РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017Справа №910/23251/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Груп"

про стягнення 79 870,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Пашко С.Г. - за довіреністю від 28.10.2016 року;

від відповідача: Стасюк П.Ю. - за довіреністю від 04.07.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Груп" про стягнення 79 870,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення ст. 24 Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт» невірно зазначено масу вантажу.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 79 870,00 грн. - штрафу, 1 378,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Головатюк Л.Д.) від 23.12.2016 року порушено провадження у справі №910/23251/16 та призначено її розгляд на 18.01.2017 року.

16.01.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру штрафу до 15 974,00 грн.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв'язку з неможливістю здійснення правосуддя суддею Головатюклм Л.Д. (розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/394 від 06.02.2017 року) матеріали зазначеної справи розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Якименко М.М.) від 07.02.2017 року прийнято справу до свого провадження та призначено її розгляд на 01.03.2017 року.

В судовому засіданні 01.03.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав, однак просив суд зменшити розмір штрафу до 15 974,00 грн.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Груп" (далі по тексту - ТОВ "Транс-Груп", відповідач) зі станції Бурлук Південної залізниці за накладною №444084433 відправлено вагон №95535951 із вантажем (ячмінь), станція призначення - Жовтнева Одеської залізниці.

Провізна плата за вагон згідно накладної №444084433 становить 15 974,00 грн.

В процесі перевезення вантажу 04.10.2016 року у вагону №95535951на станції Тимкове Одеської залізниці, керуючись ст. 24 Статуту залізниць України, проведено контрольне зважування вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, за результатами якого складено Комерційний акт АА №055479/101/24 від 09.10.2016р.

Згідно Комерційного акту АА №041685/13/39 від 03.06.2016р., в накладній №444084433 у вагоні №95535951 вказана маса вантажу складає 61 400,00 кг., фактично ж (при вивішуванні) встановлено, що маса вантажу складає 56 320,00 кг, що на 5 080,00 кг менше, ніж вказано у накладній.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в порушення ст. 24 Статуту залізниць та Закону України «Про залізничний транспорт» невірно зазначено масу вантажу в накладній №444084433, в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 79 870,00 грн. (п'ятикратний розмір вартості перевезення вантажу).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до с. 2 Статуту залізниць України, статут залізниць України (далі по тексту - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до п. а) ст. 5 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів (далі - Правила) є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань (ч. 5 ст. 307 ГК України).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за №863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника (відповідача).

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

За пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст. 118 Статуту).

Відповідно до ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з п. 11 «Правила приймання вантажів до перевезення», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 р. за №863/5084, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Тобто, відповідач має можливість запобігти подібних порушень і провадити чітке зауваження та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно миси вантажу.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем порушено приписи ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України в зв'язку з чим позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф в розмірі 79 870,00 грн.

16.01.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру штрафу до 15 974,00 грн.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 ГПК України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно з п.6.4. роз'яснень Президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" (із змінами) відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пункт 3 статті 83 ГПК України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи з цього, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

З врахуванням того, що мало місце саме недовантаження, а не перевантаження, вагону, тобто: це не вело до більшого зношення рухомого складу або можливості руйнації чи пошкодження вагону; це не могло призвести до сплати меншого розміру оплати за перевезення вантажу, навпаки Відповідачем оплачено повну вагу, зазначену в накладній; позивачу в даному випадку не завдано ніяких збитків; позивачем не доведено, що саме недовантаження (в тому числі у встановленому розмірі) могло з великою ймовірністю створити загрозу безпеці руху поїздів, а також враховуючи, що сума штрафу є надмірно великою, оскільки у п'ять разів перевищує суму коштів, сплачених Відповідачем по тарифу, суд з власної ініціативи вважає допустимим застосувати ст. 233 ГК України та п.3 ст.83 ГПК України, та дійшов висновку про доцільність зменшення розміру штрафу до 15 974,00 грн. (аналогічної правової думки в подібних ситуаціях притримується Виший господарський суд України в наступних постановах: від 29.06.2016 року у справі №927/1544/16, від 16.06.2016 року у справі №905/2626/15, від 13.06.2016 року у справі №905/3638/15, від 30.03.2016 року у справі №905/367/15).

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з врахуванням застосування ст. 233 ГК України та п.3 ст.83 ГПК України становлять 15 974,00 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Груп" (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 34, офіс 704; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ) 15 974 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 00 коп. - штрафу, 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. - судового збору.

3. В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 04.04.2017 року.