ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2017 р. Справа № 918/73/17

Суддя Марач В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ-ТРАНС"

до відповідача 1 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

до відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська продуктова компанія"

про стягнення заборгованості за надані транспортні послуги перевезення вантажу в міжнародному сполученні в сумі 21 066,00 грн.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : Сагат Б.Р.;

Від відповідачів : не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛ-ТРАНС" (надалі Позивач або Товариство) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі Відповідач 1 або ФОП), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська продуктова компанія" (надалі Відповідач 2 або Товариство) в якому просить стягнути заборгованість за надані транспортні послуги перевезення вантажу в міжнародному сполученні в сумі 21 066,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, шо між ФОП ОСОБА_1 та ТзОВ "ОЛ-ТРАНС" було укладено заявку - договір на транспортно - експедиційне обслуговування і перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 135, відповідно до якого Товариством "ОЛ-ТРАНС" 26.05.2015 р. було здійснено перевезення вантажу - вогнетривкі суміші (маса брутто 3,816 т), що підтверджується відповідною CMR № 018495, вартість даного перевезення становить 21 066,00 грн. Товариством "ОЛ-ТРАНС" на адресу ФОП ОСОБА_1 було відправлено рахунок № 290 від 29.05.2015 р. про оплату вищезгаданих транспортних послуг, проте дані кошти не сплачені. 27.10.2015 року позивач звернувся до відповідача 1 із вимогою про сплату заборгованості. 29.05.2015 між ТзОВ "ОЛ-ТРАНС" та ТзОВ "Рівненська продуктова компанія" укладено договір поруки, відповідно до якого Поручитель (ТзОВ "Рівненська продуктова компанія") зобов'язується відповідати перед Кредитором (ТзОВ "ОЛ-ТРАНС") за виконання ФОП ОСОБА_1 своїх майнових зобов'язань, що виникли (виникнуть) між ним (Боржником) та Кредитором у відповідності до заявки - договору № 135 від 18.05.2015 р.

Представники відповідачів в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, наявних в матеріалах справи.

Ухвалами суду від 13.02.2017 р., 28.02.2017 р., 14.03.2017 р., 28.03.2017р. від Позивача витребовувалися матеріали необхідні для вирішення спору, зокрема докази існування правовідносин по перевезенню між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, та існування в останнього зобов'язання по оплаті вартості зазначених перевезень.

Матеріали, які витребовувалися вищезазначеними ухвалами у Позивача необхідні для вирішення спору, так як саме на підставі них встановлюються факти виникнення між Позивачем та Відповідачем правовідносин стосовно надання послуг перевезення вантажів в міжнародному сполученні та, відповідно, виникнення цивільних прав та обов'язків між зазначеними особами.

Відповідно до статті 32 Господарського кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно ж до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Таким чином не надання Позивачем витребовуваних доказів позбавляє суд можливості всебічно, повно і об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи.

Відповідно до п. 5 ч.1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, господарський суд приходить до висновку про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ-ТРАНС" без розгляду.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ст.81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду. Представником позивача заявлено усне клопотання про повернення йому судового збору.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛ-ТРАНС" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська продуктова компанія" про стягнення заборгованості за надані транспортні послуги перевезення вантажу в міжнародному сполученні в сумі 21 066,00 грн. залишити без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛ-ТРАНС" (35361, Рівненська область, Рівненський район, с. Дядьковичі, вул. Млинівська, 55а, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1600,00 (одну тисячу шістсот) грн., сплачений по платіжному дорученню № 10375 від 19 січня 2017 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 918/73/17.

Суддя Марач В.В.