РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017Справа №909/911/16
За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області

до Державного підприємства "Документ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Івано-Франківський міський відділ УМВС України по Івано-Франківській області

про стягнення 48092,28 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Никитенко Т.В., за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Документ" заборгованості за додаткове використання державного майна в сумі 48092,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної головним спеціалістом сектору контролю, аудиту та правової роботи регіонального відділення ФДМУ та головним бухгалтером Івано-Франківської філії Державного підприємства «Документ перевірки, було складено Акт обстеження від 11.07.2016, відповідно до якого було встановлено, що орендарем, який орендарем додатково використовується частина коридору № 14 площею 11,0 кв.м. з 23,0 кв.м. загальної площі коридору.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.16 порушено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Івано-Франківський міський відділ УМВС України по Івано-Франківській області.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2016 у справі №909/911/16 відмовлено в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області до Державного підприємства "Документ" про стягнення заборгованості за додаткове використання державного майна в сумі 48092,28 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області задоволено частково, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.11.2016 у справі № 909/911/16 скасовано, а матеріали справи повернуто до Господарського суду Івано-Франківської області для виконання вимог частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України щодо передачі справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 було передано справу № 909/911/16 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

06.03.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла вказана справа.

За результатами автоматичного розподілу, вищезазначену справу було передано на розгляд судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 справу № 909/911/16 було прийнято до свого провадження суддею Грєховою О.А., розгляд справи призначено на 03.04.2017.

30.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення.

31.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано письмові пояснення.

Представник відповідача у судове засідання 03.04.2017 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечив.

У судове засідання 03.04.2017 представники позивача та третьої особи не з'явились, про час, дату та місце судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка позивача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській області (далі - орендодавець, позивач), Державним підприємством «Документ» (далі - орендар, відповідач) та Івано-Франківським міським відділом УМВС України в Івано-Франківській області (далі - балансоутримувач, третя особа) укладено Договір оренди державного майна № 27/13 (далі - Договір), відповідно до умов якого, орендодавець за участю балансоутримувача передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частину приміщення 1 поверху загальною площею 103,36 кв. м. (згідно техпаспорта - кабінети: № 10 - 6,7 кв. м., № 12 - 2,6 кв. м.. № 13 - 46,2 кв. м., № 17 - 14,6 кв. м., частина каб. №18 - 33,26 кв. м.) в адмінбудівлі, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гнатюка Академіка, буд. 29, та перебуває на балансі Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, вартість якого згідно висновку про вартість, виконаного станом на 31.07.2013 становить 631 840 грн. без ПДВ.

Відповідно до п. 2.1 Договору вступ орендаря у користування майном, зазначеним у п. 1.1 Договору, настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акта приймання-передачі вказаного майна.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями, і за базовий місяць оренди - вересень 2013 становить 9 411,26 грн. без ПДВ Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (вересень 2013 року) на індекс інфляції за жовтень 2013, з врахуванням добової орендної плати. Нарахування ПДВ на суму орендної плати та його сплата здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що орендна плата визначена перераховується орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем і спрямовується:

- 50 відсотків до державного бюджету;

- 50 відсотків - балансоутримувачу.

Цей Договір укладено строком на 2 роки 264 дні, що діє з 17.10.2013 по 06.07.2016 включно (п. 11.1 Договору).

За умовами пункту 11.6 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору та при наявності дозволу повноваженого органу управління. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід'ємною частиною Договору оренди.

17.10.2013 між сторонами було підписано Акт приймання-передачі державного майна, відповідно до якого, орендодавець за участю балансоутримувача передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частину приміщення 1 поверху загальною площею 103,36 кв. м. (згідно техпаспорта - кабінети: № 10 - 6,7 кв.м., № 12 - 2,6 кв.м., № 13 - 46,2 кв.м., № 17 - 14,6 кв.м., частина каб. №18 - 33,26 кв. м.) в адмінбудівлі, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гнатюка Академіка, буд. 29, та перебуває на балансі Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, вартість якого згідно висновку про вартість, виконаного станом на 31.07.2013 становить 631 840 грн. без ПДВ.

В подальшому, 22.07.2016 сторонами було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 1 до Договору оренди, відповідно до умов якого, сторони дійшли згоди продовжити дію Договору оренди по 07.06.2019.

Також, згідно п. 2 зазначеного Договору про внесення змін та доповнень від 22.07.2016, орендар зобов'язується в 5-ти денний термін від дати укладення цього договору звернутися до орендодавця з приводу внесення змін до договору оренди щодо збільшення орендованої площі на 11 кв.м. (частина коридору - №14 згідно технічного паспорта).

Надалі, головним спеціалістом сектору контролю, аудиту та правової роботи регіонального відділення ФДМУ, спільно з представником балансоутримувача - спеціалістом СФЗБО Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, та орендарем - головним бухгалтером Івано-Франківської філії державного підприємства «Документ», проведено обстеження майна переданого оренду, за наслідками якого складено Акт обстеження державного майн - частини нежитлового приміщення загальною площею 103,36 кв.м., яка передана в оренду згідно Договору оренди № 27/13 від 17.10.2013 знаходиться за адресою: вул. Академіка Гнатюка, 29, в м. Івано-Франківськ та перебуває на балансі Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області від 11.07.2016, відповідно до якого, в ході обстеження станом на 11.07.2016 встановлено, що орендоване майно використовується орендарем відповідно до цільового призначення зазначеного у договорі оренди, а саме: на площі 103,36 кв.м. розміщена Івано-Франківська філія державного підприємства «Документ». Крім того, орендарем додатково використовується частина коридору № 14 площею приблизно 11,00 кв.м. Орендовані приміщення перебувають в належному стані. Орендар дотримується правил експлуатації інженерних мереж, санітарії та пожежної безпеки - в приміщенні є в наявності та працю є система пожежної сигналізації, також в наявності вогнегасники. Орендарем за власний рахунок проведені ремонті роботи (побілка стін та ремонт туалету).

