ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017р. Справа № 914/922/13-г

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (м. Львів)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(м. Львів)

Третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 підприємство Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» (м. Львів)

про: стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 17860 грн. 43 коп., неустойки у розмірі 2958 грн. 62 коп., судового збору у розмірі 2867 грн. 50 коп., виселення і повернення займаних приміщень

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 довіреність № 1389 від 20.09.2016 року

від відповідача: не зявився.

третя особа: ОСОБА_4 довіреність № 383 від 03.04.2017 року.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (м. Львів) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів), третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 підприємство Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» (м. Львів) про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 17860 грн. 43 коп., неустойки у розмірі 2958 грн. 62 коп., судового збору у розмірі 2867 грн. 50 коп., виселення і повернення займаних приміщень.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.03.2013 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 13.03.2013 року. Ухвалою суду від 13.03.2013 року розгляд справи відкладено до 21.03.2013 року, у звязку з неявкою представника відповідача. Ухвалою суду від 21.03.2013 року розгляд справи відкладено до 26.03.2013 року, у звязку з неявкою представника відповідача. Ухвалою суду від 26.03.2013 року розгляд справи відкладено до 22.04.2013 року, у звязку з неявкою представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 22.04.2013 року розгляд справи відкладено до 30.04.2013 року, у звязку з неявкою представника відповідача. Ухвалою суду від 30.04.2013 року розгляд справи відкладено до 07.05.2013 року, у звязку з клопотанням відповідача та неявкою представника третьої особи. Ухвалою суду від 07.05.2013 року розгляд справи відкладено до 13.05.2013 року, для надання доказів по справі та у звязку з неявкою представника третьої особи. В судовому засіданні 13.05.2013 року по справі оголошено перерву до 14.05.2013 року, для надання питань для дослідження в ході проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 14.05.2013 року провадження у справі зупинено до отримання результатів судової експертизи, а справу направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової будівельно-технічної експертизи.

26.09.2013 року за вх. № 39592/13 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про забезпечення оплати експертизи, згідно рахунку № 1044 від 24.09.2013 року в сумі 4416,00 грн. в місячний строк, про що сторони були повідомленні судом: учасникам процесу 03.10.2013 року за вих. № 914/922/13-г/2/13, 30.12.2013 року, а також за вих. № 914/922/13-г/3/13 були скеровані відповідні вимоги. Однак, оплата рахунку № 1044 від 24.09.2013 року у більш ніж місячний строк не була проведена.

20.06.2014 року за вх. № 21635/14 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло повідомленням про те, що 13.01.2014 року ФОП ОСОБА_1 за проведення експертизи у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз здійснила оплату в сумі 4416,00 грн., тобто фактично через 3,5 місяці з дня виставлення рахунку.

15.06.2015 року за вх. № 24681/15 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про необхідність сплати різниці вартості проведення експертизи, в звязку із зміною вартості експертогодини, згідно рахунку № 593 від 11.06.2015 року.

Однак, доплата по рахунку № 593 від 11.06.2015 року у більш ніж у місячний строк не була проведена ФОП ОСОБА_1 23.05.2016 року за вх. № 21593/16 від відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла відповідь про те, що Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз було виставлено рахунок № 593, відповідно до якого відповідач ФОП ОСОБА_1 сплатила різницю, яка становить 1128,00 грн. за проведення експертизи, фактично доплата за проведення експертизи була оплачена через 4 місяці з дня виставлення рахунку.

16.06.2016 року за вх. № 25456/16 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання експерта про необхідність здійснити доплату за проведення судової експертизи, в звязку із зміною вартості експертогодини, згідно рахунку № 972 від 11.06.2016 року, яка становить 2400,00 грн. за проведення експертизи.

17.06.2016 року за вих. № 914/922/13-г/40/16 позивачу була скерована вимога щодо сплати різниці, яка становить 2400,00 грн. за проведення експертизи.

