ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 квітня 2017 р. Справа № 902/251/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» (вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, 21050) в особі Структурної одиниці «Могилів-Подільські електричні мережі» (вул. Полтавська, 87, м. Могилів-Подільський, Вінницька область 24000)

до Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» (вул. Миру, буд. 1, с. Воєводчинці, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24043)

про стягнення 498 725,47 грн.

при секретарі судового засідання Жиляк С.І.,

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №1-14-6038 від 03.01.2017р.;

відповідача : ОСОБА_2 за довіреністю № 5/766 від 05.04.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Могилів-Подільські електричні мережі» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» заборгованості в розмірі 498 725,47 грн..

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № МО-100201 від 13.12.2011р. в частині повної та своєчасної сплати спожитої електричної енергії.

Ухвалою суду від 17.03.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/251/17 з призначенням до розгляду на 06.03.2017 р. та зобов'язано сторін надати докази, необхідні для вирішення спору в даній справі.

06.04.2017р. до суду надійшла заява №СО-61-287 від 05.04.2017р. за підписом представника позивача ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній зазначає, що з моменту подання позовної заяви до суду відповідачем частково оплачено заборгованість в розмірі 453 224,08 грн.. Просить стягнути з відповідача 45 501,39 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява №СО-61-287 від 05.04.2017р. подана представником позивача з дотриманням положень наведеної норми, відтак приймається судом до розгляду, а спір розглядається з урахуванням зменшених позовних вимог.

06.04.2017р. до суду надійшов відзив на позовну заяву № 5/777 від 05.04.2017р. за підписом представника відповідача ОСОБА_3, в якому відповідач визнає заборгованість перед позивачем в розмірі 45 501,39 грн..

На визначену судом дату зявилися представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в заяві про зменшення розміру позовних вимог. Представник відповідача позовні вимоги визнав в розмірі 45 501,39 грн.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд зважає на наступне.

Частиною четвертою статті 78 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Представнику відповідача роз'яснено правові наслідки визнання позову, передбачені статтею 78 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго» в особі директора СО «Могилів-подільські електричні мережі» (позивач, за договором Постачальник) та Могилів-Подільською виправною колонією УДДПВП України у Вінницькій області (114) (відповідач, за договором Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії. (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 263,0 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Розрахунковий період за даним Договором прирівнюється до календарного місяця, протягом якого визначається обсяг електроенергії, що продається Споживачу за цей час та протягом якого Споживач повинен здійснити розрахунки за куплену електроенергію за тарифами, що діють на кінець розрахункового періоду. (п. 1.2. Договору)

Точка продажу електричної енергії знаходиться на межі балансової незалежності електромереж Постачальника та Споживача, що вказана у відповідних додатках до цього Договору. Сумарна приєднана потужність у точках підключення становить 405,0 кВт. (п. 1.3. Договору)

Відповідно до п. 2.2. Договору Постачальник зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам»); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 2 «Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін»; із дотримання граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами.

Відповідно до п. 2.3.3. Договору Споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 «Порядок розрахунків" та № 4 «Графік зняття показників засобів обліку електроенергії».

Пунктом 1 Додатку № 3 до Договору визначено, що оплата вартості використаної електричної енергії здійснюється Споживачем у формі планових платежів шляхом внесення грошових коштів на відповідний рахунок Постачальника до 25 числа розрахункового періоду 100% від вартості фактично використаної величини споживання електроенергії протягом розрахункового періоду. Споживач протягом 5 днів з моменту отримання рахунку на оплату спожитої електроенергії але не пізніше, ніж за два банківських дні до кінця розрахункового періоду зобовязується здійснити остаточний розрахунок за спожиту електроенергію за розрахунковий період з урахуванням планових платежів.

Відповідно до п. 3 Додатку № 3 до Договору Споживач зобовязується протягом 5-ти днів з моменту отримання відповідного рахунку, здійснити оплату за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії та потужності відповідно до умов, визначених у відповідному додатку до даного Договору шляхом перерахування грошових коштів на відповідний рахунок Постачальника.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 13.12.2012р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.4. Договору)

15.07.2016р. між Сторонами укладено Додаткову угоду до Договору якою змінили існуючий Додаток № 3 «Порядок розрахунків», та виклали його в новій редакції.

Пунктом 2 Додатку визначено, що Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на відповідний розрахунковий період, наступним чином: плановий платіж до 05 числи розрахункового періоду 100% вартості договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий місяць згідно з додатком «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам» до цього Договору та реактивної електричної енергії згідно з фактичною величиною попереднього розрахункового періоду. Споживач здійснює остаточний розрахунок за спожиту електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату рахунків за перетікання реактивної електричної енергії та інших платежів згідно з умовами цього Договору на підставі самостійно отриманих у Постачальника рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання. Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка від Постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Споживачем ПКЕЕ.

08.02.2017р. між Сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою внесли зміни до Договору, замінили у тексті Договору словосполучення: Могилів-Подільська виправна колонія Державної пенітенціарної служби України у вінницькій області, замінити у всіх відмінках на словосполучення Державна установа «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)».

Як свідчать матеріали справи, позивачем зобовязання за Договором виконувались належним чином та в повному обсязі. Тоді як відповідач зобовязання за договором виконував не належним чином в результаті чого за період з липня 2016 року по лютий 2017 року виникла заборгованість в сумі 498 725,47 грн.. (а.с. 44-73)

Судом встановлено, що 29.03.2017р. відповідачем перераховано на рахунок позивача 453 224,08 грн. заборгованості за Договором.

За таких обставин, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за Договором становить 45 501,39 грн., що визнається сторонами в обопільно підписаному акті звірки розрахунків від 29.03.2017р.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України передбачено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та «Про електроенергетику".

Відповідно до п.6.1 Правил користування електроенергією розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються відповідно до умов договору.

Згідно підпункту 2 п.10.2 Правил користування електроенергією споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, позивачем правомірно заявлено до стягнення 45 501,39 грн. боргу.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 45 501,39 грн. з покладенням на відповідача судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Окрім того суд зважає, що в п. 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2010 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» судами першої інстанції зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

З урахуванням того, що нова ціна позову, відповідно до заяви №СО-61-287 від 05.04.2017р., становить 45 501,39 грн., розмір судового збору з неї складає 1 600,00 грн.. При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 7480,89 грн. (платіжне доручення № 3035854 від 10.03.2017р.).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, сума судового збору в розмірі 5 880,89 грн. підлягає поверненню.

При цьому, в силу ст. 7 (ч.1) в редакції Закону України Про судовий збір з 01.09.2015 року, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 78, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» (вул. Миру, буд. 1, с. Воєводчинці, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24043, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Могилів-Подільські електричні мережі» (вул. Полтавська, буд. 87, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ) 45 501 (орок пять тисяч пятсот одну) грн. 39 коп. заборгованості та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 квітня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи