ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 р. Справа №917/1915/16

За позовом 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей", с. Карпилівка, Лубенський район, Полтавська область, 37521

2. ОСОБА_1, вул. Миру, №6, с.Карпилівка, Лубенський район, Полтавська область, 37521

до 1. ОСОБА_2, вул. Кононівська, 148, м.Лубни, Полтавська область, 37500

про визнання втрати особою корпоративних прав

треті особи, які яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1. ОСОБА_3, вул. Дружби, 24, с. Карпилівка, Лубенський район, Полтавська області, 37521;

2. ОСОБА_4, вул.Миру,7, с. Карпилівка, Лубенський район, Полтавська області, 37521.

3. Державного реєстратора Лубенської районної державної адміністрації, 37503, пл. ак. Бекетова, 19, м. Лубни, Полтавська область.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача 1: ОСОБА_5

від позивача 2: відсутні

від відповідача: ОСОБА_6

від третьої особи 1: ОСОБА_5

від третьої особи 2, 3: відсутні

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право учасника СТОВ "Прометей" станом на 01.03.2016 р.

Від представника позивача 2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Суд подане клопотання прийняв та залучив до матеріалів справи.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, надав клопотання про витребування у позивача ОСОБА_1 оригіналу накладної №12 від 23.04.2002 р. та про винесення ухвали, відповідно до якої направити дану накладну до правоохоронних органів для організації досудового розслідування в порядку КПК України.

Представник третьої особи 1 проти задоволення позову заперечує (а.с.206).

Представник третьої особи 2 в судове засідання не з'явився, вимог попередніх ухвал суду не виконав.

Представник третьої особи 3 в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 08.02.2015 року провадження у справі зупинено для проведення перевірки Прокуратурою Полтавської області.

Лубенською місцевою прокуратурою 20.03.2017р. повернуті матеріали справи №917/915/16. В супровідному листі прокуратурою зазначено, що органи прокуратури позбавлені повноважень щодо проведення перевірок у порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів, в результаті чого проведення прокурорської перевірки з порушених питань та вжиття заходів реагування унеможливлено.

11 січня 2017 року в судовому засіданні представник позивача 1 СТОВ "Прометей" заявив суду про відмову від позову. Оскільки дана дія заявника не суперечить законодавству та не порушує чиїх - небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд приймає заяву позивача 1 СТОВ "Прометей" про відмову від позову та припиняє провадження по справі в частині заявлених вимог СТОВ "Прометей", на підставі п.4 ст. 80 ГПК України.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 р.).

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

12 лютого 2000 року засновниками сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" підписано установчий договір та затверджено Статут. До складу засновників ввійшли: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В Статутний Фонд ТОВ Прометей повинно було бути внесено майно засновників вартістю17905 грн, яке передано з КСП Карпилівське . Розмір внесків становить:

1.Поцяпун ОСОБА_7 - 36 % від внеску до статутного фонду в сумі 6446 грн.;

ОСОБА_8 - 21% від внеску до статутного фонду в сумі 3760 грн.;

ОСОБА_9 - 32 % від внеску до статутного фонду в сумі 5729 грн. (фактично внесено 2516 грн., з них: 1829 грн. - вартість майнового паю, 687 грн. -заробітна плата, не було внесено 3213 грн.); 4.Далада ОСОБА_10 - 11% від внеску до статутного фонду в сумі 1970 грн..

У квітні 2002 року ОСОБА_6 повідомив засновників, що не зможе приймати участі в роботі ТОВ Прометей та його вимогу йому було передано його частку статутного фонду. Він отримав автомобіль вартістю в 6500 грн. на 2004 рік. Як вбачається з листа Лубенського ВРЕР ДАІ автомобіль був знятий з обліку з СТОВ Прометей і проданий.

16 квітня 2016 року ОСОБА_3 і ОСОБА_6 скликали загальні збори, вважаючи, що вони мають у Статутному Фонді ТОВ Прометей 53 відсотки, за яким обрали нового директора і внесли зміни до Статуту ТОВ Прометей.