18.07.2016 року за вх. № 30136/16 від позивача ФОП ОСОБА_1 надійшов лист, в якому остання зазначає, що вимога Львівського НДІСЕ про доплату за проведення експертизи не ґрунтується на вимогах закону та є безпідставною, яку не обґрунтовано нормами чинного законодавства України, а також зважаючи на те, що незважаючи на тривалий час проведення експертизи, доказів вчинення дій на її проведення експертом не надані, тому причин для проведення доплати в сумі 2400,00 грн. не вбачає, про що було повідомлено Львівський НДІСЕ.

У відповідь та з метою обґрунтування своєї позиції, на адресу суду з Львівського НДІСЕ надійшов лист № 4763 від 08.08.2016 року.

23.08.2016 року за вих. № 914/922/13-г/42/16 відповідачу було скеровано копію листа Львівського НДІСЕ для належного реагування, згідно чинного законодавства України, однак, станом на 04.10.2016 року доказів виконання вимог експерта та надання обґрунтування цих обставин від відповідача не надходило.

06.10.2016 року за вих. № 914/922/13-г/43/16 відповідачу було повторно скеровано копію листа Львівського НДІСЕ для належного реагування, згідно чинного законодавства України, однак, станом на 13.02.2017 року доказів виконання вимог експерта та надання обґрунтування цих обставин від відповідача не надходило.

13.02.2017 року за вих. № 914/922/13-г/44/17 відповідачу втретє було скеровано копію листа Львівського НДІСЕ для належного реагування, згідно чинного законодавства України, однак станом на 20.03.2017 року доказів виконання вимог експерта та надання обґрунтування цих обставин від відповідача не надходило.

21.03.2017 року за вих. № 914/922/13-г/45/17 судом було направлено сторонам вимогу щодо повідомлення суду про наявність чи відсутність обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі.

В звязку з тим, що від сторін не було отримано відповіді на запит суду у встановлені законом строки, ухвалою суду від 29.03.2017 року провадження по справі поновлено та розгляд справи призначено на 04.04.2017 року.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.03.2013 року, про відкладення від 13.03.2013 року, від 21.03.2013 року, від 26.03.2013 року, від 22.04.2013 року, від 30.04.2013 року, від 07.05.2013 року, про зупинення від 14.05.2013 року, про поновлення від 29.03.2017 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

07.05.2013 року за вх. № 15447/13 позивач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

14.05.2013 року за вх.№16342/13 позивач подав клопотання з переліком питань, які повинні бути зясовані при проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

29.03.2017 року за вх. № 12146/17 позивач подав клопотання про поновлення провадження по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.03.2013 року, про відкладення від 13.03.2013 року, від 21.03.2013 року, від 26.03.2013 року, від 22.04.2013 року, від 30.04.2013 року, від 07.05.2013 року, про зупинення від 14.05.2013 року, про поновлення від 29.03.2017 року не виконав, явку повноважного представника не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення за вх. № 12812/17 від 04.04.2017 року, а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

25.03.2013 року за вх. № 8404/13 відповідач подав заяву про відкладення розгляду справи.

30.04.2013 року за вх. № 15927/13 відповідач подав клопотання про продовження строку розгляду справи у відповідності ст. 69 ГПК України.

07.05.2013 року за вх. № 15417/13 відповідач подав заперечення на позовну заяву.

13.05.2013 року за вх. № 16066/13 відповідач подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з переліком питань, які повинні бути зясовані при проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

Третя особа вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.03.2013 року, про відкладення від 13.03.2013 року, від 21.03.2013 року, від 26.03.2013 року, від 22.04.2013 року, від 30.04.2013 року, від 07.05.2013 року, про зупинення від 14.05.2013 року, про поновлення від 29.03.2017 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання забезпечила.

12.03.2013 року за вх. № 6806/13 третя особа подала додаткові докази по справі.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 04.04.2017 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників учасників процесу, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, 28.12.2009 р. між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради (далі - позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено Договір оренди № 39/09 нерухомого майна площею 362,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186, та перебуває на балансі комунального підприємства Львівської обласної ради "Нерухомість та майно" (далі - Договір).

