УХВАЛА

04.04.2017 р.Справа № 910/3301/17

За позовом Компанії "Філіп Морріс Брендз С.а.р.л." (Philip Morris Brands S.a.r.l.)

до 1) Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American

Tobacco (Brands) Limited)

2) Державної служби інтелектуальної власності України

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Шатов І.О. за довіреністю № б/н від 22.02.2017 р.;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Ресенчук В.М. за довіреністю № 1-8/8570 від 21.11.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія "Філіп Морріс Брендз С.а.р.л." (Philip Morris Brands S.a.r.l.) звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) та Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Ухвалою суду від 01.03.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.03.2017 р.

У судовому засіданні 29.03.2017 р. представник позивача подав пояснення по справі.

Ухвалою від 29.03.2017 р. розгляд справи відкладено на 04.04.2017 р.

У судовому засіданні 04.04.2017 р. представник позивача підтримав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 28.02.2017 р.

Представник відповідача-2 залишив вирішення питання про вжиття заходів до забезпечення позову на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги вказаної заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 Кодексу, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 судам роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги Компанії "Філіп Морріс Брендз С.а.р.л." (Philip Morris Brands S.a.r.l.) обґрунтовані тим, що позивач є власником торговельної марки MUSE, захищеної міжнародною реєстрацією №879287 від 22.02.2006 р. за Мадридським протоколом, зареєстрованої для товарів 34 класу МКТП.

25.08.2016 р. Державною службою інтелектуальної власності України (відповідач-2) зареєстровано за Компанією Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) (відповідач-1) знак для товарів і послуг FUSE для товарів 34 класу МКТП, про що видано Свідоцтво України на знак для товарів і послуг №215959 від 25.08.2016 р.

Як зазначає позивач, знак для товарів і послуг FUSE за Свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №215959 від 25.08.2016 р., являється схожим настільки, що його можна сплутати з торговельною маркою MUSE за міжнародною реєстрацією №879287 від 22.02.2006 р., та зареєстровані для одних і тих же товарів.

У заяві про вжиття заходів до забезпечення позову позивач просить суд до винесення рішення у даній справі заборонити Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) здійснювати будь-які дії щодо відчуження повністю чи частково Свідоцтва України на знаки для товарів і послуг №215959 від 25.08.2016 р., відмовлятись від охорони в Україні спірного Знака; здійснювати дії, пов'язані з внесенням до Міжнародного реєстру будь-яких змін, пов'язаних зі зміною власника Знаку за Свідоцтвом України №215959 від 25.08.2016 р.; а також заборонити Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) здійснювати будь-які дії, пов'язані із введенням в цивільний оборот товарів та матеріалів з використанням спірного Знаку.

Відповідно до п. 10 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування, зокрема, своїх вимог. Наведене стосується й вимоги щодо забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9).

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявлених заходів до забезпечення позову, та що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

При цьому, судом взято до уваги відсутність доказів, які б підтверджували намір Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) здійснювати дії щодо відчуження, зміни власника чи відмови від правової охорони за Свідоцтвом України на знаки для товарів і послуг №215959 від 25.08.2016 р.

Самі лише припущення позивача, не підтверджені жодним доказом, про унеможливлення або утруднення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, не являються доказами реальної можливості настання зазначених обставин та, відповідно, не можуть являтись підставами для вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, суд зазначає, що позивачем не доведено того, що заборона Компанії Брітіш Амерікен Тобакко (Брендз) Лімітед (British American Tobacco (Brands) Limited) здійснювати будь-які дії, пов'язані із введенням в цивільний оборот товарів та матеріалів з використанням спірного Знаку, не порушить законні права та інтереси вказаної Компанії та не буде являтись втручанням суду у її господарську діяльність.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Компанії "Філіп Морріс Брендз С.а.р.л." (Philip Morris Brands S.a.r.l.) від 28.02.2017 р. про вжиття заходів до забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна