РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017Справа №918/20/17

За позовом Рівненської громадської організації «Комбат Самбо»

до Приватного акціонерного товариства «Страхов група «ТАС» в особі Рівненської філії ПрАТ «ТАС»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

про стягнення 220 828,00 грн

Суддя О.М. Ярмак

За участю представників:

від позивачаГоликов В.Ю. (представник за довіреністю)
від відповідачаНіколаєв В.В. (представник за довіреністю)
від третьої особиБорисова І.В. (представник за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рівненська громадська організація «Комбат Самбо» звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Рівненської філії ПрАТ «ТАС» про стягнення 220 828,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.01.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 918/20/17, призначено розгляд справи на 16.01.2017.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.01.2017 матеріали справи № 918/20/17 передано за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу справ справу № 918/20/17 передано на розгляд судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 10.02.2017 суд прийняв справу до свого провадження та призначив її розгляд на 07.03.2017.

Ухвалою від 07.03.2017 судом відкладено розгляд справи на 28.03.2017.

28.03.2017 представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просив стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 220 828,00 грн на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, посилаючись на ст. 636 ЦК України.

Вказана заява не приймається судом до розгляду судом згідно з ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у ній позивач змінив одночасно предмет і підставу позову.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи письмових пояснень не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.02.2016 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (страховик) та Рівненською громадською організацією «Комбат Самбо» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна № А 464482 (надалі - договір страхування), предметом якого згідно з розділом 3 Частини 2 є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з володінням, використанням і розпорядженням застрахованим майном. Застрахованим майном є майно, щодо якого в Частині 1 цього договору зазначено страхову суму та сплачено відповідну страхову премію та яке не виключенням відповідно до умов цього договору.

Згідно з п.п. 4, 5 договору страхування, застрахованим майном є конструкція з оздобленням площею 243,2 кв.м., розташована у м. Рівному, по вул. Соборній,177а.

Відповідно до п. 5.5 договору страхування, загальна страхова сума за договором становить 221 400,00 грн.

Серед переліку страхових випадків у п. 6 договору страхування вказані: вогонь, стихійні явища, дія води, ПДТО, транспорт.

За твердженнями позивача, 01.06.2016 із застрахованим майном стався страховий випадок відповідно до п. 5.1.1 Частини 2 договору страхування - пожежа, внаслідок якої було пошкоджено оздоблення та шибки приміщень, що завдало збитків у розмірі 220 828,00 грн.

На заяву позивача про виплату страхового відшкодування внаслідок вказаного страхового випадку відповідач відповів відмовою, яку позивач вважає неправомірною та необґрунтованою, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач в свою чергу вказує про звернення страхувальника із заявами про настання події з застрахованим майном 01.06.2016 та 08.06.2016, та заперечує проти ідентифікації вказаної пожежі як страхового випадку в розумінні п. 5.1.1 Частини 2 договору страхування та наявності у страхувальника права на отримання відшкодування за договором, тому вважає відмову у його виплаті позивачу правомірною.

Частиною першою статті 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як встановлено судом, позивач звертався до відповідача із заявами про настання події з застрахованим майном у червні 2016 року двічі, а саме, із заявою від 02.06.2016, де зазначено про виявлення 01.06.2016 в орендованому приміщенні на першому поверсі вибитих шибок та виламаних рам, пошкодження оздоблення, та із заявою від 08.06.2016 , де зазначено про пожежу в приміщенні 06.06.2016, внаслідок якої пошкоджена конструкція і оздоблення приміщення 1 та 2 поверхів.

Актами огляду місця події/пошкодженого майна від 02.06.2016 та 08.06.2016, здійсненого представниками страховика, встановлено, що приміщення знаходиться в аварійному стані та в стані ремонту.

Згідно з висновком звіту від 06.06.2016 про причину виникнення пожежі головного інспектора відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту Рівненського міськрайонного управління ГУ ДНЗС України в Рівненській області, ймовірною причиною виникнення пожежі в адміністративній будівлі, орендарем якої є Громадська організація «Комбат Самбо», стало необережне поводження з вогнем невстановленої особи.

