначили, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Зазначені проценти не є мірою відповідальності, а лише платою за користування чужими грошовими коштами і за своєю є правовою природою стягнення інфляційних та 3 % річних не є тотожними неустойці.

Борг відповідача перед позивачем складає 18621 грн. 53 коп.

Доказів здійснення розрахунків відповідач суду не надав.

За період з 10 січня 2017 р. по 27 березня 2017 р. (кількість днів - 77) розмір 3% річних становить 117,85 грн.

Розмір пені по вищевказаному договору за вищевказаний період складає 1099,95 грн.

Розмір втрат внаслідок інфляції за період з 10.01.2017 по 27.03.2017 становить 393,10 грн.

Розмір заявлених до стягнення господарських санкцій відповідач визнав повністю. Контррозрахунку не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги, які підлягають до повного задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 18621 грн. 53 коп. боргу, 117 грн. 85 коп. 3% річних, 1099 грн. 95 коп. пені та 393 грн. 10 коп. втрат внаслідок інфляції за невиконання грошових зобовязань по Типовому договору розподілу природного газу від 03.03.2016 № 01/16966/Т-16.

Витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 18621 грн. 53 коп. боргу, 117 грн. 85 коп. 3% річних, 1099 грн. 95 коп. пені та 393 грн. 10 коп. втрат внаслідок інфляції та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору з Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62» (, вул.Сурікова,30, м.Черкаси, 18000) на користь Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" (, вул.Громова,142, м.Черкаси, 18000).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 14.04.2017

Суддя В.В.Єфіменко