Позивач зазначає, що, відповідно до пункту 3.3. Договору, встановлену орендну плату за користування об'єктом оренди в поточному місяці «Орендар» зобов'язується перерахувати не пізніше 25 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Балансоутримувача № 055 в ВАТ «Укрексімбанк», МФО 325718, .

Позивач наголошує, що відповідач систематично порушував умови Договору оренди, зазначені в п. 6.2. розділу 6 Договору, згідно з яким відповідач повинен своєчасно та в повному розмірі сплачувати орендну плату.

Позивач зазначає, що станом на 01.12.2012 р. за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість з орендної плати в розмірі 17 860 грн. 43 коп. Термін заборгованості становить 12 місяців.

Позивач зазначає, що, згідно з рішенням Львівської обласної ради "Про обласний бюджет Львівської області на 2012 рік", кошти від оренди майна спільної власності територіальних громад області є джерелом доходів загального фонду обласного бюджету. Несплата відповідачем орендної плати призвела до непоступлення належних коштів до обласного бюджету.

Позивач вказує, що, на підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 188 Господарського Кодексу України, відповідачу було повідомлено (претензіями від 11.07.2012 р. № 1052, від 14.09.2012 р. № 1423), що, у випадку непогашення допущеної заборгованості, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради звертатиметься до господарського суду щодо звільнення займаних нежитлових приміщень та стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідач заборгованості не погасив і відповіді на подані претензії не надав.

Позивач зазначає, що проведеним комісією позивача обстеженням орендованого майна, що перебуває в оренді Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, встановлено, що орендоване майно знаходиться в технічному стані, гіршому, ніж на дату укладення Договору оренди, і частково зруйновано навіс під літерою Н-1, що підтверджується Актом обстеження будинку № 186 на вул. Шевченка у м. Львові від 21.12.2012 року.

Позивач наголошує, що, відповідно до пункту 6.10. Договору оренди від 28.12.2009 року № 39/09 і статті 779 ЦК України, Орендар повинен усунути погіршення речі, які сталися з його вини, а у разі неможливості відновлення речі, Орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Аналогічна норма передбачена частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно якої Орендар, який допустив погіршення орендованого майна або його загибелі, повинен відшкодувати Орендодавцеві збитки.

Позивач зазначає, що він Листом від 16.11.2012 р. № 1796 і від 13.12.2012 р. № 1993 повідомив відповідача про те, що Договір оренди від 28.12.2009 р. № 39/09 припинив свою дію і надалі продовжуватись не буде. Також відповідача повідомили, що частина орендованого майна є в технічному стані, гіршому, ніж на дату укладення Договору оренди та підписання актів приймання - передачі, а саме: частково зруйнованим є навіс під літерою Н-1 площею 232.6 кв.м. Позивач також наголосив відповідачу щодо необхідності відновлення зруйнованого майна та в термін до 05.12.2012 р. повернення його за актом приймання - передачі чи компенсування його вартості. Однак, відповідач станом на дату подання позову жодних дій щодо відновлення зруйнованого майна або компенсування його вартості не вчинив, приміщення не повернув.

Позивач зазначає, що Договір оренди від 28.12.2009 р. № 39/09 припинив свою дію 27.11.2012 р., а станом на 27.12.2012 р. відповідач майно не повернув, у зв'язку з чим позивачем, відповідно до ст. 785 ЦК України, нарахована відповідачу неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 2958,62 грн. (1480,79 грн. орендна плата х 2 х 0,999- індекс інфляції).

Позивач зазначає, що Рішенням Львівської обласної ради від 23.06.2006 р. перейменовано Управління адміністративними будинками Львівської обласної ради в Управління майном спільної власності Львівської обласної ради і затверджено Положення про Управління майном спільної власності чеської обласної ради (надалі - Положення), яким затверджено його завдання і функції. Так, Положенням передбачено:

- пунктом 2.1.2 Положення - здійснювати управління майном спільної власності;

- пунктом 2.1.3 Положення - здійснювати повноваження орендодавця;

- пунктом 2.2.10 Положення - забезпечувати в установленому порядку надання в оренду майна;

- пунктом 2.2.27 Положення - контролювати своєчасне надходження від орендарів орендної плати і інше.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що відповідно до укладеного Договору оренди від 28.12.2009 р. № 39/09, Орендодавцем орендованого майна є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, а Орендарем - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 і п. 3.3 Договору встановлено зобов'язання Орендаря перераховувати орендну плату на розрахунковий рахунок Балансоутримувача - КП ЛОР "Нерухомість та майно".

