РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017Справа №910/19309/16

За позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області
доПублічного акціонерного товариства "Укртелеком"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаУкраїнське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта"
простягнення грошових коштів та про повернення майна
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаЛисий В.І. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився
Обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України неустойку за час прострочення повернення об'єкту оренди за договором оренди №4106/2009 нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2009 у розмірі 209231,16 грн. та зобов'язати відповідача повернути державне майно - нежитлові приміщення загальною площею 502,7 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, балансоутримувачу - Донецькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" за актом приймання - передачі.

Вимоги позивача мотивовані тим, що укладений між сторонами договір припинив свою дію, про що відповідача було належним повідомлено згідно заяви позивача за вих. № 11-06-05-06155 від 09.11.2015, однак відповідач своєчасно не повернув балансоутримувачу орендоване майно, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язання про повернення орендованого приміщення за період з 03.11.2015 по 31.07.2016 у розмірі 209231,16 грн. Також, позивач стверджував про те, що станом на дату звернення з позовом до суду орендоване майно балансоутримувачу відповідачем не повернуто та просив суд зобов'язати відповідача повернути орендоване приміщення балансоутримувачу за актом приймання - передачі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2016 було порушено провадження у справі № 910/19309/16, розгляд якої призначено на 30.11.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача та необхідністю у витребуванні у позивача нових доказів, відкладено розгляд справи на 21.12.2016.

08.12.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка мотивована частковою оплатою відповідачем заборгованості за договором оренди №4106/20019 нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2009.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2016, у зв'язку з тим, що судове засідання призначене на 21.12.2016 не відбулось, розгляд справи призначено на 18.01.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2017 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" та необхідністю у витребуванні нових доказів, розгляд справи відкладено на 15.02.2017.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/542 від 14.02.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/19309/16.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справу №910/19309/16 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 справу №910/19309/16 прийнято до свого провадження суддею Смирновою Ю.М. та призначено її до розгляду на 15.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача та третьої особи, необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи відкладено на 14.03.2017.

14.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, яка мотивована збільшенням періоду нарахуванням неустойки, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 254754,98 грн. неустойки за час прострочення повернення об'єкту оренди з 03.11.2015 по 31.01.2017 та зобов'язати відповідача повернути державне майно - нежитлові приміщення загальною площею 502,7 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, балансоутримувачу - Донецькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" за актом приймання - передачі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2017, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи, неподанням позивачем витребуваних судом документів, розгляд справи на 29.03.2017.

Представник позивача в судовому засіданні 29.03.2017 позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14.03.2017, просив суд не розглядати раніше подану заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Однак, суд не приймає до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог від 14.03.2017 з огляду на те, що позивачем не додано доказів сплати суми судового збору у встановленому порядку та розмірі з урахуванням такого збільшення.

Відповідач повноважних представників в судове засідання 29.03.2017 не направив, про причини неявки представників суд не повідомив, про проведення судового засідання 29.03.2017 був повідомлений належним чином. У відзиві на позов відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив посилаючись на те, що 16.11.2015 отримав від позивача лист за вих. №11-06-05-06155 від 09.11.2015, в якому Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" повідомлено про закінчення строку дії договору оренди №4106/2009 нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2009 та про необхідність повернення орендованого майна балансоутримувачу. При цьому, як зазначає відповідач, на час отримання зазначеного листа існувала низка об'єктивних причин, через які відповідач не мав змоги вчасно звільнити орендоване майно, а зокрема та обставина, що в орендованому приміщенні було встановлено міську автоматизовану телефонну станцію (АТС) ємністю на 2600 телефонних номерів, яка забезпечувала мешканців м. Костянтинівка, органи державної влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації послугами зв'язку, а враховуючи ситуацію, яка склалася на території Донецької області внаслідок проведення АТО, приймаючи до уваги необхідність забезпечення споживачів безперебійними телекомунікаційними послугами, для звільнення орендованого майна необхідно було здійснити розробку технічних умов щодо перенесення та встановлення обладнання в іншій частині міста та провести роботи з демонтажу АТС.

