У х в а л а

7 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-Долина» (далі - ТОВ «Вектор-Долина») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 7 червня 2016 року, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 20 грудня 2016 року у справі № 909/309/16 за позовом ТОВ «Вектор-Долина» до державного підприємства «Вигодське лісове господарство», за участю прокуратури Івано-Франківської області про зобов'язання повернути причіп-розпуск ТМЗ 802 та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 7 червня 2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 20 грудня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вектор-Долина» про зобов'язання повернути причіп-розпуск ТМЗ 802 та стягнення коштів відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У березні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «Вектор-Долина» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 7 червня 2016 року, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 20 грудня 2016 року у справі № 909/309/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 9 липня 2009 року у справі № 16/248-08, від 4 березня 2014 року у справі № 907/785/13, від 14 грудня 2016 року у справі № 910/9136/16, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-639цс15, від 3 лютого 2016 року у справі № 6-2026цс15, від 30 березня 2016 року у справі № 6-232цс16, від 22 червня 2016 року у справі № 6-1024цс16.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 909/309/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець