номер провадження справи 32/5/16-24/32/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 Справа № 908/24/16

за позовом публічного акціонерного товариства Мотор Січ (69068, м. Запоріжжя, проспект Моторобудівників, 15).

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство Движение (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Воровського, 1/2).

про стягнення суми

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 169 від 01.08.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 2 від 02.08.2016р.

До господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство Мотор Січ з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство Движение про стягнення з відповідача 443 944,50 грн., які складаються з суми сплаченої за поставлену продукцію в розмірі 403 585,75 грн. та штрафу в сумі 40 358,75 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. у справі № 908/24/16 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ Підприємство Движение на користь ПАТ Мотор Січ 403 585,75 грн. основного боргу, 40 358,75 грн. штрафу.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2016р. рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016р. по справі № 908/24/16 скасовано. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Мотор Січ» про стягнення з ТОВ Підприємство «Движение» заборгованості в розмірі 403 585, 75 грн. та штрафу в розмірі 40 358, 75 грн., в загальній сумі 443 944, 50 грн. відмовлено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016р. скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2016 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.10.2016 р. у справі № 908/24/16. Справу № 908/24/16 передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2017р. справу № 908/24/16 передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 10.01.2017р. справу прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 32/5/16-24/32/17, судове засідання призначено на 27.02.2017р.

Ухвалою від 27.02.2017р. розгляд справи відкладений на 06.03.2017р.

Ухвалою від 06.03.2017р. строк вирішення спору продовжити на 15 днів до 27.03.2017р., розгляд справи відкладений на 23.03.2017р.

Судове засідання проводилося без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 23.03.2017р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав заявлені вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях від 06.03.2017р. № 83/5/СПО, які надані суду 06.03.2017р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 3449/10-Д(УЗ) від 16.04.2010р. укладений між сторонами, відповідно до якого відповідач зобовязався виготовити та поставити, а позивач прийняти та оплатити вартість замовленої продукції. Позивач покладені на себе зобовязання за договором виконало в повному обсязі, сплативши в строки, передбачені договором, вартість замовленого товару. Відповідач повинен був поставити товар, який відповідає стандартам виробника, а також загальноприйнятим стандартам для певного виду виробу, що підтверджується паспортом або сертифікатом якості. Втім, поставлений товар, виявився неякісним і був замінений шляхом підписання сторонами додаткової специфікації № 10 від 10.05.2011р., № 11 від 08.06.2011р. На склад позивача продукція на заміну забракованого товару була поставлена, що підтверджується видатковими накладними № 1та № 2 від 11.07.2013р. Однак, під час подальшої експлуатації були виявлені виробничі дефекти тепер вже в продукції, яка була поставлена на заміну, про що було складено рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р. Загальна сума забракованого товару складає 403 585,75 грн. В порушення взятих на себе зобовязань відповідач забраковану продукцію не замінив, гроші перераховані позивачем не повернув. Претензії і листи направлені службою правового забезпечення на адресу відповідача, поверталися без відповіді. У позивача виникло право відмовитись від поставки товару, передбаченого додатковою специфікацією №18 від 05.06.2013р. і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Окрім того, у звязку з не виконанням відповідачем умови договору, позивачем на підставі пункту 9.2 договору, нараховано штрафу в розмірі 10% від вартості забракованої продукції, що складає 40 358,57 грн. Позивач звертався до відповідача з вимогами, у звязку з недоліками товару, в межах гарантійного строку, встановленого договором. Відповіді на адресу АТ «Мотор Січ» не надійшло. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд на підставі ст. ст. 258, 526, 530, 598, 599, 610, 629, 678, 680, 693 ,712 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 230 ГК України, позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію виклав у письмових запереченнях. в яких зазначив, що позивачем пропущений дворічний строк предявлення вимоги у звязку з недоліками проданого товару, встановлений у ч. 2 ст. 680 ЦК України, а також сторонами укладено угоду про розірвання договору, в якій погоджено, що сторони належним чином виконали умови договору та не мають жодних претензій один до одного. За цих обставин, відповідач вважає, що посилання позивача і суду першої інстанції на невиконання ним умов договору як на підставу для задоволення позову, є таким, що не відповідає обставинам справи. Просить суд у позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2010р. між ТОВ Підприємство Движение (Постачальник) та відкритим акціонерним товариством Мотор Січ (Покупець) було укладено договір № 3449/10-Д(УЗ) на поставку продукції, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобовязується виготовити та поставити, а Покупець прийняти та оплатити наступну продукцію (товар): спецпідшипники, вільні деталі.