Щодо вимог позивача про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна за період з 03.11.2015 по 31.07.2016, то відповідач вважає такі вимоги необґрунтованими з огляду на те, що 15.06.2016 відповідач направив на адресу балансоутримувача акт приймання-передавання майна з оренди, який балансоутримувач не підписав, внаслідок чого відповідач стверджує, що правовідносини сторін, які виникли на підставі договору оренди №4106/2009 нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.12.2009 не припинились. Крім того, відповідач зазначив, що ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" у редакції, що діяла до 08.06.2016, передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, до переліку яких відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку вселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" № 53-р від 30.10.2014 (втратило чинність 02.12.2015) та № 1275-р від 02.12.2015 відноситься місто Костянтинівка, а отже відповідач у період з 14.04.2014 по 08.06.2016 був звільнений від сплати орендної плати за договором та неустойки.

Також, відповідач стверджує, що за період з 15.04.2014 по 08.06.2016 перерахував позивачу орендні платежі за договором на суму 205948,84 грн., які є зайво сплаченими відповідно до умов ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у зв'язку з чим зазначені платежі повинні бути зараховані в рахунок оплати неустойки.

Крім цього, відповідач вказав, що позивачем невірно визначено дату початку нарахування неустойки, оскільки про закінчення строку дії договору та необхідність повернення орендованого майна відповідач дізнався 16.11.2015 з листа орендодавця за вих. № 11-06-05- 06155 від 09.11.2015.

Представник третьої особи в судове засідання, призначене на 29.03.2017 не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про проведення судового засідання третя особа була повідомлена належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.03.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець, позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" (в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство "Укртелеком") (орендар, відповідач) було укладено договір оренди №4106/2009 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір) із урахуванням договорів про внесення змін №1 від 20.04.2010, №2 від 22.09.2010 та №3 від 04.01.2013, відповідно до умов яких орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлові вбудовані приміщення на другому поверсі і в підвалі триповерхової будівлі, загальною площею 502,7 кв.м (далі - майно), які розташовані за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, що знаходяться на балансі Донецької дирекції УДППЗ "Укрпошта" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.08.2012 і становить за незалежною оцінкою 520271,00 грн. (п.1.1).

Майно передається в оренду з метою розміщення міської АТС без технічної можливості надання послуг інтернету (п.1.2), орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передавання майна (п.2.1), з 30.11.2012 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2012 року - 6509,89 грн. Орендна плата з листопада 2012 року щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6), орендар зобов'язується у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п.5.12), цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 30.12.2009 до 29.11.2012 включно. Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 10.6 договору оренди строк дії договору оренди було продовжено до 29.10.2015 (п.10.1), у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням зміни вартості орендованого майна станом на дату продовження цього договору з урахуванням змін у законодавстві та зміни вартості орендованого майна станом на дату продовження цього договору. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору при обов'язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди (п.10.4), у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочіх днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження (п.10.8), майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту піддписання акту приймання - передавання між орендарем та балансоутримувачем. Обов'язок щодо складання акту приймання - передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.9), якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 даного договору. Укладаючи даний договір, сторони дійшли до взаємної згоди та наголошують на тому, що положення ст. 232 Господарського кодексу України, щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання через шість місяців від дня, коли таке зобов'язання мало бути виконане, не розповсюджуються на строк нарахування неустойки, яку орендодавець, відповідно до умов даного пункту та приписів ст. 785 Цивільного кодексу України, має право нараховувати та вимагати до сплати від орендаря (п.10.11).

30.12.2009 між сторонами та балансоутримувачем був підписаний акт приймання-передавання, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв державне майно, що перебуває на балансі Донецької дирекції УДППЗ "Укрпошта" в строкове платне користування.