Регіональне відділення, листами №11-08-01525 від 20.07.2016 та №11-05-01551 від 22.07.16, повідомило відповідача про результати проведеної перевірки і запропонувало в місячний термін сплатити кошти за додаткове використання державного майна в сумі 48092,28 грн., шляхом сплати 50% у розмірі 24 046,14 грн. до державного бюджету - та 50% у розмірі 24046,14 грн. - балансоутримувачу .

В свою чергу, Державне підприємство «Документ», листом за № 2/8-372 від 17.08.2016 повідомило, що орендар ніколи не використовував та в майбутньому не планує використовувати дану площу і відповідно зазначена сума не підлягає сплаті.

Таким чином, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовився сплатити кошти за додаткове використання державного майна, позивач звернувся до суду з позовною заявою за захистом свого порушеного права.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Пунктом 7 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту статті 632 Цивільного кодексу України вбачається, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, тобто є вільною, за виключенням випадків визначених законом, у яких ціни (тарифи, ставки тощо) встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно ч. 1 до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, істотними вважаються насамперед ті умови договору, які названі такими за законом.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 773 ЦК України, наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

У відповідності до ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Статтею 284 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотною умовою договору оренди є, зокрема об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) та орендна плата з урахуванням її індексації.

Орендна плата, як істотна умова договору оренди, за розміром, формою та порядком її сплати визначається статтями 19, 20 цього Закону.

За умовами ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

В свою чергу, як вбачається з умов Договору оренди, сторонами було погоджено таку істотну умову Договору оренди, як предмет оренди та орендна плата.

За умовами п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно - частину приміщення 1 поверху загальною площею 103,36 кв. м. (згідно техпаспорта - кабінети: № 10 - 6,7 кв. м., № 12 - 2,6 кв. м.. № 13 - 46,2 кв. м., № 17 - 14,6 кв. м., частина каб. №18 - 33,26 кв. м.) в адмінбудівлі, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гнатюка Академіка, буд. 29, та перебуває на балансі Івано-Франківського міського відділу УМВС України в Івано-Франківській області, вартість якого згідно висновку про вартість, виконаного станом на 31.07.2013 становить 631 840 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями, і за базовий місяць оренди - вересень 2013 становить 9 411,26 грн. без ПДВ Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2013 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць (вересень 2013 року) на індекс інфляції за жовтень 2013, з врахуванням добової орендної плати. Нарахування ПДВ на суму орендної плати та його сплата здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У відповідності до п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що орендна плата визначена перераховується орендарем щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем і спрямовується:

- 50 відсотків до державного бюджету;

- 50 відсотків - балансоутримувачу.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 та 3.3 Договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий (травень 2010) місяць - 12 596,70 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди - листопад 2010 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць та індекси інфляції за червень - жовтень 2010 року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Таким чином, сторонами договору оренди було узгоджено об'єкт оренди та розмір орендної плати з визначенням її у сумах на місяць та з встановленням порядку подальшого обчислення її розміру за наступні періоди шляхом корегування на індекс інфляції за попередній місяць.

При цьому, відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Однак, в матеріалах справи наявний Акт приймання-передачі державного майна від 17.10.2013, відповідно до якого, орендар прийняв у строкове платне користування державне майно - частину приміщення 1 поверху загальною площею 103,36 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гнатюка Академіка, буд. 29, в свою чергу Акту приймання-передачі частини коридору № 14 площею 11,0 кв.м. матеріали справи не містять.

Окрім цього, Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу України регламентовано, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 651 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частинами 2-3 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, змінити договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні, яка у двадцятиденний строк після одержання такої пропозиції повідомляє іншу сторону про результати її розгляду.

Так, згідно з п. 2 Договору про внесення змін та доповнень від 22.07.2016, орендар зобов'язувався в 5-ти денний термін від дати укладення цього договору звернутися до орендодавця з приводу внесення змін до договору оренди щодо збільшення орендованої площі на 11 кв.м. (частина коридору - №14 згідно технічного паспорта).

Однак, як встановлено судом, сторонами не укладалось будь-яких змін до договору в частині узгодження передання в оренду частини коридору № 14 площею 11,0 кв.м. та відповідно узгодження зміни розміру орендної плати.

В свою чергу, відповідно до частин 4-5 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Доказів того, що позивач звертався до суду з позовом про спонукання відповідача про внесення змін до договору в частині додаткового передання в оренду частину коридору № 14 площею 11,0 кв.м. та відповідно зміни розміру орендної плати не подано.

Таким чином, за змістом наведених вище норм закону, та умов договору оренди, орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату за користування орендованим майном лише в межах площі переданого в оренду за Договором майна та прийнятого по Акту приймання-передачі.

В свою чергу, заявлена позивачем до стягнення сума орендної плати в розмірі 48 092,28 грн. за додаткове використання частини коридору №14 площею 11,0 кв.м. не базується на умовах укладеного між сторонами Договору оренди та нормах чинного законодавства України, а відтак не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищевказане, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за додаткове використання державного майна в сумі 48092,28 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивач.

Згідно з п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7 у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір, сплачений позивачем за подання апеляційної скарги у цій справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 10.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова