РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017Справа №910/3402/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/3402/17

за позовом дочірнього підприємства «Перемога Нова»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Холвен»;

про стягнення заборгованості 37 000,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Коваленко О.В., довіреність № 188 від 28.03.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Дочірнє підприємство «Перемога Нова» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Холвен» про стягнення 37 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач на виконання укладеного між сторонами договору № 128/3-10 від 02.12.2013р. перерахував відповідачу передоплату в сумі 53 010,00 грн. за виконання робіт по ремонту холодильного компресора, однак відповідач не виконав роботи на суму 53 010,00 грн. та частково повернув суму передоплати в розмірі 16 010,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач прийняте зобов'язання не виконав, позивач просить стягнути з відповідача 37 000,00 грн. передоплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2017р. порушено провадження у справі № 910/3402/17 та призначено її розгляд на 30.03.2017р.

30.03.2017р. через відділ діловодства суду від позивача отримано витребувані судом документи.

У судовому засіданні 30.03.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 03.03.2017р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 03.03.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2013р. між позивачем (за договором - замовник) та відповідачем (за договором - виконавець) було укладено договір № 128/3-10 про технічне обслуговування та ремонт холодильного обладнання, згідно з умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання здійснити роботи по ремонту холодильного компресора марки HSB8571-125 на території виконавця.

Перелік використаних для ремонту матеріалів та вартість робіт вказані у Додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.1. договору, вартість робіт та використання матеріалів складає 65 010,00 грн. в т.ч. ПДВ.

За умовами п.2.2 договору, розрахунки за цим договором проводяться в два етапи:

- 2.2.1. перший етап: передоплата в розмірі 53 010,00 грн. протягом семи календарних днів з дати підписання обома сторонами даного договору;

- 2.2.2. другий етап: оплата в розмірі 12 000,00 грн. протягом 5 (п'яти) календарних днів після підписання обома сторонами акта виконаних робіт, зазначених в п.1.1 договору, за умови належного виконання робіт.

Як встановлено судом, випискою банку з рахунку позивача за 26.12.2013р. підтверджується факт перерахування позивачем на користь відповідача попередньої оплати за договором у розмірі 53 010,00 грн.

Відповідно до п.3.1.1. договору, виконавець зобов'язаний виконати та передати по акту прийому-передачі ремонтні роботи протягом 70 (сімдесяти) календарних днів з дати отримання передоплати від замовника згідно п.2.2.1 даного договору.

Проте, відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором щодо ремонту холодильного компресора у встановлений строк.

Позивач 08.04.2014р. звертався до відповідача з претензією вих. № 19 від 03.04.2014р. з вимогою про виконання належним чином своїх зобов'язань за Договором щодо виконання робіт.

Відповідач здійснив часткове повернення позивачу суми попередньої оплати в розмірі 16 010,00 грн.

В подальшому позивач звертався до відповідача з вимогою за № 619 про повернення заборгованості в розмірі 37 000,00 грн. Проте відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо виконання робіт у встановлені Договором строки, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 37 000,00 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач виконав своє зобов'язання за Договором щодо здійснення попередньої оплати робіт у сумі 53 010,00 грн.

Також, судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з умовами Договору відповідач зобов'язався виконати роботи, кінцевий строк виконання яких настав 07.03.2014р. Доказів того, що строки виконання робіт були змінені, сторонами до суду не надано.

Проте, відповідач у встановлений строк такі роботи не виконав та частково повернув отриману попередню оплату в сумі 16 010,00 грн. Доказів належного виконання робіт за договором у визначені строки суду не надано.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Доказів повернення відповідачем одержаних сум суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. ст. 624, 1212 Цивільного кодексу України підлягає стягненню 37 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Холвен» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 65,-Д; ) на користь дочірнього підприємства «Перемога Нова» (19620, Черкаська обл., с. Будище, вул. Л. Українки, 68; ) грошові кошти в сумі 37 000 грн. та 1600 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.04.2017р.

Суддя А.І. Привалов