КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Справа№ 910/19851/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Турчин О.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Василенко Т.О. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер"

на рішення господарського суду міста Києва

від 14.12.2016

у справі №910/19851/16 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про визнання недійсним пунктів 3.5, 4.14 договору оренди № 66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010.

Позовні вимоги мотивовано тим, що частина вестибюлю, яка передана в орендне користування позивача, не може вважатися окремою частиною будівлі або іншої капітальної споруди, а тому на думку позивача пункти 3.5, 4.14 договору, які зобов'язують орендаря сплачувати орендну плату після припинення договору є недійсними.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 910/19851/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати недійсним Договір оренди №66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010, укладений між КП "Київський метрополітен" і ТОВ "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" (в частині): пункти 3.5, 4.14 цього Договору.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що пункти 3.5, 4.14 договору оренди № 66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010 суперечать приписам ст.291 ГК України. Також скаржник зазначив, що укладаючи договір, сторони не визначили статус орендованого майна, тобто не затверджували факт передачі в оренду будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 у справі №910/19851/16 (з урахуванням ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" на рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/19851/16 до провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 07.03.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 у справі №910/19851/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №910/19851/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.) від 07.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" до провадження; призначено до розгляду на 29.03.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду у справі №910/19851/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/19851/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Куксов В.В.) від 29.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" до провадження; призначено до розгляду на 29.03.2017.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 29.03.2017 представники сторін надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

02.07.2010 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен", як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-інтер", як орендарем, було укладено договір оренди №66-Упр(Ор)-10 (надалі - договір), згідно умов якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради №48/2117 від 17.09.2009 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), що знаходиться за адресою: станція метро "Позняки" (вестибюль № 2) для торгівлі непродовольчими товарами.

Даний договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування орендарем об'єктом оренди (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору об'єктом оренди є частина переходу (вестибюлю), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект" тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 7,3 кв. м., згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен" (п. 2.4 договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди.

Згідно акту приймання-передачі приміщення від 02.07.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв частину переходу станції метро "Позняки" (вестибюль № 2), площею 7,3 кв. м.

Відповідно до п. 9.1. договору сторонами встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 17.09.2009 №48/2117 діє з 02.07.2010 до початку реконструкції (відповідно до розпорядження КМГ від 31.10.08 № 1496), але не більше ніж до 30.06.2013 (два роки 364 дні).

В матеріалах справи міститься копія рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/22558/15, яким задоволено вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-інтер" з нерухомого майна (частину переходу), що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Позняки" (вестибюль №2), загальною площею 7,3 кв. м. та зобов'язано демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції; встановлено, що термін дії договору закінчився 30.06.2013.

Відповідно до п. 3.1. договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київської міської ради № 48/2117 від 17.09.2009 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради № 34/91 від 28.09.2006 та на дату підписання договору становить 1270,83 грн. без ПДВ.

Оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об'єкта оренди орендодавцеві (п.3.5. договору).

Згідно п. 4.14. договору, орендар після припинення дії договору та у разі відмови у продовженні договору зобов'язаний протягом десяти календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14. в силу вступає рішення Київради. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2016 за актом приймання-передачі майна орендар повернув, а орендодавець прийняв об'єкт оренди - частину переходу станції метро "Позняки" (вестибюль №2), площею 7,3 кв.м.

За твердженням позивача, частина переходу (вестибюлю №2) станції метро "Позняки" площею 7,3 кв.м., як окрема частина будівлі або іншої капітальної (інженерної) споруди не є виділеною та в установленому порядку не зареєстрована, про що було повідомлено відповідачем усно під час укладення договору оренди і унеможливлювало укласти та нотаріально посвідчити спірний договір строком на 3 роки.

Оскільки, орендовані в КП "Київський метрополітен" 7,3 кв.м. підлоги переходу станції метро "Позняки" не мають статусу будівлі, іншої капітальної споруди (їх окремої частини), об'єкт оренди є іншим нерухомим майном, а тому пункти 3.5., 4.14 договору оренди, які передбачають можливість нарахування орендної плати за користування майном під час прострочення (неповернення об'єкту оренди після припинення договору) є недійсними.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони під час укладення договору оренди № 66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010 погодили всі істотні умови, необхідні для його дійсності та правомірності. Договір оренди №66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010 підписано повноважними сторонами та скріплено печатками.

Пунктом 4 ст. 179 ГК України визначено основний принцип, який визначає, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Таким чином, визначення сторонами положень та змісту взаємних зобов'язань один одному при укладенні спірного договору є волевиявленням орендодавця та орендаря, та відповідає принципу свободи договору. Підписуючи 02.07.2013 редакцію договору позивач фактично погодився з передбаченими ним умовами, в тому числі із пунктами 3.5. та 4.14 договору.

Згідно ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робить застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Позивач на момент укладення договору не скористався наданим йому законом правом, не склав протокол розбіжностей за наявності заперечень щодо окремих умов договору, а саме п.3.5. та п. 4.14. договору оренди.

З огляду на викладене, з урахуванням досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору під час його підписання, враховуючи те, що позивач фактично погодився з визначеними умовами та не заперечував щодо його укладення, що також підтверджується фактом користування об'єктом оренди протягом дії договору та сплатою ТОВ "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" орендних платежів, колегія суддів не вбачає правових підстав щодо визнання недійсними пунктів 3.5. та 4.14 договору оренди №66-Упр (Ор)-10 від 02.07.2010 та вважає, що заявлений позов за наведених позивачем обґрунтувань та поданих доказів задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-виробничий центр інвалідів "Добрик-Інтер" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 14.12.2016 у справі №910/19450/16 - без змін.

2. Матеріали справи №910/19450/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

В.В. Куксов