ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р.Справа № 922/319/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту", м. Харків
про зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 151-16 від 28.12.2016 р.

ОСОБА_2, довіреність № 143-16 від 28.12.2016 р.

ОСОБА_3, довіреність № 177-16 від 03.04.2017 р.

відповідача - ОСОБА_4, директор

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту" скласти, підписати акт здачі - приймання робіт за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р. та направити його для підписання на адресу Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_5"; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту передати Державному підприємству Завод імені ОСОБА_5 документацію за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р., а саме паспорт водного господарства. Судові витрати просить покласти на відповідача.

10.02.2017 р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх.№ 4645) згідно якого просить суд відхилити в повному обсязі позов позивача та зобов'язати ДП "Завод імені ОСОБА_5" підписати акт виконаних робіт № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р. При цьому відповідач вказував, що 08.11.2016 р. ТОВ "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту" (виконавець) повідомив ДП "Завод імені ОСОБА_5" (замовника) про закінчення робіт по договору № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р. та передав рахунок-фактуру на останню оплату згідно п. 2.2 вищевказаного договору. 18.11.2016 р. замовник здійснив останню оплату. Згідно п. 4.5 договору № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р., по закінченню робіт, після повної оплати згідно п. 2.2., та підписання сторонами акту виконаних робіт, замовнику надається наступна документація: - паспорт водного господарства. 23.11.2016 р. позивачу було передано акт виконаних робіт № ОУ-0000041 для підписання, але з 23.11.2016 р. по 01.02.2017 р. позивачу не було передано підписаний ДП "Завод імені ОСОБА_5" акт та ніхто з представників замовника не з'являвся для отримання паспорту водного господарства. За таких обставин відповідач вказує, що ним було повторно відправлено позивачу акт № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р. з проханням підписати його та передати відповідачу, а також надіслати представника ДП "Завод імені ОСОБА_5" для отримання паспорту водного господарства.

Ухвалою суду по справі від 23.03.17р. було задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч. 1 ст. 69 ГПК України, строк вирішення спору продовжено по 07.04.17 р., розгляд справи відкладено на 03.04.2017 р. до 10:00.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх.№ 10746 від 30.03.2017 р.). Надані документи судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

Від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення (вх.№ 10887 від 03.04.2017 р.), які судом прийняті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд приходить до висновку про можливість розгляду даної справи, оскільки суд надав достатньо часу для сторін щодо надання ними доказів, пояснень та заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

12.11.2015 р. між Державним підприємством Завод імені ОСОБА_5 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту (виконавець) укладено договір № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р. (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, в рамках виконання договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт: розробка документації для отримання паспорту водного господарства (надалі - ПВГ) та узгодження ПВГ в КП Харківводоканал.

Загальна вартість передбачених договором робіт складає 25500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4250,00 грн. (п. 2.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору, порядок оплати робіт за договором замовник здійснює наступним чином:

- передплата складає 50% від загальної вартості передбачених договором робіт;

- 50% від вартості договору замовник виплачує після отримання повідомлення від виконавця про закінчення робіт по узгодженню документації згідно з п. 1.1.2. договору.

Пунктом 3.1. договору було передбачено, що строки виконання робіт за договором становлять 30 (тридцять) днів з дня отримання попередньої сплати за виконання робіт.

Згідно п. 4.2. договору, передача розробленої у встановленому порядку документації від виконавця до замовника, здійснюється супровідними документами виконавця та повертається замовником з підписами або зауваженнями протягом семи днів.

Відповідно п. 4.5. договору, по закінченню робіт, після повної оплати згідно п. 2.2. та підписання сторонами акту виконаних робіт замовнику надається ПВГ.

Відповідно п. 4.7. договору, робота вважається виконаною після підписання акту здачі-приймання робіт, що підтверджує відсутність претензій зі сторони замовника.

Згідно п. 4.9. договору, вся документація щодо виконаної роботи передається замовнику після підписання акту виконаних робіт.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) днів з моменту одержання акту здачі-приймання робіт, підписати акт здачі-приймання робіт і передати його виконавцеві, а у випадку наявності обґрунтованих зауважень до наданих виконавцем робіт, у п'ятиденний строк від дня одержання акту здачі-приймання робіт направити виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання акту здачі-приймання робіт.

Відповідно до п. 10.1. договору, договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами узятих на себе зобовязань за даним договором.

Як вбачається з матеріалів справи виконавцем виставлялись замовнику на оплату за договором наступні рахунки-фактури: № СФ-0000241 від 11.11.2015 р. на суму 12750,00 грн. та рахунок-фактура № СФ-0000107 від 08.11.2016 р. на суму 12750,00 грн., за розробку документації для отримання ПВГ, що разом складає 25500,00 грн.

Згідно позову позивач вказує, що ним 25.11.2015 р. здійснено попередню оплату у сумі 12750,00 грн. в підтвердження чого надає банківську виписку від 25.11.2015 р. (том 1 а.с. № 32). Господарський суд, дослідивши банківську виписку від 25.11.2015р., встановив, що згідно неї в призначенні платежу зазначено інший договір та інший рахунок, ніж ті які виставлялися відповідачем позивачу за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р.

Разом з цим, судом встановлено, що листом № 08/11-1 від 08.11.2016 р. відповідач повідомив позивача, що ПВГ погоджено КП "Харківводоканал", та вказував про надіслання рахунку-фактури № СФ-0000107 від 08.11.2016 р. згідно п.2.2. договору.