В поясненнях до позову Позивачі зазначають, що отримання ОСОБА_6 майна товариства в рахунок оплати внеску до статутного капіталу (накладна від 23.04.2002 року) підтверджує втрату ним корпоративних прав.

Також, таку втрату підтверджує протокол загальних зборів СТОВ Прометей від, 12.03.2008 року, котрим затверджено частки статутного капіталу, та його розмір - 10 904 гри. Дана сума обумовлена тим, що капітал при створенні в розмірі 17 905 гри. зменшено на частку ОСОБА_6 в розмірі 3 760 гри. як такого, що вийшов з товариства, та зменшено на недовнесені ОСОБА_3 до капіталу кошти в сумі 3213 грн.

Вважаючи, що з витребуванням і отриманням своєї частки з майна статутного фонду СТОВ Прометей громадянин ОСОБА_6 втратив право учасника товариства і всі інші корпоративні права, які виникли у нього з часу внесення ним, передбаченого установчим договором, внеску при заснуванні СТОВ Прометей позивачі звернулися до суду.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно статті 52 Закону України Про господарські товариства статутний капітал; товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень:

про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю Внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

про ліквідацію товариства.

Зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства.

В статті 54 Закону України Про господарські товариства передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Частиною першою статті 58 Закону України Про господарські товариства встановлено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

До компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю належить і питання виключення учасника з товариства.

Відповідно до пункту 4 статті 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для державної реєстрації зміндо відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документ:

1) заява про державну реєстрацію: змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою;

3) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею

36 цього Закону;

4) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

5) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

У п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Відповідно до ст.ст. 54, 64 Закону України "Про господарські товариства" при виключенні учасника з товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі.

Позивачі не надали суду належних доказів подачі ОСОБА_6 заяви про вихід та доказів виплати вартості частини майна товариства.

Відповідно до відзиву посилання Позивачів щодо повернення засновнику (учаснику) Товариства ОСОБА_6 його частки статутного фонду у вигляді автомобіля САЗ 3508 1990 року випуску і відповідно його втрати корпоративного права як засновника спростовуються довідками ТСЦ 5343 №18 від 15.01.2016 року та №590 від 20.12.2016 року що вказують на те, що вищевказаний автомобіль СТОВ Прометей був придбаний гр. ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу ( том І а.с. 217, том ІІ а.с.14).

Подані копії накладних №6 від 30.03.2004р., №12 від 23.04.2002р., актів передачі майна, протоколів зборів (том ІІ а.с.10-40) не підтверджують факту виходу ОСОБА_6 з СТОВ "Прометей".

11 січня 2017 року в судовому засіданні представник позивача 1 СТОВ "Прометей" заявив суду про відмову від позову. Суд на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України припинив провадження по справі в частині заявлених вимог СТОВ "Прометей".

Зі змісту пояснюючої записки (том ІІ а.с.32) вбачається що, ОСОБА_1 як директор СТОВ Прометей був обізнаний про те, що 23 квітня 2002 року згідно рішення зборів від 23.04.2002р., ОСОБА_6 в зв"язку з виходом зі складу засновників СТОВ "Прометей" забрав майно на суму 6 500,00 грн. - автомобіль САЗ 26-20, згідно поданої заяви. В березні 2004р. ОСОБА_6 звернувся з проханням допомогти переоформити автомобіль на себе. Після переоформлення з"ясувалося, що заява ОСОБА_6 про вихід з СТОВ "Прометей" та рішення зборів від 23.04.2002 року зникли і директор мав сам домовитися про подачу заяви ОСОБА_6 про вихід з товариства.

Отже, позивачі дізналися про те, що ОСОБА_6 не вийшов зі складу учасників СТОВ "Прометей" у 2004 році.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, проте, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що відповідачем до прийняття рішення у справі було подано заяву про застосування позовної давності (том І а.с. 202), суд вважає наявними підстави для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок позивача - 2 ОСОБА_1 (ст. 49 ГПК України).

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Припинити провадження в частині заявлених вимог сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прометей" на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

3. В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Повне рішення складено 10.04.2017 року

Суддя Гетя Н.Г.