КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа№ 910/31881/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Алданової С.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - Проскурня Т.В., дов. б/н від 04.01.2017 р.,

від відповідача-1 - Юхименко М.П., дов. № 45 від 26.12.2016 р.,

від відповідача-2 - не з'явилися.,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 13.02.2017 року

у справі № 910/31881/15 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп»

до 1. Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський

целюлозно-картонний комбінат»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Баланс»,

про стягнення 1 674 238,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 заяву Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» про розстрочку виконання рішення суду по справі № 910/22199/14 задоволено частково.

Розстрочене для Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року по справі № 910/31881/15 у розмірі 869 692,73 грн. рівними частинами по 144 948,79 грн., щомісяця протягом шести місяців з 13.02.2017 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 17.02.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.03.2017 року.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/31881/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Алданова С.О., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року справу № 910/31881/15 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 року відкладено розгляд справи на 10.04.2017 року.

10.04.2017 року через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких позивач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 17.02.2016 року.

Представник Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Баланс» у судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавав.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з абз. 1 п. 3.9.2 вищезазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017 року про прийняття апеляційної скарги до провадження та від 29.03.2017 року про відкладення розгляду справи надсилалась сторонам за адресами вказаними у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Баланс».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/31881/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» задоволено частково, стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» (далі - відповідач-1, ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат») на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕР ГРУПП» (далі - позивач, ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП») 1 000,00 грн. - основного боргу; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Баланс» (далі - відповідача-2, ТОВ «А-Баланс») на користь позивача 1 000,00 грн. - основного боргу; стягнуто з ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» на користь позивача 743 212,00 грн. - основного боргу, 112 925,53 грн. - пені та 12 555,20 грн. - судового збору; стягнуто з ТОВ «А-Баланс» на користь позивача 01,54 грн. - судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

За таких обставин з ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» на користь ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП» підлягає до стягнення загалом 869 692,73 грн.

02.02.2017 року до Господарського суду міста Києва від ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» надійшла заява про розстрочку виконання судового рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/31881/15 по сплаті 869 692,73 грн. боргу рівними частинами по 72 474,40 грн., починаючи з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року.

Заява обґрунтована тим, що позивач знаходиться у скрутному фінансовому становищі; необхідністю сплачувати заробітну платню понад сотні працівників з урахуванням збільшеного розміру мінімальної заробітної плати; згідно звіту за 9 місяців 2016 року отримав збитки на понад 7 млн. грн.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 заяву ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» задоволено частково та розстрочено для відповідача-1 виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року по справі № 910/31881/15 у розмірі 869 692,73 грн. рівними частинами по 144 948,79 грн., щомісяця протягом шести місяців з 13.02.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.1 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 року № 9 передбачено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Враховуючи дані визначення, колегія суддів відмічає наступне, що ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» у своїй заяві просить відстрочити виконання рішення, проте, фактичною вимогою є відстрочення виконання рішення (початок сплати 01.10.2017 року) та його розстрочення на один рік (з 01.10.2017 року по 01.10.2018 року).

Суд першої інстанції задовольняючи частково заяву, дійшов висновку про розстрочення виконання рішення на шість місяців з дати винесення оскаржуваної ухвали - 13.02.2017 року.

Доводи апелянта зводяться до того, що він був повідомлений про дату слухання справи лише на наступний день після засідання та на відсутність в оскаржуваній ухвалі суду посилання на виняткові обставини, як підставу для розстрочення рішення.

Стосовно своєчасності повідомлення про дату та час слухання справи колегія суддів відмічає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

На вирішення питання про розстрочку виконання рішення суду, відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, надано десятиденний строк.

Пунктом 7.3 постанови пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 року № 9 встановлено, що заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування, сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви тощо.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року про призначення заяви до розгляду на 13.02.2017 року було надіслано сторонам у справі 10.02.2017 року, проте позивач отримав її лише 14.02.2017 року (т. 2 а.с. 74), тобто на наступний день після судового засідання та винесення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, позивач не був вчасно повідомлений про час та дату слухання заяви про розстрочку рішення.

Стосовно того, що апелянт вказує на відсутність в оскаржуваній ухвалі суду посилання на виняткові обставини, як підставу для розстрочення рішення, слід відмітити наступне.

Колегія суддів дослідивши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, погоджується з доводами апелянта про відсутність посилання на обставини, які могли б бути підставою для розстрочення рішення. Крім того, судом не було враховано та надано оцінку майновому стану сторін.

Крім того, доводи позивача, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, що в свою чергу є обставинами, які ускладнюють та роблять неможливим своєчасне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/31881/15 до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки недостатність/відсутність коштів у відповідача, збитки та невиконання своїх зобов'язань контрагентами відповідача не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення може бути відстрочено.

Згідно статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику. Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності.

Таким чином, збитки на понад 7 млн. грн. за результатами господарської діяльності згідно звіту за 9 місяців 2016 року, свідчать про факт наявності у відповідача збитків від господарської діяльності останнього, а не існування виняткових обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Необхідність сплачувати заробітну платню працівникам з урахуванням збільшеного розміру мінімальної заробітної плати не є винятковою обставиною, а є обов'язком заявника з оплати праці.

З огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку про відсутність виняткових обставин для застосування розстрочки оскаржуваного рішення.

Враховуючи неналежне повідомлення про дату та час розгляду справи, а також відсутність належного та достатнього обґрунтування для розстрочення рішення, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на відсутність підстав для часткового задоволення заяви ПАТ «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» про відстрочення виконання рішення.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Публічне акціонерне товариство «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106, 121 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтер Групп» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 року по справі № 910/31881/15 скасувати.

3. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/31881/15 відмовити.

4. Матеріали справи № 910/31881/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.О. Алданова

Повний текст рішення складено 11.03.2017 року.