УХВАЛА

15.03.2017Справа № 14/43

За скаргою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва

у справі №14/43 за позовом Державної інноваційної фінансово - кредитної установи

до 1. Українського фонду винахідницької діяльності;

2. Акціонерного комерційного банку "Новий"

про стягнення 184 664,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від ВДВС: не з'явилися;

від скаржника (позивача): Тарасенко О.В. - за довіреністю №42 від 01.12.2016 року;

від відповідача - 1: не з'явилися;

від відповідача - 2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна інноваційна фінансово - кредитна установа звернулась до Господарського суду міста Києва з заявою про відновлення втраченої справи №14/43 за позовом Державної інноваційної фінансово - кредитної установи до Українського фонду винахідницької діяльності та Акціонерного комерційного банку "Новий" про стягнення 184 664 грн. 00 коп.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, заяву по справі № 14/43 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2016 року заяву Державної інноваційної фінансово - кредитної установи про відновлення втраченої справи Арбітражного суду міста Києва №14/43 за позовом Державної інноваційної фінансово - кредитної установи до Українського фонду винахідницької діяльності та Акціонерного комерційного банку "Новий" про стягнення 184 664 грн. 00 коп. задоволено частково. Відновлено матеріали справи Арбітражного суду міста Києва №14/43 за позовом Державної інноваційної фінансово - кредитної установи до Українського фонду винахідницької діяльності та Акціонерного комерційного банку "Новий" про стягнення 184 664 грн. 00 коп. в частині наданих Державною інноваційною фінансово - кредитною установою копій матеріалів справи. В іншій частині Заяви Державної інноваційної фінансово - кредитної установи відмовлено.

Рішенням Арбітражного суду міста Києва від 24.03.1998 року у справі №14/43 стягнуто з Українського фонду винахідницької діяльності на користь Київського облвідділення Держіннофонду України 65783 грн. основного боргу та 3289 грн. 15 коп. державного мита. В іншій частині позову відмовлено. В позові до Акціонерного комерційного банку "Новий" відмовлено.

Ухвалою Арбітражного суду міста Києва від 25.01.2001 року по справі №14/43 змінено спосіб і порядок виконання рішення. Стягнуто з Українського фонду винахідницької діяльності на користь Київського обласного регіонального відділення Української державної інноваційної компанії 69072 грн. 15 коп. за рахунок майна Українського фонду винахідницької діяльності, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 8/5А та іншого майна, яке належить відповідачеві на праві власності.

25.01.2001 року на примусове виконання рішення арбітражного суду міста Києва від 25.01.2001 року №14/43, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Українського фонду винахідницької діяльності на користь Київського обласного регіонального відділення Української державної інноваційної компанії (м. Київ, вул. Оболонська, 12, р/р 9182 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, код 19354723) 69 072 (шістдесят дев'ять тисяч сімдесят дві) грн. 15 коп. за рахунок майна Українського фонду винахідницької діяльності, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 8/5-А та іншого майна, яке належить відповідачеві на праві власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2009 року по справі №14/43 видано дублікат наказу від 25.01.2001 р. на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2001 р. у справі №14/43.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державної інноваційної фінансово - кредитної установи надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, зазначену заяву по справі № 14/43 передано до розгляду судді Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2017 року розгляд скарги призначено на 15.03.2017 року.

У судове засідання 25.01.2017 року представники боржника-1, боржника-2 та ВДВС не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 15.03.2017 року представник скаржника (позивача) скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Шевченківський відділ ДВС) Микитин О.С. було винесено постанову від 04.10.2016 ВП №52583359 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва №14/43 від 25.01.2001 (далі по тексту - Наказ №14/43 від 25.01.2001).

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 № 1007 Українську державну інноваційну компанію було перейменовано в Державну інноваційну фінансово-кредитну установу (правовстановлюючі документи додаються (далі - стягувач, ДІФКУ), а також згідно із рішенням правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 18.11.2011 №1 вирішено ліквідувати Київське регіональне відділення Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІV, в редакції до 05.10.2016) постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Постанова ВП №52583359 від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва № 14/43 від 25.01.2001 направлена Шевченківський відділом ДВС на адресу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи 20.10.2016, про що свідчить поштовий штемпель на конверті органу ДВС, та отримана ДІФКУ 27.10.2016, про що свідчить штамп відділу документаційного забезпечення.

Скаржник вважає, що постанову від 04.10.2016 ВП №52583359 про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню в зв'язку з порушенням державним виконавцем ст. 6, 11, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІV, в редакції до 05.10.2016) під час винесення даної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІV, в редакції до 05.10.2016) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч. 2 вказаної статті Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В порушення ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІV, в редакції до 05.10.2016), державний виконавець Микигин О.С. постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва №14/43 від 25.01.2001 не винесла.

Натомість, винесено постанову від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка мотивована пропущенням встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, і винесена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Наказ Господарського суду м. Києва № 14/43 від 25.01.2001 вже перебував на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, однак даний наказ було повернуто стягувачу, тобто Державній інноваційній фінансово-кредитній установі, у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, про що винесена постанова від 16.10.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

ДІФКУ повторно направлено наказ Господарського суду м. Києва №14/43 від 25.01.2001 заявою від 08.09.2015. Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.10.2015 (надійшло ДІФКУ 09.11.2015) виконавчий документ повернуто стягувану.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Частина 2 вказаної статті встановлює, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. З ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.10.2014, виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання у встановлений законодавством строк.

Оскільки станом на 14.10.2014 заборгованість за наказом № 14/43 від 25.01.2001 боржником Український фонд винахідницької діяльності сплачена не була, ДІФКУ повторно звернулося до Шевченківського відділу ДВС із заявою від 15.08.2015 № 07-539 про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного наказу.

Заявою від 07.06.2016 № 07-340 Державна інноваційна фінансово-кредитна установа направила наказ №14/43 від 25.01.2001 року до Шевченківського районного відділу ДВС, але відповідно до інформації, яка зазначена в оскаржуваній постанові, дата подання виконавчого документу про примусове виконання - 04.10.2016, що не відповідає дійсності та спростовується описом у цінний лист та чеком, що підтверджує направлення наказу № 14/43 - 09.06.2016.

Отже, Державна інноваційна фінансово-кредитна установа направило на виконання наказ Господарського суду м. Києва №14/43 від 25.01.2001 без порушення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, встановлених чинним законодавством.

Таким чином, дії державного виконавця щодо винесення постанови від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з мотивів пропущення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, є незаконними та необґрунтованими, а вказана постанова є такою, що підлягає скасуванню.

В результаті вчинення вказаних незаконних дій, державним виконавцем порушені приписи ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України щодо обов'язковості виконання судових рішень.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем порушені приписи ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 №606-ХІV, в редакції до 05.10.2016), відповідно до яких державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а також державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В порушення зазначених вимог, державний виконавець не вжив всіх заходів примусового виконання наказу №14/43 від 25.01.2001, натомість, безпідставно виніс постанову від 04.10.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження, чим порушив права Державної інноваційної фінансово-кредитної установи як стягувана.

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, за результатами розгляду скарги доводи скаржника визнаються судом правомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин О.С. щодо винесення постанови від 04.10.2016 року ВП №52583359 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва № 14/43 від 25.01.2001 року.

3. Скасувати постанову від 04.10.2016 року ВП №52583359 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду м. Києва №14/43 від 25.01.2001 року.

4. Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві здійснити виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.01.2001 року №14/43.

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Якименко