У Висновку Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області за розглядом матеріалів ЄО № 19003 від 11.06.2016 за повідомленням ДСНС встановлено відсутність можливості для встановлення невідомої особи, яка розпалила вогнище, у зв'язку з чим перевірку за повідомленням ДСНС завершено, оскільки в події відсутні ознаки кримінального правопорушення.

У листі від 21.07.2016 Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області страховика повідомлено, що за фактом підпалу майна за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 177а, у провадженні відділу відсутнє кримінальне провадження.

У листі № 2146/16 від 30.09.2016 позивачем повідомлено відповідача на його запит, що з 04.05.2016 підрядною організацією були проведені роботи по демонтажу, підготовці приміщення до поточного ремонту та здійснення зовнішнього опорядження фасадів орендованої будівлі, до якого приєднано договір на виконання робіт від 04.05.2016, укладений між Рівненською громадською організацією «Комбат Самбо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Случ» .

Як вказано у підпунктах 3.3.26, 3.3.29, 3.3.30 пункту 3.3 Частини 2 договору страхування, незалежно від того, що зазначено в частині 1 Договору, не є предметом договору та не відноситься до застрахованого майна: будинки і споруди в аварійному стані, а також майно, що знаходиться в них; будівлі/приміщення, звільнені з будь-яких причин на тривалий строк (більше 60 днів); об'єкти незавершеного будівництва та/або які будуються, самочинне будівництво.

Відповідно до підпункту 5.12.13 пункту 5.12 Частини 2 договору страхування, не є страховим випадком пошкодження та/або знищення застрахованого майна внаслідок протиправних дій третіх осіб щодо яких страхувальником не було подано заяви, повідомлення про вчинене правопорушення.

Відповідно до підпункту 5.16.12 пункту 5.16 Частини 2 договору страхування, страховик у будь-якому випадку не відшкодовує прямі або непрямі збитки внаслідок (не є страховим випадком збитки внаслідок): аварійного стану, ветхості, старості, корозії, окислення, фізичного зносу застрахованого майна.

Серед причин відмови у виплаті страхового відшкодування у пункті 13 підпункту 13.7 договору страхування, подія не є страховим випадком відповідно до умов Розділу 5 цього договору.

На підставі аналізу вказаних документів та наведених умов договору страхування відповідач не визнав події із застрахованим майном 01.06.2016 та 08.06.2016 страховими випадками, тому відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Дослідивши подані сторонами документи в їх сукупності, суд погоджується з обґрунтуваннями відповідача щодо відсутності підстав вважати вказаний випадок страховим, з огляду на неподання страхувальником усіх необхідних для цього документів.

Окрім того суд зазначає, що подана позивачем копія локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 від 01.12.2016, який складений за твердженнями позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Случ» (відбиток печатки на копії не чіткий), не може вважатися документом, на підставі якого може бути визначений розмір матеріального збитку в розумінні положень договору страхування.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування (подати допомогу, виконати послуг тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1.3 договору страхування вигодонабувачем є Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України "Про страхування".

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Із матеріалів справи вбачається, що вигодонабувач - Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради залучений до участі у справі як третя особа та згідно зі ст. 27 ГПК України самостійних позовних вимог до страховика про стягнення на його користь страхової виплати не заявив. Хоча у даній справі вигодонабувач повинен був звернутися до суду із самостійними позовними вимогами.

Стягувати страхову виплату зі страховика в даному випадку є правом вигодонабувача.

Крім цього, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради також не порушувало питання про стягнення страхового відшкодування на користь вигодонабувача, жодних письмових пояснень в матеріали справи не надало.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено перед судом наявності усіх ознак страхового випадку та підстав та розміру виплати за його наслідками страхового відшкодування відповідачем, а також суб'єктивного права у Рівненської громадської організації «Комбат Самбо» вимагати такої виплати, тому суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані і вони не підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні заявлених позовних вимог, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.04.2017

Суддя О.М. Ярмак