09.11.2015 позивачем було направлено на адресу відповідача заяву за вих. № 11-06-05-06155 від 09.11.2015 в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в якій позивач повідомив відповідача про припинення договору оренди та не продовження зазначеного договору на новий термін.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №590 відповідач отримав вищевказаний лист позивача 13.11.2015.

12.08.2016 позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення за вих. № 11-05-04444 від 11.08.2016 про нарахування неустойки в порядку ст.785 Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач у позові, відповідач своєчасно не повернув балансоутримувачу орендоване майно, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути неустойку за несвоєчасне виконання зобов'язання про повернення орендованого приміщення за період з 03.11.2015 по 31.07.2016 у розмірі 209231,16 грн., а також зобов'язати відповідача повернути орендоване приміщення балансоутримувачу за актом приймання - передачі.

Договір №4106/2009 від 30.12.2009 є договором оренди, а, відтак, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України та Главою 30 Господарського кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Статтею 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З вказаних законодавчих норм вбачається, що після закінчення строку дії договору, у разі надання орендодавцем заперечень щодо подальшого користування орендарем орендованими приміщеннями протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендодавцю.

Згідно п. 10.6. договору чинність цього договору припиняється, серед іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Судом встановлено, що позивач заявою №11-06-05-06155 від 09.11.2015 повідомив відповідача про те, що термін дії договору оренди №4106/2009 від 30.12.2009 закінчився 29.10.2015 та на новий строк продовжений не буде. Вказаним листом позивач також вимагав повернути майно з оренди в порядку, передбаченому договором.

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що договір оренди №4106/2009 від 30.12.2009 припинив свою дію 29.10.2015.

Відповідно до п.10.8 договору, у разі припинення або розірвання цього договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем. Обов'язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.9).

Отже, умовами договору передбачено обов'язок орендаря повернути об'єкт оренди орендодавцю та балансоутримувачу за актом приймання-передачі протягом 3-х робочих днів з моменту отримання повідомлення про припинення дії договору.

Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №590 відповідач отримав лист позивача про припинення дії договору 13.11.2015, у зв'язку з чим повинен був передати балансоутримувачу орендоване майно у строк по 18.11.2015 включно.

Фактично, орендоване відповідачем за договором оренди №4106/2009 від 30.12.2009 нерухоме майно було передано відповідачем балансоутримувачу за актом приймання-передачі нерухомого майна, який підписаний представниками балансоутримувача та відповідача, і скріплений печатками останніх, 10.02.2017.

Відповідно, провадження у справі № 910/19309/16 в частині зобов'язання відповідача повернути державне майно - нежитлові приміщення загальною площею 502,7 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, балансоутримувачу - Донецькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" за актом приймання - передачі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із відсутністю предмета спору в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 209231,16 грн. неустойки, яка нарахована на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України за період прострочення повернення відповідачем майна з 03.11.2015 по 31.07.2016, суд зазначає наступне.

Згідно п. 10.11 договору, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 даного договору. Укладаючи даний договір, сторони дійшли до взаємної згоди та наголошують на тому, що положення ст. 232 Господарського кодексу України, щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання через шість місяців від дня, коли таке зобов'язання мало бути виконане, не розповсюджуються на строк нарахування неустойки, яку орендодавець, відповідно до умов даного пункту та приписів ст. 785 Цивільного кодексу України, має право нараховувати та вимагати до сплати від орендаря.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивачем, відповідно до п. 10.11 договору, нарахована неустойка за час прострочення повернення об'єкту оренди у загальному розмірі 209231,16 грн. та визначено за період її нарахування з 03.11.2015 по 31.07.2016.