Розгорнута номенклатура (асортимент) продукції (товару) зазначається в специфікаціях, що є додатками до Договору та є його невідємними частинами (п.1.2.).

Згідно з розділом 2 Договору, Постачальник гарантує, що продукція (товар), що поставляється відповідатиме ДСТУ, ТУ, ОСТ № ЕТУ 100, ТУ 3900-А та підтверджуватиметься документом якості заводу-виробника, а також копією сертифікату відповідності за ДСТУ 3498-96, затвердженою у встановленому порядку (п. 2.2.). Гарантійний строк продукції (товару) становить 24 місяці (п. 2.4.). У випадку недопоставки або виявлення виробничих дефектів в отриманій продукції (товарі), Постачальник здійснює допоставку продукції (товару), усунення дефекту або заміну на якісну продукцію (товар) в 30-денний строк за свій рахунок. Покупець має право вимагати від Постачальника повернення сплачених за продукцію (товар) грошових коштів. Постачальник зобовязаний повернути на рахунок Покупця суму оплати протягом 10 календарний днів (п. 2.5).

Відповідно до п. 3.1 Договору, датою поставки продукції (товару) вважається дата оформлення транспортної накладної.

Разом з продукцією (товаром) Постачальник направляє Покупцю рахунок-фактуру, документ якості заводу-виробника, засвідчений підписом із вказівкою прізвища та печаткою підприємства Постачальника із зазначенням дати, товарно-транспортну накладну, податкову накладну (п. 3.3.).

Пунктом 3.4. Договору сторони обумовили, що Поставка продукції (товару) здійснюється окремими партіями відповідно до заявочної специфікації (п 3.4 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору форма розрахунків за заявлену партію продукції (товару): за фактом поставки протягом 10 днів.

Також, пунктами 6.2., 6.3.Договору сторони погодили, що у випадку виявлення нестачі або браку в отриманій продукції (товарі), покупець негайно інформує в письмовій формі постачальника про виявлену нестачу або неякісність продукції (товару) та запрошує представника постачальника для участі в прийомці. У випадку відсутності протягом 3-днів представника від постачальника приймання продукції здійснюється без постачальника. Здача-приймання продукції (товару) за кількістю та якістю здійснюється відповідно до Інструкцій П-6 та П-7, затверджених Постановами Держарбітражу при Раді міністрів СРСР відповідно 15.06.1965 року та 25.04.1966 року.

У п. 9.2 Договору передбачено, що Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% вартості забракованої продукції (товару), якщо не усуне дефект або не замінить забраковану продукцію на якісну у строк, передбачений п. 2.5 цього Договору.

Претензії щодо кількості та якості поставленої продукції (товару) можуть бути заявлені Покупцем Постачальнику протягом 30 днів з моменту виявлення невідповідності отриманої продукції (товару) документам (п. 9.4 Договору).

Цей Договір згідно з п. 12.1 набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2010.

За згодою сторін він може бути пролонгований на наступний рік. Про намір розірвати Договір сторона зобовязана повідомити іншу сторону не пізніше, ніж за один місяць до розірвання Договору. Будь-які зміни та доповнення до цього Договору мають силу у випадку оформлення їх у письмовій формі та підписання обома сторонами (п. п. 12.2, 12.3, 12.4 Договору).

Позивач вказує, що на виконання умов договору, відповідач поставив, а позивач оплатив товар - підшипники 35-126128р, що підтверджується видатковими накладними: № 07 від 20.04.2011р., № 09 від 22.04.2011р., № 13 від 23.05.2011р., № 14 від 25.05.2011р., № 15 від 27.05.2011р., № 16 від 28.05.2011р., № 17 від 29.05.2011р. Проте, товар виявися неякісним, у звязку з чим, 28.03.2013 року (видаткова накладна № 3) та 11.07.2013 року (видаткові накладні № № 1, 2) відповідач поставив позивачу підшипники 35-126128р у загальній кількості 21 шт. на заміну раніше поставленим підшипникам.