Також, судом встановлено, що згідно листа № 01/02-01 від 01.02.2017 р. відповідач вказував, що він 08.11.2016 р. повідомив позивача про закінчення робіт по договору, та ним було передано рахунок-фактуру на останню оплату згідно п.2.2. договору. 18.11.2016 р. позивач здійснив цю останню оплату.

Крім того, у листі № 01/02-01 від 01.02.2017р. відповідач вказував, що 23.11.2016 р. позивачу було передано акт виконаних робіт № ОУ-0000041 для підписання, але з 23.11.2016 р. по 01.02.2017 р. відповідачу не було передано підписаний ДП "Завод імені ОСОБА_5" акт та ніхто з представників замовника не з'являвся для отримання паспорту водного господарства. Тому він повторно відправляє позивачу акт № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р. з проханням підписати його та передати відповідачу, або надіслати представника ДП "Завод імені ОСОБА_5".

Так, відповідачем була додана до відзиву на позовну заяву копія акту № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.11.2016 р.

Проте, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази передачі 23.11.2016р. відповідачем позивачу акту № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.11.2016 р.

23.03.2017 р. позивач надав до суду додаткові пояснення (вх.№ 9845) в яких вказував, що після відкриття провадження по справі, а саме 06.02.2017 р. на адресу позивача надійшов лист №01/02-01 від 01.02.2017 р. із актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р. Однак, акт здачі-приймання робіт був складений неналежним чином та не відповідав вимогам чинного законодавства (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88), а також фактичним обставинам справи. За результатами аналізу акту здачі-приймання робіт, надісланого відповідачем разом із листом № 734/16 від 09.02.17 р., позивачем було встановлено, що в ньому допущені помилки, а саме не правильно зазначено посаду Генерального директора Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" та у зв'язку з тим, що дата складання зазначеного акту є недостовірною та повинна бути датована за лютий місяць 2017 р., оскільки цей акт направлено саме в лютому 2017 р. та повинен був підписуватись в той же місяць, а не в листопаді 2016р.

Згідно додаткових пояснень від 03.04.2017 р. вх. № 10887 позивач вказує, що 27.03.2017р. листом відповідача № 21/03-1 від 21.03.2017р. на адресу ДП Завод імені ОСОБА_5 надійшло два примірника акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000041 від 23.11.2016р. по договору №15/38-1801дп від 12.11.2015р., в тексті яких вказано, що ТОВ Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту (виконавець) були проведені такі роботи (надано послуги) по договору №15/38-1801дп від 12.11.2015 р., а саме: розроблено документацію для отримання паспорта водного господарства та узгоджено в КП Харківводоканал. 30.03.2017р. замовником підписано (затверджено) та скріплено печаткою підприємства обидва примірники акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р. В цей же день, 30.03.2017 р. замовником в телефонному режимі повідомлено виконавця про підписання вищевказаних актів.

Крім того, в телефонному режимі представником виконавця запропоновано прибути представнику замовника 31.03.2017р. за фактичною адресою місцезнаходження виконавця: м. Харків, площа Павлівська, буд. 10, з метою передати один примірник підписаного акту та з метою передачі виконавцем представнику замовника паспорта водного господарства. 31.03.2017 р. представники замовника прибули за вказаною адресою з метою передачі акта та отримання паспорта водного господарства.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що директор відповідача ОСОБА_4 відмовився отримати підписаний зі сторони позивача примірник акту та передати паспорт водного господарства, про що представниками позивача складено відповідний акт від 31.03.2013 р.

Враховуючи, що директором відповідача було відмовлено представникам позивача у передачі акта та паспорта водного господарства, у відповідь на лист №21/03-1 від 21.03.2017р. замовником направлено на адресу виконавця лист №1663/16 від 31.03.2017р. Зазначеним листом позивач запропонував відповідачу з'явитися за місцезнаходженням замовника за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, для отримання примірника акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000041 від 23.11.2016 р., підписаного та скріпленого печаткою замовника та для передачі замовнику належним чином оформленого та узгодженого паспорта водного господарства відповідно до умов договору.

За таких обставин з матеріалів справи вбачається, що паспорт водного господарства погоджено в КП Харківводоканал (лист КП Харківводоканал № 6513 від 10.11.16р.), замовником здійснена повна оплата в сумі 25500,00 грн., акт виконаних робіт по договору між сторонами підписаний в процесі розгляду справи 30.03.17р., проте паспорт водного господарства станом на 03.04.17р. відповідачем не переданий замовнику в порушення п. 4.5. договору.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України закріплений принцип свободи договору. Як встановлено її положеннями, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 2 ст. 67 Господарського кодексу України, підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Частина 4 статті 179 Господарського кодексу України передбачає, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони можуть погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечить законодавству.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищевикладене господарський суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині зобовязання відповідача скласти, підписати акт здачі - приймання робіт за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р. та направити його для підписання на адресу Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_5" підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача передати Державному підприємству Завод імені ОСОБА_5 документацію за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р., а саме паспорт водного господарства підлягають задоволенню у звязку з їх доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, та те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд відповідно до ст. 49 ГПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 3200,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 67, 179, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту" (61003, м. Харків, пров. Дубового, буд. 9В; ) передати Державному підприємству "Завод імені ОСОБА_5" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) документацію за договором № 15/38-1801дп від 12.11.2015 р., а саме паспорт водного господарства.

В частині вимог щодо зобов'язання складання, підписання акту здачі - приймання робіт за договором № 15/38-1801дп від 12.11.15р. та направлення його для підписання позивачеві, - провадження у справі припинити у звязку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський науковий центр екологічних досліджень та аудиту" (61003, м. Харків, пров. Дубового, буд. 9В; ) на користь Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_5" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 10.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_6