Таким чином, позивач має необхідні повноваження для подання позовних вимог, що вказані у позовній заяві від 24.12.2012 р. № 2050 у контексті стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 17 860 грн. 43 коп.

Позивач звертає увагу на те, що у матеріалах справи є необхідний розрахунок щодо виниклої заборгованості з орендної плати у розмірі 17860,43 грн., про що відповідача належним чином було повідомлено (претензії від 11.07.2012 р., № 1052 від 14.09.2012 р., листи від 16.11.2012 р., № 1796 від 13.12.2012 р.).

Згідно ст. 779 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Орендар повинен усунути погіршення речі, які сталися, а у разі неможливості відновлення речі, Орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Позивач зазначає, що на підставі отриманого від відповідача листа від 26.02.2013 року щодо підписання Акту прийому-передачі нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186, Балансоутримувач листом від 01.03.2013 року № 369 запропонував сторонам, відповідно до п. 2.4. Договору, зустрітися 07.03.2013 року за місцезнаходженням орендованого майна для передачі орендованого майна Балансоутримувачу та підписання відповідних Актів, однак відповідач 07.03.2013 року не зявився.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ні з позовної заяви, ні з довідки про суму заборгованості не зрозуміло, чому сума заборгованості становить саме 17860,43 грн.

Щодо вимоги виселити ФОП ОСОБА_1 із займаних приміщень, то відповідач зазначає, що в орендованих приміщеннях його майна немає, будь-якої діяльності в орендованих приміщеннях не проводиться.

Відповідач зазначає, що 26.02.2013 року відповідачем на адресу КП ЛОР «Нерухомість і майно» скеровано для підписання акт приймання-передачі нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186. Зазначений акт скерований цінним листом з описом вкладення та вручений ЛОР «Нерухомість та майно» за довіреністю 28 лютого 2013 року. Зазначене стверджується квитанцією про відправлення цінного листа з описом вкладення та інформацією Українського державного підприємства поштового зв'язку.

Щодо вимоги про повернення орендованих приміщень в стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, то відповідач вважає, що дана вимога є некоректною, оскільки позивачем не доведено, в якому стані майно перебувало в момент передачі його в оренду. Зокрема, згідно Акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 01 січня 2010 року, технічний стан нерухомого майна є задовільним. Разом з тим в описовій частині акту зазначено, що під літерою «В-1» передається (частина зруйнованого складу), літера «П» (недіюча очисна споруда). За таких обставин відповідач вважає, що майно перебуває в такому ж стані, як на момент передачі його в оренду, з врахування фізичного зносу.

Третя особа вимог ухвали суду не виконала, явку повноважного представника в судове засідання забезпечила, пояснення по суті справи надала.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтями 793 та 795 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 773 ЦК України, Орендар зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору, а якщо Орендар користується річчю, переданою йому в оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, Орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

В силу ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 229 Господарського кодексу України визначає що, учасник господарських відносин, у разі порушення ним грошового зобов'язання, не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. У відповідності до ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом частини шостої статті 232 ГК України та статті 253 ЦК України, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Статтею 785 ЦК України встановлено право Орендодавця вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, якщо Орендар не виконує обов'язку щодо повернення речі.

