РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017Справа №910/3819/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
про стягнення 28 653,51 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ткач Д.В.
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (відповідач) про стягнення відшкодування шкоди в сумі 28 653,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.10.2015 р. у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу «Opel», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Позивач вказує, що ним, як страховиком транспортного засобу «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, виплачено страхове відшкодування в розмірі 29 653,51 грн., внаслідок чого до позивача на підставі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги в межах здійснених фактичних затрат та ліміту відповідальності до відповідача як особи, якою застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4, якого визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2017 р. порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 10.04.2017 р.

03.04.2017 р. господарським судом міста Києва отримано інформацію з Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо полісу №АІ/8754913, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 07.04.2017 р. проти задоволення позову заперечив, посилаючись на недоведення позивачем факту понесення витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу в сумі 29 653,51 грн., безпідставне проведення огляду транспортного засобу без участі представників сторін, неповідомлення відповідача про настання страхової події та відсутність у матеріалах справи схеми дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Крім того суд відзначає, що ухвалу про порушення провадження у даній справі від 20.03.2017 р. представник відповідача отримав 23.03.2017 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №923, а відтак саме з цього моменту відповідач був обізнаний про існування даного спору та мав можливість скористатися правами, передбаченими приписами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на неявку представника відповідача, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням відзиву на позовну заяву, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до вимог ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» (страхувальник) укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700/14-AVIS (далі - Договір), відповідно до умов якого позивачем було застраховано, зокрема, майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованими транспортними засобами та додатковим обладнання, встановленим на транспортним засобах, зазначених у додатку №1 до цього договору, у тому числі, транспортним засобом «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Пунктом 9.2 Договору період прийняття на страхування транспортних засобів в рамках цього договору встановлено з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р.

16.10.2015 р. на вулиці Народного ополчення, 35 у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, транспортного засобу «Opel», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «ЗАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 24.12.2015 р. у справі №760/21744/15-п встановлено, що 16.10.2015 р. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ЗАЗ VIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, не надав переваги в русі автомобілю марки «Opel», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався по головній дорозі, та здійснив з ним зіткнення, після чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Skoda», НОМЕР_1 (з урахуванням постанови від 05.08.2016 р. про виправлення описки). ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

16.12.2015 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари Моторс» виставлено Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» рахунок-фактуру №СФ-0001018, згідно з яким вартість матеріалів та робіт з відновлення транспортного засобу «Skoda», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 29 653,51 грн. з ПДВ.

Надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Бровари Моторс» послуг з ремонту автомобіля «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на суму 29 653,51 грн. підтверджується актом наданих послуг №БН-0000911 від 16.12.2015 р.

Страховим актом №ДККА-47325 від 25.01.2016 р. позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 16.10.2015 р., страховим випадком та призначив до виплати Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» страхове відшкодування за Договором у розмірі 29 653,51 грн.

26.01.2016 р. позивачем виплачено страхувальнику, Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ», страхове відшкодування в сумі 29 653,51 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1262 від 26.01.2016 р.

Одночасно з цим, судом встановлено, що 15.10.2015 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АІ/8754913), а саме транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, строком дії з 15.10.2015 р. по 14.10.2016 р., з лімітом відповідальності за майнову шкоду 50 000 грн. та розміром франшизи 1 000 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю підстав, на думку позивача, для відшкодування відповідачем витрат, які понесені позивачем, в межах ліміту відповідальності страховика.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за збитки в межах здійснених витрат.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб - є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, вирішуючи спір, пов'язаний з відшкодуванням шкоди, завданої взаємодією кількох джерел підвищеної небезпеки, зокрема, зіткненням транспортних засобів, слід виходити з того, що у цьому випадку шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто з урахуванням принципу вини.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, якого визнано винним у вчиненні дорожньої транспортної пригоди, застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відповідно до полісу №АІ/8754913 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то в даному випадку особою, відповідальною за завдані збитки, відповідно положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності та нормами вказаного Закону, є відповідач.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, понесені позивачем витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом, транспортного засобу «Skoda Spaceback», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на суму 29 653,51 грн. підлягають відшкодуванню Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

При цьому, безпідставними є твердження відповідача про недоведення позивачем понесення витрат в сумі 29 653,51 грн., оскільки в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №1262 від 26.01.2016 р. на суму 29 653,51 грн., згідно з яким позивачем виплачено страхувальнику, Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ», страхове відшкодування.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки у призначенні платежу у платіжному дорученні №3002 від 23.12.2015 р. на суму 238 987,01 грн., згідно з яким грошові кошти були перераховані Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари Моторс», не вказано рахунок-фактуру №СФ-0001018 від 16.12.2015 р. Проте, такі твердження є безпідставними, оскільки належним доказом понесення витрат позивачем є саме платіжне доручення №1262 від 26.01.2016 р., згідно з яким страхове відшкодування в розмірі 29 653,51 грн. виплачено Підприємству з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ», а здійснення страхувальником подальшої оплати ремонту транспортного засобу не входить до предмету доказування у даній справі та впливає на відповідальність відповідача.

В свою чергу, заперечень з приводу вартості відновлювального ремонту та суми відшкодування відповідачем не висловлено.

Відповідно до ч.2 п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з полісом №№АІ/8754913 розмір франшизи складає 1 000 грн., а тому позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення страхового відшкодування в сумі 28 653,51 грн. без урахування суми франшизи (29 653,51 грн. - 1 000 грн. = 28 653,51 грн.).

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона за допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами було доведено суду правомірність заявлених вимог. В свою чергу, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не прийняті судом до уваги з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи викладене вище, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» відшкодування шкоди в сумі 28 653,51 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання даного позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код 33908322) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А; ідентифікаційний код 30859524) відшкодування шкоди в сумі 28 653 (двадцять вісім тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.04.2017 р.

Суддя В.П. Босий