Під час подальшої експлуатації були виявлені виробничі дефекти в продукції та в продукції, яка була поставлена на заміну, про що було складено рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р.

Неодноразово позивач звертався до відповідача з листами (вих. № УЗ/16-33487 від 21.11.2013 р. та вих. № УЗ/16-34512 від 05.12.2013 р.), якими просив підтвердити отримання вищезазначених підшипників з підприємства позивача.

Претензією № 714/СПО від 23.12.2013 р., направленою на адресу відповідача, позивач вимагав здійснити заміну поставленого товару неналежної якості або сплатити збитки від браку в сумі 403 585,75 грн. До претензії позивач долучив рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013 р.

Відповідач претензію залишив без відповіді, заміну товару неналежної якості не здійснив та не повернув його вартість у розмірі 403 585,75 грн., у звязку з чим позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 403 585,75 грн., сплачених за поставлену забраковану продукцію та 40 358,75 грн. штрафу за поставку продукції неналежної якості відповідно до п. 9.2 Договору.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до приписів ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Скасовуючи рішення господарського суду та постанову апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України в постанові від 21.12.2016р. у даній справі вказав, що при новому розгляді справи суду слід зясувати характер спірних правовідносин, права та обовязки сторін у справі, встановити фактичні обставини справи, в тому числі встановити: 1) якими доказами підтверджується вартість підшипників 35-126128р у кількості 21 шт., з приводу яких виник спір у цій справі; 2) чи дотримано позивачем вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, який визначений договором, в тому числі Інструкції № П-7 (відповідно до п. 6.3 договору та п. 1 Інструкції застосовується в усіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами постачання або іншими обовязковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, а також, коли договором не передбачено особливості приймання товарів); 3) коли сплив гарантійний строк спірних підшипників 35-126128р у кількості 21 шт. У разі встановлення обставин, які підтверджують, що недоліки товару були виявлені покупцем після спливу гарантійного строку, слід зясувати, якими доказами позивач доводить, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту (ч. 5 ст. 680 ЦК України); 4) коли і у який спосіб позивач повідомив про порушення умов договору купівлі-продажу щодо якості поставленого товару. У разі встановлення невиконання покупцем цього обовязку, зясувати, якими доказами продавець доводить наявність обставин, передбачених абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 688 ЦК України, за яких він має права право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця.

Виконуючі вказівки Вищого господарського суду, дослідивши надані сторонами докази, зясувавши обставини, що мають суттєве значення для вирішення господарського спору, судом встановлено наступне.

Згідно з положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар підшипники 35-126128р, що підтверджується видатковими накладними: № 07 від 20.04.2011р., № 09 від 22.04.2011р., № 13 від 23.05.2011р., № 14 від 25.05.2011р., № 15 від 27.05.2011р., № 16 від 28.05.2011р., № 17 від 29.05.2011р.

Вартість отриманого товару позивачем сплачено відповідачу в розмірі 755 382,89 грн., про що свідчать платіжні доручення № 7373 від 08.04.2011р. на суму 220 982,40 грн., № 9466 від 28.04.2011р. на суму 220 982,40 грн. та банківською випискою від 26.05.2011р. на суму 313 418,09 грн.

28.03.2013р. (видаткова накладна № 3) та 11.07.2013 року (видаткові накладні № № 1,2) відповідач поставив позивачу підшипники 35-126128р у загальній кількості 21 шт. на заміну раніше поставленим підшипникам, які були визнані неякісними.

Позивач стверджує, що 12.11.2013р. за допомогою факсу надіслав відповідачу повідомлення № БВКМК-09 про виявлення при вхідному контролі підшипників 35-126128р у кількості 21 шт. їх невідповідність вимогам ТУ. Відповідач не зявився, тому 13.11.2013р. позивач склав рекламаційний акт № 201 про виявлені недоліки.

21.11.2013р. та 05.12.2013р. позивач звертався до відповідача з листами № УЗ/16-33487 та № УЗ/16-34512 відповідно, в яких просив підтвердити отримання вищезазначених підшипників.

