ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2017 р.Справа № 924/1262/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави

до районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного обєднання „Райагробуд, с. Шаровечка, Хмельницький район

до товариства з обмеженою відповідальністю „Будтраст, с. Шаровечка, Хмельницького району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про скасування районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному обєднанню „Райагробуд державної реєстрації права приватної власності на комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., розташованого за адресою: вул. Центральна, 2, с. Шаровечка, Хмельницького району, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:2450 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, з наступними складовими частинами: прохідна - 18,2 кв.м.; заправочна станція - 21 кв.м.; розчинно-бетонний вузол - 169,4 кв.м.; столярний цех - 429,8 кв.м.; лісопильний цех - 289,6 кв.м.; ремонтно - механічна майстерня з побутовим корпусом - 1152,8 кв.м.; матеріальний склад - 675,8 кв.м.; адміністративне приміщення - 467,4 кв.м.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 за службовим посвідченням від 20.08.2012р.

від відповідача РКДМБМО „Райагробуд: ОСОБА_2 - за довіреністю від 20.02.2017р.

від відповідача ТОВ „Будтраст: не зявився

від третьої особи: не зявився

У судовому засіданні, згідно ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави звернувся з позовом до суду, згідно якого просить скасувати районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному обєднанню „Райагробуд державну реєстрацію права приватної власності на комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., розташований за адресою: вул. Центральна, 2, с. Шаровечка, Хмельницького району, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:2450 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, з наступними складовими частинами: прохідна - 18,2 кв.м.; заправочна станція - 21 кв.м.; розчинно-бетонний вузол - 169,4 кв.м.; столярний цех - 429,8 кв.м.; лісопильний цех - 289,6 кв.м.; ремонтно - механічна майстерня з побутовим корпусом - 1152,8 кв.м.; матеріальний склад - 675,8 кв.м.; адміністративне приміщення - 467,4 кв.м.

Прокурор, посилаючись на ст.ст. 1, 12 ГПК України, та правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 14.06.2016р. по справі №21-41а16, вважає, що вказаний спір не є публічно правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватись господарськими судами за правилами ЦПК.

На думку прокуратури, відповідач, усупереч вимогам ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 19, ст. 15 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2016р.) і Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. №1127, достовірно знаючи про відсутність у нього прав на належний колишньому ДП „Хмельницьке МПМК-21 комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., подало до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції документи, які будь-якого відношення до підтвердження факту правонаступництва між ДП „Хмельницьке МПМК-21 та РКДМБМО „Райагробуд не мають.

Посилається на ч. 2 ст. 22 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2016р.), згідно якої відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Як вказує прокурор, питання про те, чи є РКДМБМО „Райагробуд правонаступником ДП „Хмельницьке МПМК-21 було предметом неодноразових судових спорів. Посилається на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2014р. по справі №822/3141/14, залишеною без змін ухвалами Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. та Вищого адміністративного суду України від 30.07.2015р., якою визнано незаконними та скасовано дії державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації при внесенні змін до установчих документів, визнано недійсним та скасовано запис №4000218 від 28.04.2012р. в частині доповнення до Статуту РКДМБМО „Райагробуд п.п.1.5 про те, що РКДМБМО „Райагробуд є правонаступником державного підприємства Хмельницького МПМК-21.

Посилається на те, що обґрунтовуючи своє рішення, суд вказав, що будь-які належним чином складені та завірені передавальні акти між ДП „Хмельницьке МПМК-21 і РКДМБМО „Райагробуд відсутні та не визначено правонаступника Хмельницького МПМК-21. Також встановлено, що РКДМБМО „Райагробуд утворено 29.12.1991р., а ДП „Хмельницьке МПМК-21 перестало існувати 21.01.1988р., тобто РКДМБМО „Райагробуд фактично є новоствореним підприємством. Вказує, що згідно інформації регіонального відділення Фонду державного майна України, державна частка у статутному фонді РКДМБМО „Райагробуд відсутня.

На переконання прокурора, внаслідок дій посадових осіб РКДМБМО „Райагробуд, службовими особами реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції здійснено незаконну реєстрацію за вказаним підприємством права приватної власності на обєкти нерухомого майна. Крім того, РКДМБМО „Райагробуд здійснило державну реєстрацію прав на нерухоме майно не маючи за собою жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:2450 з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, розташованої в межах с. Шаровечка, Хмельницького району, оскільки державний акт на право постійного користування РКДМБМО „Райагробуд земельною ділянкою площею 3,14 га, серії І-ХМ №000305 визнаний недійсним рішенням господарського суд Хмельницької області від 18.06.2012р. по справі №13/5025/406/12, яке набрало законної сили 05.07.2012р.

Необхідність звернення з позовною заявою до суду зумовлена, на думку прокуратури, потребою захистити інтереси держави. Посилаючись на те, що чинним законодавством та регіональним відділенням Фонду державного майна України в Хмельницькій області не визначено орган, уповноважений державою представляти інтереси ДП „Хмельницьке МПМК-21 після припинення його діяльності, а також те, що правонаступник вказаного підприємства не встановлений на даний час, в тому числі вищевказаними рішеннями судів, прокурор предявив позов в інтересах держави як позивач.

