ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2017 р.Справа № 916/142/17

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю „СЕРВІС МЯСО

Відповідач: Приватне підприємство „ІНСТАЛ ТРЕЙД

Про визнання договору розірваним та стягнення збитків

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- згідно довіреності від 17.11.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2- директор, ОСОБА_3- згідно довіреності №8 від 13.03.2017р.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „СЕРВІС МЯСО, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства (далі-ПП) „ІНСТАЛ ТРЕЙД про визнання розірваним договору №34/12-07 від 13.07.2016р. між ТОВ „СЕРВІС МЯСО та ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД, а також стягнення з відповідача збитків у розмірі 78 750 грн.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Позивач у справі зазначає, що 13 липня 2016р. між ТОВ „СЕРВІС МЯСО (Замовник) та ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД (Виконавець) був укладений договір №34/12-07, згідно якого Замовник приймає та доручає , а Виконавець постачає матеріали та виконує роботи щодо укладання „промислової бетонної підлоги на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, вул.Шота Руставелі,7. Строк дії Договору: з моменту підписання до 13.07.2017р.

Відповідно до п.2.2. Договору Виконавець зобовязався виконати роботи згідно цього Договору в обємах та строки , зазначені у заявці Замовника. Згідно розділу 3 Договору вартість робіт та послуг за цим Договором складає 60 000 грн. (з ПДВ). Авансовий платіж на закупівлю матеріалів та початок робіт становить 80% від загальної суми кошторисної вартості та становить 48 000 грн. Кінцевий розрахунок 20% вартості сплачується після підписання акту виконаних робіт у розмірі 12 000 грн. Ціни на матеріали та вартість робіт визначаються на підставі додатків, узгоджених сторонами , які є невідємною частиною Договору.(п.1.2 Договору). Додатком до Договору сторони узгодили найменування робіт , необхідні матеріали та їх вартість.

Згідно п.4.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим Договором згідно чинного законодавства України.

Платіжним дорученням №236 від 13.07.2016р. ТОВ „СЕРВІС МЯСО перерахувало ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД грошові кошти у розмірі 48 000 грн. у якості часткової оплати за ремонтні роботи згідно з Договором №34/12-07 від 13.07.2016р. (з ПДВ).

Позивач зазначає, що 04 серпня 2016р. ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД повідомило про завершення робіт щодо укладки промислової наливної підлоги на обєкті позивача та надало гарантійний талон, у звязку з чим платіжним дорученням №278 від 05.08.2016р. ТОВ „СЕРВІС МЯСО перерахувало ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД грошові кошти у розмірі 12 000 грн. у якості оплати за ремонтні роботи згідно з Договором №34/12-07 від 13.07.2016р. (з ПДВ).

Але, після першого дня експлуатації підлоги на ній стали зявлятися недоліки (здуття та тріщини), у звязку з чим ТОВ „СЕРВІС МЯСО відмовився підписувати акт приймання-передачі робіт та зазначив про необхідність усунення недоліків. З урахуванням зазначеного ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД було виконано відповідний косметичний ремонт. У подальшому позивач дотримався рекомендацій Виконавця та не починав експлуатацію обєкту (цеху) протягом семи днів після завершення ремонту. Разом з тим, вже після двох днів експлуатації відремонтованої підлоги, на всій поверхні підлоги обєкту знов почали зявлятися недоліки (здуття та тріщини).