23.12.2013р. позивач предявив відповідачу претензію № 714/СПО, в якій вимагав здійснити заміну поставленого товару неналежної якості або сплатити збитки від браку в сумі 403 585,75 грн. (16 шт. * 17 856,00 грн. (видаткова накладна № 3 від 28.03.2013р.) + 2 шт. * 23 577,95 грн. (видаткова накладна № 2 від 11.07.2013 року) + 3 шт. * 23577,95 грн. (видаткова накладна № 1 від 11.07.2013 року). До претензії позивач долучив рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р.

Відповідач претензію залишив без відповіді, заміну товару неналежної якості не здійснив.

У п. 2.4. договору сторони погодили, що гарантійний строк товару становить 24 місяці, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати абз. 6 п. 6 Інструкції № П-7, який передбачає, що машини, обладнання, вироби та інша продукція, яка надійшла в тарі і мають гарантійні строки придатності та зберігання, перевіряються щодо якості та комплектності при розкритті тари, але не пізніше встановлених гарантійних строків.

Згідно абз. 3 п. 9 Інструкції П-7 встановлено, що акт про приховані недоліки, що виявлені у продукції з гарантійним строком придатності та зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного строку.

У договорі сторони передбачили дворічний гарантійний строк зберігання та придатності продукції.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що у випадку виявлення нестачі або браку в отриманій продукції (товарі), покупець негайно інформує в письмовій формі постачальника про виявлену нестачу або неякісність продукції (товару) та запрошує представника постачальника для участі в прийомці. У випадку відсутності протягом 3-днів представника від постачальника приймання продукції здійснюється без постачальника.

Оскільки у договорі сторони не погодили строк, протягом якого відповідач має надати відповідь про виявлені невідповідності якості поставленої продукції, тому в даному випадку слід застосовувати правила Інструкції № П-7.

Зокрема, при виявленні невідповідності якості приймач призупиняє подальше приймання продукції та складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийнятті дефектів. Приймач також зобов'язаний викликати для участі в подальшому прийманні та складанні двостороннього акту представника виробника. Повідомлення про виклик представника виробника (відправник) повинно бути передано за допомогою телефону або телеграфу не пізніше 24 годин, якщо інші строки не встановлені, зокрема, договором (пункти 16, 18).

При цьому, у абз. 3 п. 19 Інструкції № П-7, як і у договорі, що був укладений між сторонами, також передбачено, що представник іногороднього виробника (відправника) зобовязаний зявитися не пізніше ніж у триденний строк після отримання виклику, без врахування часу на проїзд, якщо інший строк не передбачений у договорі.

Водночас, у абз. 2 п. 19 Інструкції № П-7 встановлено, що іногородній виробник (відправника) зобовязаний не пізніше, ніж на наступний день після отримання повідомлення про виклик повідомити покупця (отримувача) телеграмою або телефонограмою про те, чи буде направлений представник для участі в перевірки якості продукції. Неотримання відповіді на виклик в установлений строк дає право отримувачу здійснити приймання продукції до закінчення встановленого строку зявлення представника виробника (відправника).

Отже, дотримання триденного строку очікування представника виробника (відправника) є обовязковим, якщо останній повідомив про прибуття свого представника. Якщо таке повідомлення не було здійснено, покупець має право складати акт в односторонньому порядку на наступний день.

На підтвердження звернення до відповідача з вимогою про усунення недоліків товару, ПАТ «Мотор Січ» посилається на листи № УЗ/16-33487 від 21.11.2013р. та № УЗ/16-34512 від 05.12.2013р. Відповідач заперечує факт отримання вказаних листів. Належних доказів направлення на адресу відповідача листів позивачем суду не надано.

Позивач посилається на те, що неякісні підшипники були поставлені за накладними за № № 3, 1, 2. Однак слід зазначити, що накладні не містять підпису особи, яка отримала товар. Щодо накладної № 3, то в ній зазначено, що повернення товару здійснюється на підставі рекламаційних актів з датами складання вже після повернення товару.

В якості доказу про поставку неякісної продукції позивач посилається на Рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р., в якому йдеться про неякісні підшипники 35-126128р в кількості 21 шт., отриманих згідно з накладними № № 3, 1,2.

