РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017Справа №910/22660/16

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 16 051,10 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Гоголь О.Я. - представник за довіреністю;

від відповідача - Савісько В.В. - представник за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 16 051,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2016 року порушено провадження у справі № 910/22660/16.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 85608а5ха від 14.08.2015 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Mitsubishi", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі 73670,97 грн., а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - "ВАЗ 2110", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АЕ 3296644 позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що позивач звертався до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" із заявою за вих. № НОМЕР_3 від 31.05.2016 року про регресні вимоги на суму 73 679,97 грн. За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем було прийнято рішення про виплату ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" суми страхового відшкодування у розмірі 33 438,90 грн., яка була перерахована позивачу 04.08.2016 року. При прийнятті рішення про виплату позивачу суми страхового відшкодування, відповідач керувався Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до яких вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ. Значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. При перевірці інформації щодо дати випуску забезпеченого транспортного засобу позивача, відповідачем було встановлено дату випуску 01.01.2008 року. Датою настання страхового випадку відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова є 18.01.2016 року. в зв'язку з чим термін експлуатації становить більше 7 років та коефіцієнт фізичного зносу становить 0,64.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Розгляд даної справи, призначеної на 28.02.2017 року не відбувся в зв'язку з перебуванням судді Шкурдової Л.М. на лікарняному про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка.

Відповідно до п. 3.9.1-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках коли ухвала про призначення справи до розгляду не може бути вручена стороні у зв'язку з обмеженим строком розгляду, належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи може вважатися телефонограма суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Про час та місце розгляду даної справи сторін було повідомлено належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься складена секретарем судових засідань телефонограма.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №85608а5ха від 14.08.2015 року (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

18.01.2016 року по вул. Гер.Праці в м.Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується постановою Московського районного суду м.Харкова від 14.03.2016 року у справі №643/918/16-п, якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

Страховим актом №АХА2002644 від 02.02.2016р. пошкодження наземного транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 73 670,97 грн.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Згідно платіжного доручення №221 240 від 03.02.2016 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 73 670,97 грн.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/3296644, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшизи - 510,00 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застраховано відповідачем на підставі полісу АЕ/3296644, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З урахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобом збитки, пов'язані з відновлювальним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

При цьому, висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 15.04.2015 № 3-50гс15 не містять правової позиції щодо можливості відшкодування сум фізичного зносу страховиком за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого Господарського суду України від 29.06.2016 року у справі №909/1011/15).

Відповідно до п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів Наказ Міністерства Юстиції, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 24.11.2003р. N2 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки), визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до ст.8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ.

Відповідно до п. 7.38 методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданої позивачем ремонтної калькуляції, складеної за допомогою програми Audatex, дата випуску застрахованого транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 1 січня 2008р., дата настання дорожньо-транспортної пригоди - 18.01.2016р., тобто термін експлуатації більше 7 років, а відтак згідно методики та Дослідження визначення ринкової вартості КТЗ та коефіцієнту фізичного зносу НОМЕР_1 від 03.08.16 року коефіцієнт фізичного зносу становить - 0,64.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, здійсненого відповідачем на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 33948,90 грн. Позивачем розрахунок суми матеріального збитку з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу не надано.

Позивачем розрахунок суми матеріального збитку завданого транспортному засобу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу не надано.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких підстав, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи суму грошових коштів у розмірі 33438,90 грн.

Судом встановлено, що згідно платіжного доручення №38819 від 08.08.2016 року відповідачем сплачено позивачу 33 438,90 грн суму страхового відшкодування за Полісом АЕ/3296644, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 16 051,10 грн необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повний текст рішення складено: 07.04.2017 р.