Рішенням Львівської обласної ради від 23.06.2006 р. перейменовано Управління адміністративними будинками Львівської обласної ради в Управління майном спільної власності Львівської обласної ради і затверджено Положення про Управління майном спільної власності чеської обласної ради (надалі - Положення), яким затверджено його завдання і функції. Так, Положенням передбачено:

- пунктом 2.1.2 Положення - здійснювати управління майном спільної власності;

- пунктом 2.1.3 Положення - здійснювати повноваження орендодавця;

- пунктом 2.2.10 Положення - забезпечувати в установленому порядку надання в оренду майна;

- пунктом 2.2.27 Положення - контролювати своєчасне надходження від орендарів орендної плати і інше.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 28.12.2009 р. між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради (надалі - позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач) укладено Договір оренди № 39/09 нерухомого майна площею 362,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186, та перебуває на балансі комунального підприємства Львівської обласної ради "Нерухомість та майно" (надалі - Договір).

Отже, відповідно до укладено Договору оренди від 28.12.2009 р. № 39/09, Орендодавцем орендованого майна є Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, а Орендарем - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 і п. 3.3 Договору встановлено зобов'язання Орендаря перераховувати орендну плату на розрахунковий рахунок Балансоутримувача - КП ЛОР "Нерухомість та майно".

та

Таким чином, позивач має необхідні повноваження для подання позовних вимог, що вказані у позовній заяві від 24.12.2012 р. № 2050 у контексті стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 17 860 грн. 43 коп.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, встановлену орендну плату за користування об'єктом оренди в поточному місяці «Орендар» зобов'язується перерахувати не пізніше 25 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Балансоутримувача № 055 в ВАТ «Укрексімбанк», МФО 325718, .

Позивач наголошує, що відповідач систематично порушував умови Договору оренди, зазначені в п. 6.2. розділу 6 Договору, згідно з яким відповідач повинен своєчасно та в повному розмірі сплачувати орендну плату. Станом на 01.12.2012 р. за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість з орендної плати в розмірі 17 860 грн. 43 коп. Термін заборгованості становить 12 місяців.

Згідно з рішенням Львівської обласної ради "Про обласний бюджет Львівської області на 2012 рік", кошти від оренди майна спільної власності територіальних громад області є джерелом доходів загального фонду обласного бюджету. Несплата відповідачем орендної плати призвела до непоступлення належних коштів до обласного бюджету.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 188 Господарського Кодексу України, відповідачу було повідомлено (претензіями від 11.07.2012 р. № 1052, від 14.09.2012 р. № 1423), що, у випадку непогашення допущеної заборгованості, Управління майном спільної власності Львівської обласної ради звертатиметься до господарського суду щодо звільнення займаних нежитлових приміщень та стягнення заборгованості з орендної плати. Відповідач заборгованості не погасив і відповіді на подані претензії не надав.

Крім того, проведеним комісією позивача обстеженням орендованого майна, що перебуває в оренді Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, встановлено, що орендоване майно знаходиться в технічному стані, гіршому, ніж на дату укладення Договору оренди, і частково зруйновано навіс під літерою Н-1, що підтверджується Актом обстеження будинку № 186 на вул. Шевченка у м. Львові від 21.12.2012 року.

Відповідно до пункту 6.10. Договору оренди від 28.12.2009 року № 39/09 і статті 779 ЦК України, Орендар повинен усунути погіршення речі, які сталися з його вини, а у разі неможливості відновлення речі, Орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Аналогічна норма передбачена частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно якої Орендар, який допустив погіршення орендованого майна або його загибелі, повинен відшкодувати Орендодавцеві збитки.

Незважаючи на вимоги суду, належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за Договорами оренди № 39/09 від 28.12.2009 року відповідач не подав, внаслідок чого, за весь час прострочення сплати оренди за період грудень 2011 року - грудень 2012 року, утворилась заборгованість в розмірі 17860,43 грн.

В підтвердження звернення позивача до відповідача з вимогою належного виконання господарських зобовязань останнього, згідно умов Договору, позивачем надана суду Претензія вих. № 1423 від 14.09.2012 року з вимогою про погашення заборгованості, та Листи від 16.11.2012 р. № 1796 і від 13.12.2012р. № 1993, у яких позивач повідомив відповідача про те, що Договір оренди від 28.12.2009 р. № 39/09 припинив свою дію і надалі продовжуватись не буде.

