ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" квітня 2017 р. Справа № 911/1105/17

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В., перевіривши матеріали

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2

про стягнення 72 051,57 грн

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення 72 051,57 грн сукупної заборгованості, зокрема: 35 317 грн боргу за договором купівлі-продажу партії товарів № 101-ФЛП від 15.01.2015, 24 412 грн боргу за договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015, 8 130,20 грн пені за договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015, 3 458,37 грн інфляційних втрат за договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015 та 734,66 грн 3 % річних за договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015. Вказані позовні вимоги заявлені у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу партії товарів № 101-ФЛП від 15.01.2015 та договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути обєднано кілька вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Таким чином, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, а тому вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Пунктом 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача 72 051,57 грн сукупної заборгованості за договором купівлі-продажу партії товарів № 101-ФЛП від 15.01.2015 та договором поставки та співробітництва № 3-21.12.15 від 21.12.2015. Таким чином, предметом вказаного позову є вимога про стягнення з відповідача заборгованості за двома окремими правочинами.

Водночас, враховуючи, що кожен із зазначених договорів є самостійною підставою виникнення господарських правовідносин, а зобов'язання за ними ґрунтуються на різних доказах, що потребує детального розгляду по суті вимог щодо кожного спірного договору окремо, суд дійшов висновку про порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог, позаяк останнім не обґрунтовано необхідність розгляду заявлених позовних вимог у сукупності в межах одного спору, як і не визначено у чому полягає їх взаємоповязаність, що перешкоджає з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 18.06.2014 у справі № 910/571/14.

Відтак, суд вважає, що заявником позову порушено правила обєднання позовних вимог.

Позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення (ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд встановив, що як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - ФОП ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1, в той час як вбачається з наданого позивачем суду опису вкладення у цінний лист від 11.04.2017 позивач надіслав позовну заяву від 31.03.2017 та додані до неї документи на адресу господарського суду Київської області: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 16.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем, в порушення вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, не подано суду доказів надіслання позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2: 07400, АДРЕСА_1.

Відтак, наявність опису вкладення у цінний лист від 11.04.2017 не може вважатися судом належним доказом надсилання відповідачу Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 позовної заяви від 31.03.2017 та доданих до неї документів.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду господарським судом Київської області і підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з підстав п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву (з доданими до неї документами) повернути без розгляду Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1.

Суддя П.В.Горбасенко