Позивач зазначає, що на неодноразові звернення щодо усунення недоліків Виконавець не відреагував, у звязку з чим 30.11.2016р. на адресу ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД було направлено претензію №1 щодо виконання взятих на себе зобовязань зі здійснення гарантійного ремонту промислової епоксидної підлоги ТОВ „СЕРВІС МЯСО, яка розміщена за адресою: м.Одеса, вул..Миколаївська дорога, 235. Але, зазначену претензію відповідачем отримано не було та її повернуто поштою з відміткою „ за закінченням строку зберігання.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД неналежним чином виконав свої зобовязання за Договором щодо проведення робіт з укладки (монтажу) промислової наливної підлоги та ухилилося від виконання гарантійного ремонту, адже, ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД знало та не могло не знати з якою метою буде використовуватись підлога на обєкті позивача (цех для заготівлі мяса) так як безпосередньо виконував роботи у цьому приміщенні. При цьому навмисно не попередив Замовника про те, що замовлена підлога може бути непридатною для використання в цеху для виробництва мяса. Разом з тим, обєкт договору підряду (підлога) не відповідає необхідним вимогам якості для такого роду приміщень та відповідної мети експлуатації, що підтверджується фактичним станом підлоги.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. З урахуванням зазначеної норми законодавства , позивач у справі просить суд визнати розірваним Договір №34/12-07 від 13.07.2016р. між ТОВ „СЕРВІС МЯСО та ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД , а також стягнути з відповідача збитки у розмірі 78 750 грн., які полягають у необґрунтованих витратах, понесених ТОВ „СЕРВІС МЯСО у звязку із оплатою неякісної роботи та матеріалів (60 000 грн.) за Договором №34/12-07 від 13.07.2016р., а також у витратах, які має понести позивач при демонтажі неякісно монтованої ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД підлоги (середня ринкова вартість демонтажу наливної підлоги в м.Одеса складає 250 грн. за 1 кв.м = 75 кв.м х 250 грн. = 18 750 грн. ).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що дійсно, 13 липня 2016р. між ТОВ „СЕРВІС МЯСО (Замовник) та ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД (Виконавець) був укладений Договір №34/12-07, але предметом цього Договору, згідно п.1. 1, є постачання матеріалів та виконання Виконавцем робіт по укладці „промислової тонкошарової епоксидної підлоги на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 235.

Відповідач зазначає, що Договір №34/12-07 від 13.07.2016р., предметом якого було постачання матеріалів та виконання ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД робіт щодо укладання „промислової бетонної підлоги на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, вул.Шота Руставелі,7, ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД ніколи не укладало.

У додатку №1 до Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. сторони узгодили попередню вартість робіт та матеріалів у розмірі 60 000 грн. При цьому, відповідно до п.3.3. Договору авансовий платіж на закупівлю матеріалів та початок робіт становить 80% від загальної суми кошторисної вартості та становить 48 000 грн. Відповідач зазначає, що після отримання від Замовника авансового платежу , він розпочав роботи , передбачені умовами Договору. У подальшому сторони уклади Додаткову угоду №2 про зміну суми кошторису і договору №34/12-07 від 13.07.2016р., якою додатково передбачили проведення робіт та придбання матеріалів на суму 21 091 грн.

Відповідач зазначає, що він виконав роботи на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, Миколаївська дорога, 235 у чіткій відповідності до „Технологической нструкции. Эпоксидные паропроницаемые покрытия ТМ «Анкопласт». ТУУ В.2.7.-1-97, Технологічної інструкції №1 „Устройство финишного эпоксидного паропроницаемого покрытия для легких эксплуатационных нагрузок АНКОТОП У», затвердженої ТОВ „КЛС-ГРУП України 11.07.2016р. 03 серпня 2016р. сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі робіт, виконаних по Договору №34/12-07 від 13.07.2016р., згідно якого „выполненная работа удовлетворяет условиям договора и в надлежащем порядке оформлена.» При цьому , сторони зазначили у акті , що договірна ціна складає 81 091 грн. , сплачено авансів- 60 100 грн. , залишок- 20 991 грн.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що позивач прийняв виконані роботи за актом приймання-передачі, не мав претензій щодо якості виконаних робіт.

Відповідач також зауважив, що відповідно до умов п. 4 наданої ТОВ „СЕРВІС МЯСО 04.08.2016р. гарантії експлуатація наливної підлоги має здійснюватися у приміщеннях з температурним режимом до (-20 С) та не раніше ніж через 7 діб з моменту залиття підлоги. При цьому, відповідач вважає надані позивачем до матеріалів фотографії підлоги неналежними та недопустимими доказами, адже, з зазначених фотографій не можливо встановити де та коли вони Були зроблені, та яке відношення вони мають до даної справи.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що він належним чином, у відповідності до умов Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. виконав прийняті на себе зобовязання , у звязку з чим відсутні підстави для розірвання зазначеного Договору . Крім того, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД будь-яких збитків, що можуть випливати з зазначеного Договору.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати ,яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі , а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Визначення поняття збитків наводяться також у ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

При цьому стаття ст. 33 ГПК України покладає на кожну зі сторін, що беруть участь у справі, обов'язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, на сторону, що вимагає відшкодування збитків згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, покладається обов'язок доказування розміру збитків, завданих йому порушенням зобов'язання.