Також, Договір оренди від 28.12.2009 р. № 39/09 припинив свою дію 27.11.2012 р., а станом на 27.12.2012 р. відповідач майно не повернув, у зв'язку з чим позивачем, відповідно до ст. 785 ЦК України, нарахована відповідачу неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 2958,62 грн. (1480,79 грн. орендна плата х 2 х 0,999- індекс інфляції).

Також, відповідача було повідомлено про те, що частина орендованого майна є в технічному стані, гіршому, ніж на дату укладення договору оренди та підписання актів приймання - передачі, а саме частково зруйнованим є навіс під літерою Н-1 площею 232.6 кв.м. Позивач також наголосив відповідачу щодо необхідності відновлення зруйнованого майна та в термін до 05.12.2012 р. повернення його за актом приймання - передачі чи компенсування його вартості.

Згідно ст. 779 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Орендар повинен усунути погіршення речі, які сталися, а у разі неможливості відновлення речі Орендодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

На підставі отриманого від відповідача листа від 26.02.2013 року щодо підписання Акту прийому-передачі нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186 , Балансоутримувач листом від 01.03.2013 року № 369 запропонував сторонам, відповідно до п. 2.4. Договору, зустрітися 07.03.2013 року за місцезнаходженням орендованого майна для передачі орендованого майна Балансоутримувачу та підписання відповідних Актів, однак відповідач 07.03.2013 року не зявився.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1 від 31.03.2017 р., Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність 24.01.2017 року, згідно запису № 6005615. Крім того, у суду відсутні будь-які належні та допустимі докази, що такі дії передбачають правонаступництво.

Однак, згідно п. 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак, у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач не подав докази погашення боргу та повернення приміщень, суд прийшов до висновку, що позов Управління майном спільної власності Львівської обласної ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 підприємство Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» (м. Львів) про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 17860 грн. 43 коп., неустойки у розмірі 2958 грн. 62 коп., виселення і повернення займаних приміщень є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на момент подачі позову, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення №1407 від 25.12.2012 року на суму 2682,50 грн. та платіжне доручення № 117 від 28.02.2013 року на суму 185,00 грн. (тобто 1720,50 грн. за позовну вимогу щодо стягнення коштів, та 1147,00 грн. за позовну вимогу про виселення із займаних приміщень).

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 83, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (79039, м. Львів, вул. Брюховицька, 15/ВЛ ідент. № НОМЕР_2, паспорт КВ № 169980, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 28.05.1999 року, р/р 3811 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213) на користь Комунального підприємства Львівської обласної ради «Нерухомість та майно» (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 8, , р/р № 055 в ВАТ «Укрексімбанк», МФО 325718) 17860 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 43 коп. заборгованості по орендній платі, суму неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 2958 (дві тисячі девятсот пятдесят вісім) грн. 62 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 (79039, м. Львів, вул. Брюховицька, 15/ВЛ ідент. № НОМЕР_2, паспорт КВ № 169980, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 28.05.1999 року, р/р 3811 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213) Управління майном спільної власності Львівської обласної ради (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, , р/р №2609 в ГУДК України у Львівській області, МФО 825014) 2867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 50 коп. судового збору.

4. Виселити ОСОБА_1 (79039, м. Львів, вул. Брюховицька, 15/ВЛ ідент. № НОМЕР_2, паспорт КВ № 169980, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 28.05.1999 року, р/р 3811 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213) із займаних приміщень під літ «О», «У», ГРП, «Н-1», «В-1», «П» загальною площею 362,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186.

5. Зобовязати ОСОБА_1 (79039, м. Львів, вул. Брюховицька, 15/ВЛ ідент. № НОМЕР_2, паспорт КВ № 169980, виданий Залізничним РВ УМВС України у Львівській області 28.05.1999 року, р/р 3811 в ПАТ «Фольксбанк», МФО 325213) повернути займані приміщення загальною площею 362,3 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 186, у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі їх в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

6. Накази видати в порядку статті 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.04.2017 року.