В п. 21 Акту зазначено номери спірних підшипників (21 шт.) та вказано, що 16 підшипників надійшли за накладною № 3.

Рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р. підписаний лише представниками отримувача товару (ПАТ «Мотор Січ»). У п. 12 Акту міститься посилання на документ про виклик представника Постачальника № БВКМК-09/32429 від 13.11.2013р.

Судом не приймаються до уваги твердження позивача щодо виклику представника Постачальника факсимільним повідомленням та наданий в якості доказу такого виклику лист № БВКМК-09/32429 від 12.11.2013, оскільки зі змісту зазначеного листа вбачається, що він є повідомленням про поставку продукції неналежної якості, а не викликом представника постачальника для приймання продукції в порядку, передбаченому п. 6.3. договору.

До того ж, вказаний лист не може бути належним доказом дотримання позивачем передбаченого Інструкцією П-7 та умовами Договору порядку повідомлення представника відповідача щодо неякісності поставленої продукції, оскільки датою зазначеного листа є 12.11.2013р., а рекламаційний акт складений 13.11.2013р., а зі змісту п. 6.2 Договору вбачається, що акт про неякісність продукції може бути складений не раніше, ніж через 3 дні після відповідного повідомлення і з урахуванням положень Інструкції П-7 до такого строку додається час, необхідний для приїзду відправника з іншого міста.

Інших доказів виконання позивачем вимог п. 6.3 Договору та п. 16 Інструкції П-7 щодо участі представника відповідача у прийнятті продукції, позивачем не надано.

Таким чином, Рекламаційний акт № 201 від 13.11.2013р., складений в односторонньому порядку, з порушенням порядку, передбаченого Договором та Інструкцією П-7 та не може бути оцінений як належний доказ постачання неякісної продукції (підшипники у кількості 21 шт.).

Також позивачем порушено строки складання Рекламаційного акту № 201 від 13.11.2013р.

Відповідно до абз. 3 п. 9 Інструкції П-7, акт про приховані недоліки, що виявлені у продукції з гарантійним строком придатності та зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного строку.

За видатковими накладними № 1 та № 2 від 11.07.2013р. Рекламаційний акт № 201 складений хоча і в межах гарантійного строку, однак лише 13.11.2013р., що не відповідає вимогам п. 9 Інструкції.

Крім того на теперішній час не можна зробити висновок про те, що підшипники, перевірки яких проводилася, були поставлені саме відповідачем

Позивач вказує, що вартість спірних підшипників вказана у специфікаціях № 10 від 10.05.2011р. № 11 від 08.06.2011р. та № 18 від 05.06.2013р. до договору.

Разом з тим, накладні № 3 та № 2 взагалі не містять ціни товару, а у специфікаціях, підписаних сторонами до договору, вартість підшипників 35-126128р є різною: 17 856,00 грн. (специфікація № 10 від 10.05.2011р.), 18 130,00 грн. (специфікація № 11 від 08.06.2011р.), 23 577,95 грн. (специфікація № 18 від 05.06.2013р.).

Відповідач з цього приводу пояснив, що підприємства відсутні первинні бухгалтерські документи у звязку зі спливом терміну для їх зберігання.

Приписами ст. 680 ЦК України передбачено право покупця предявити вимогу у звязку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у звязку з його недоліками може бути предявлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах трьох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право предявити вимогу у звязку з недоліками товару, які буди виявлені протягом цього строку.

Протягом 24 місяців з моменту поставки товару позивач претензій щодо якості продукції не заявляв, належних доказів не надав.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Позивачем не підтвердив належними доказами вартість підшипників 35-126128р у кількості 21 шт, з приводу яких виник спір у цій справ; не надав суду доказів повідомлення у письмові формі та запрошення представника відповідача для участі у прийманні товару неналежної якості, як того вимагає Інструкція П-7 та передбачено умовами договору; не надав належних доказів повідомлення відповідача про порушення умов договору щодо якості поставленого товару.

Отже, позивачем не доведено належними доказами заявлені позовні вимоги про стягнення вартості неякісного товару й відповідного штрафу та не спростував належними доказами висновків суду.

Враховуючи викладене вище, суд в позові відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати залишаються за позивачем

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 03.04.2017р.

Суддя Т.А. Азізбекян