Як вбачається з тексту позовної заяви, під збитками у сумі 78 750 грн. позивач зазначив: реальні витрати, понесені ним у вигляді плати за Договором №34/12-07 від 13.07.2016р. (60 000 грн. ) , та витрати, які позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права (18 750 грн.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобовязань, прийнятих за умовами Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. ( в редакції, наданій до суду позивачем). При цьому, у судовому засіданні представник позивача не заперечував щодо наявності Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. в редакції відповідача, згідно якої ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД, як Виконавець, мало поставити матеріали та виконати роботи по укладці „промислової тонкошарової епоксидної підлоги на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 235.

Слід зауважити, що умовами Договору сторони не передбачили будь-яких обовязкових вимог до робіт , які має здійснювати Виконавець, зокрема, щодо їх якості, відповідності будівельним нормам тощо. Сторони також не передбачили певного порядку прийняття виконаних робіт, оговоривши лише, що виконані роботи оформлюються актом приймання-передачі виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД виконало роботи на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, Миколаївська дорога, 235, про що 03 серпня 2016р. сторонами було складено та підписано акт прийому-передачі робіт, виконаних по Договору №34/12-07 від 13.07.2016р., згідно якого „выполненная работа удовлетворяет условиям договора и в надлежащем порядке оформлена.». Зазначений акт позивачем не оспорений. Навпаки, вже після його підписання ТОВ „СЕРВІС МЯСО сплатило Виконавцю 12 000 грн., чим підтвердило прийняття виконаних робіт.

За таких обставин, на думку суду, позивачем не доведено неналежне виконання ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД прийнятих на себе зобовязань за Договором №34/12-07 від 13.07.2016р. щодо постачання матеріалів та виконання робіт по укладці „промислової тонкошарової епоксидної підлоги на обєкті Замовника за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 235.

При цьому, суд погоджується з позицією відповідача у справі щодо наданих до матеріалів справи у якості доказів неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань фотографій, з яких дійсно неможливо встановити де та коли вони були зроблені, та яким чином вони стосуються предмету спору у даній справі.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, відсутні правові підстави щодо застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що позивачем у справі взагалі не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування вимоги щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 18 750 грн. витрати , які має понести позивач при демонтажі неякісно монтованої підлоги. Згідно письмових пояснень позивача, таку суму він розраховує витратити виходячи з „консультацій з профільними організаціями, які займаються демонтажем бетонних конструкцій. При цьому, як за умовами Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. відповідач виконав роботи по укладці „промислової тонкошарової епоксидної підлоги.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стосовно вимоги позивача щодо визнання розірваним Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. між ТОВ „СЕРВІС МЯСО та ПП „ІНСТАЛ ТРЕЙД, слід зазначити, що у тексті позовної заяви та поясненнях по справі позивачем не наведено нормативно-правового обгрунтування зазначеної позовної вимоги. За загальним правилом, для обрання стороною у справі такого способу захисту свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, слід вчинити певні дії, повязані із розірванням договору , зокрема, якщо такий певний порядок сторони передбачили умовами договору. У даному ж випадку, умовами Договору №34/12-07 від 13.07.2016р. взагалі не передбачено порядку розірвання Договору, у звязку з чим сторони при вирішенні питань щодо розірвання цього Договору мають керуватися нормами чинного законодавства України, зокрема, ст..ст.651 та 652 Цивільного кодексу України. Позивач у справі не надав до матеріалів справи належних та допустимих доказів наявності встановлених зазначеними статтями Цивільного кодексу України обставин для розірвання Договору №34/12-07 від 13.07.2016р.

За таких обставин, на думку суду, позовна заява ТОВ „СЕРВІС МЯСО є необґрунтованою, матеріалами справи не підтверджена, у звязку з чим не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕРВІС МЯСО - відмовити повністю .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10 квітня 2017 р.

Суддя Н.В. Рога