КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа№ 910/19924/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Голєв Ю.В., Шматко В.О.,

від відповідача - Герасименко С.В.,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України

на рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017 р.

по справі № 910/19924/16 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Національного банку України

до публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Златобанк»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання перерахувати грошові кошти

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. в задоволенні позовних вимог Національного банку України відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Національний банк України звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. по справі №910/19924/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2017р. апеляційну скаргу Національного банку України прийнято до провадження.

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Златобанк» заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Розпорядженням №09-53/1081/17 від 22.03.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 22.03.2017р., в зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який не є головуючим суддею, на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Тищенко О.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2017р. апеляційну скаргу Національного банку України на рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. по справі № 910/19924/16 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду.

Національний банк України надав письмові додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб також заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

23.03.2017р. у судовому засіданні оголошено перерву.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Розпорядженням №09-53/1443/17 від 05.04.2017р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 05.04.2017р., в зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В., який не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Разіна Т.І., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2017р. апеляційну скаргу Національного банку України на рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. по справі №910/19924/16 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїх представників в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників третьої особи, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015р. № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015р. № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк», згідно з яким з 14.02.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Златобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Златобанк» запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015р. по 13.05.2015р. включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 12.05.2015р. № 310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 травня 2015 р. № 99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича строком на 1 рік з 18 год. 00 хв. 13 травня 2015 р. до 12 травня 2016 р. включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 18.05.2015р. №100 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 13.05.2015р. №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно з даним рішенням ліквідація в АТ «Златобанк» здійснюється один рік з 14 травня 2015р. по 13 травня 2016р. включно.

Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича.

З метою виконання всіх заходів, пов'язаних з ліквідацією ПАТ «Златобанк», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пункту 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 24 березня 2016 р. № 391 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» на два роки до 13 травня 2018 року включно.

Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «Златобанк», визначені Законом, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича на два роки до 13 травня 2018 року включно.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України. (ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення уповноваженої особи Фонду є обов'язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 зазначеного Закону фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги Фонд не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2014 р. між Національним банком України (кредитор) та публічним акціонерним товариством «Златобанк» (позичальник) був укладений кредитний договір №12, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит для забезпечення ліквідності у сумі 670 000 000,0 грн. на строк з 05.03.2014 р. по 26.02.2015 р. включно.

Додатковими договорами до Кредитного договору сторонами було збільшено суму кредиту до 750 000 000,00 грн. та змінено строки сплати процентів за кредитами.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Златобанк» за вказаним договором, сторони уклали: договір застави майнових прав №12/ЗМП від 05.03.2014р., предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, що укладені між ПАТ «Златобанк» і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору (боржники); станом на 26.02.2014р. заборгованість за кредитними договорами становить 3 082 025 020,89 грн.; договір застави майнових прав №12/ЗМП/2 від 26.03.2014р., предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, що укладені між ПАТ «Златобанк» і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору (боржники); станом на 26.03.2014р. заборгованість за кредитними договорами становить 400 691 890,51 грн.

08.04.2014 р. між Національним банком України (кредитор) та публічним акціонерним товариством «Златобанк» (позичальник) був укладений кредитний договір №34, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит для забезпечення ліквідності у сумі 175 000 000,00 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Златобанк» за зазначеним кредитним договором, сторони уклали: договір застави майнових прав №34/ЗМП від 08.04.2014р., предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, що укладені між ПАТ «Златобанк» і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору (боржники); станом на 08.04.2014р. заборгованість за кредитними договорами становить 868 530 719,79 грн.; договір застави майнових прав №34/ЗМП/1 від 03.10.2014р., предметом застави за яким є майнові права за кредитними договорами, що укладені між ПАТ «Златобанк» і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору (боржники); станом на 03.10.2014р. заборгованість за кредитними договорами становить 69 962 025,05 грн.

Згідно п. 2.3.10. кредитних договорів позичальник зобов'язується протягом двох робочих днів після отримання коштів від юридичних та фізичних осіб в погашення (повного або часткового) заборгованості за основним боргом за кредитами, майнові права за якими надані НБУ в забезпечення, перерахувати в погашення заборгованості за кредитом для збереження ліквідності кошти у сумі не менше 35% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами І категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами ІІ категорії.

Відповідно до п. 3.4.6. договорів застави заставодавець (відповідач) зобов'язаний протягом 2 робочих днів після отримання коштів від боржників в погашення (повного або часткового) заборгованості за кредитними договорами перерахувати в погашення заборгованості за кредитом кошти у сумі не менше 35% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами І категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами ІІ категорії.

Відповідно до п. 11 постанови Правління Національного банку України №91 від 24.02.2014р. «Про затвердження Положення про надання Національним банком України кредитів банкам України для збереження їх ліквідності» банк зобов'язаний протягом двох робочих днів після отримання коштів від юридичних та фізичних осіб у погашення (повного або частково) заборгованості за основним боргом за кредитами, майнові права за якими надані Національному банку в забезпечення, перерахувати в погашення заборгованості за кредитом для збереження ліквідності банку в сумі не менш ніж 35% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами I категорії якості, та 25% від суми, отриманої в погашення заборгованості за кредитами II категорії якості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

30.06.2015р. Національний банк України звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» із заявою про кредиторські вимоги на суму 878 955 477,32 грн.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №210/5 від 03.09.2015р. вимоги Національного банку України у розмірі 878 955 173,41 грн. були акцептовані та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Златобанк» до вкладу сьомої черги.

Станом на 01.09.2016р. АТ «Златобанк» протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку перерахувало Національному банку України 12 718 626,76 згідно кредитного договору №12 від 05.03.2014р. та 123 025,00 грн. по кредитному договору №34 від 08.04.2014р.

На рахунок відповідача від юридичних та фізичних осіб (боржників банку) надійшли грошові кошти у розмірі 88 125 451,50 грн.

Позивач наполягає, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не здійснила погашення заборгованості у сумі 75 283 799,74 грн., чим порушила права скаржника.

Відповідно до частин першої та другої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; заявляє відмову від виконання договорів та в установленому законодавством порядку розриває їх; передає у встановленому порядку на зберігання документи банку, що підлягають обов'язковому зберіганню; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом; повертає ініціатору переказу кошти, що надійшли на кореспондентський рахунок банку для зарахування на поточні рахунки клієнтів банку або для виплати переказів протягом процедури ліквідації до дня відкриття банком накопичувального рахунка в Національному банку України (крім коштів, призначенням платежу за якими є погашення зобов'язань перед банком).

Фонд може здійснювати інші повноваження, що є необхідні для завершення процедури ліквідації банку.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом.

У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Рішенням №2 від 05.07.2012 р. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердила Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Згідно п. 6.6. рішення №2 Уповноважена особа Фонду гарантування на ліквідацію банку здійснює задоволення вимог кредиторів кожної черги за погодженням з виконавчою дирекцією.

Доказів погодження виконавчою дирекцією щодо перерахування коштів на користь Національного банку України матеріали справи не містять.

Згідно з п. 6.14. Положення майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень).

У разі продажу Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування відповідних повноважень) заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку.

У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом або уповноваженою особою Фонду на ліквідацію (у разі делегування відповідних повноважень) заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої Законом.

Таким чином, стягнення 75 283 799,74 грн. підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої Законом.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. у справі №910/19924/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду міста Києва від 23.01.2017р. у справі №910/19924/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2.Матеріали справи №910/19924/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

Т.І. Разіна