Оскільки судом встановлено, що відповідач вчасно не повернув приміщення балансоутримувачу, то суд визнає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Однак, суд не погоджується з періодом нарахування неустойки та нараховує її з урахуванням умов договору, починаючи з 19.11.2015 (дата, яка визначена судом з моменту отримання відповідачем повідомлення позивача про припинення договору 13.11.2015 + 3 робочі дні) по 31.07.2016, внаслідок чого, за розрахунком суду, належний до сплати відповідачем розмір штрафних санкцій дорівнює 196817,56 грн. за період з 19.11.2015 по 31.07.2016, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Стосовно заперечень відповідача у відзиві на позов про наявність переплати за договором на суму 205948,84 грн. орендних платежів, які є зайво сплаченими відповідно до умов ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", у зв'язку з чим повинні бути зараховані в рахунок оплати неустойки суд зазначає про те, що ані нормами чинного законодавства, ані умовами договору, не встановлено обов'язку позивача як орендодавця здійснити залік будь-якої зайво сплаченої суми орендної плати на погашення нарахованої неустойки за прострочення повернення орендованого майна. Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 Цивільного кодексу України, оскільки, на відміну від приписів цієї статті, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання грошового зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Нарахування неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України виключно пов'язано з несвоєчасним повернення майна орендодавцю.

Відтак, суд вважає неправомірними твердження відповідача у відзиві на позов про необхідність зарахування, на думку відповідача, зайво сплаченої орендної плати в сумі 205948,84 грн. в рахунок погашення нарахованої неустойки на підставі ст. 534 Цивільного кодексу України, приписи якої стосуються виконання грошових зобов'язань.

Заперечення відповідача з посиланнями на ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" судом не приймаються, оскільки стягнення орендної плати не є предметом розгляду справи, а неустойка, заявлена до стягнення, нарахована позивачем, не стосується прострочення здійснення відповідачем орендних платежів. Позивач відповідно до п. 10.4 договору належним чином повідомив відповідача про припинення строку дії договору, відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України та п.10.11 договору, неустойка є самостійною майновою відповідальністю і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення та не звільняє орендаря від обов'язку щодо повернення орендованого державного майна після закінчення терміну дії договору оренди та сплати неустойки за невиконання такого обов'язку.

Щодо тверджень відповідача про надсилання 15.06.2016 на адресу балансоутримувача акту приймання-передавання майна з оренди по договору оренди №4106/2009 від 30.12.2009, який балансоутримувач, як зазначає відповідач, не підписав, суд зазначає, що із списку згрупованих внутрішніх поштових відправлень від 15.06.2016 неможливо встановити, по яким саме договорам відповідачем були направлені акти повернення на адреси балансоутримувача у м.Бахмут та м.Краматорськ. Крім цього, суд зазначає, що відповідно до умов договору, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем.

Отже, за висновками суду, відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, а провадження у справі в частині зобов'язання відповідача повернути державне майно - нежитлові приміщення загальною площею 502,7 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, балансоутримувачу - Донецькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" за актом приймання - передачі підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а враховуючи те, що відповідач передав балансоутримувачу приміщення вже після звернення позивача з позовом до суду, витрати по сплаті судового збору за вимогу про зобов'язання передати майно покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) на користь Державного бюджету України (р/р 0058, МФО - 834016, код бюджетної класифікації 22080300, отримувач: Костянтин. УК/м. Костянтинівка/ГУДКСУ у Донецькій області, ідентифікаційний код 37890775) неустойку за час прострочення повернення об'єкту оренди у розмірі 196817 (сто дев'яносто шість тисяч вісімсот сімнадцять) 56 грн. за період з 19.11.2015 по 31.07.2016.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, Харківська обл., місто Харків, майдан Театральний, будинок 1, ідентифікаційний код 13511245) 4330 (чотири тисячі триста тридцять) грн. 26 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Провадження у справі № 910/19309/16 в частині зобов'язання відповідача повернути державне майно - нежитлові приміщення загальною площею 502,7 кв.м, яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леніна, 256, балансоутримувачу - Донецькій дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" за актом приймання - передачі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.04.2017

Суддя Ю.М. Смирнова