Відмічає, що реєстрація права приватної власності на комплекс споруд за відповідачем позбавляє Шаровечківську сільську раду визнати нерухоме майно, в порядку ст. 335 ЦК України, комунальною власністю та власністю територіальної громади села, як первинного субєкта місцевого самоврядування.

У додатково поданих поясненнях прокурор, посилаючись на Постанову КМУ від 11.02.2016р. №99 „Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток надання безоплатної правової допомоги та накази Міністерства юстиції України від 01.03.2016р. №572/5 „Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції, №571/5 „Про Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, №569/5 „Про відділи державної виконавчої служби та відділи державної реєстрації актів цивільного стану, зауважує, що територіальні органи юстиції ліквідовано, а їхні структурні підрозділи (відділи державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану) включено до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції із збереженням статусу юридичних осіб та їх перейменуванням. Ліквідація районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції проведена без правонаступництва.

Відмічає, що на даний час на території м. Хмельницького діють: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3); Хмельницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 6); Хмельницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану (29000, м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 10/1).

Також, прокурор посилається на п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №3 „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, згідно якого, ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно - правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Відповідач - РКДМБМО „Райагробуд проти позову заперечує, вважаючи його необгрунтованим, надуманим та таким, що не підлягає задоволенню.

Стверджує, що являється правонаступником майнових і немайнових прав ДП „Хмельницьке МПМК-21, посилаючись на постанову Центрального комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14.11.1985р. №1114 „Про подальше вдосконалення управління агропромисловим комплексом; наказ Агропромислового комітету Хмельницької області №12 від 21.01.1988р.; наказ Хмельницького облагробуду №16а від 22.01.1988р.

Окрім того, посилається на рішення, які приймалися різними інстанціями по справі №6/3552-А за позовом РКДМБМО „Райагробуд про зобовязання державного реєстратора Хмельницької райдержадміністрації зареєструвати в установленому законом порядку зміни до установчих документів, а саме: доповнення до статуту в редакції: „РКДМБМО „Райагробуд являється правонаступником МПМК-21. Так, остання постанова у справі №6/3552-А (новий розгляд №2-а-7400/10/2270/9) прийнята Вінницьким апеляційним адміністративним судом 19.04.2011р., якою адміністративний позов було задоволено, визнанно незаконними дії державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації щодо відмови в державній реєстрації змін до установчих документів РКДМБМО „Райагробуд та зобов'язано державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації розглянути питання щодо реєстрації змін до установчих документів, а саме: доповнення до статуту, затверджене протоколом загальних зборів трудового колективу РКДМ БМО „Райагробуд №1 від 12.02.2007р. про доповнення пункту 1 статуту підпункту 1.5 в наступній редакції: РКДМ БМО „Райагробуд являється правонаступником ПММК-21.

У свою чергу, посилання прокуратури на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2014р. по справі №822/3141/14, як на підставу неправомірних дій відповідача, вважає надуманими та такими, які жодним чином не можуть бути використані як належний та допустимий доказ в порядку ст. 35 ГПК України.

Свою позицію з цього приводу обгрунтовує тим, що предметом розгляду у справі №822/3141/14 є скасування державної реєстрації змін до установчих документів відповідача, крім того, позов подавався в інтересах фізичних осіб. У той час, як встановлено рішенням суду від 19.04.2011р. №2-а-7400/10/2270/9, що набрало законної сили та не скасовано судами вищих інстанцій визнано незаконними дії державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації щодо відмови в державній реєстрації змін до установчих документів РКДМ БМО „Райагробуд.

На переконання відповідача, судові рішення №2-а-7400/10/2270 та №822/3141/14 різні за змістом і унеможливлюють встановити конкретні приюдиціальні обставини у даній справі та не можуть бути визнані достатніми для обгрунтування висновку про задоволення позовних вимог у даній справі.

Твердження прокуратури про здійснення відповідачем державної реєстрації прав на нерухоме майно без правовстановлюючих документів на земельну ділянку вважає суперечливими, оскільки, рішенням госпродарського суду Хмельницької області від 18.06.2012р. по справі №13/5025/406/12, на яке посилається прокурор, позовні вимоги задоволені частково, скасовано державний акт (паперовий носій інформації) серії І-ХМ №000305, в частині позовних вимог щодо скасування державної реєстрації державного акту серії І-ХМ №000305 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,14 га, провадження у справі припинено.

Крім того, вважає, що прокуратурою не взято до уваги положення ст. 377 ЦК, ст. 120 ЗК, щодо переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права власності на розташовані на ній обєкти нерухомості. Тому, посилання прокуратури на преюдиціальні обставини, викладені в рішенні суду від 18.06.2012р. по справі №13/5025/406/12 та з урахуванням ст. 377 ЦК і ст. 120 ЗК, вважає надуманими.

У письмових поясненнях, поданих 03.04.2017р., відповідач - РКДМБМО „Райагробуд зауважує на тому, що прокурором не визначено, в чому саме полягають порушення інтересів держави з боку відповідачів та не обґрунтовано необхідність захисту таких прав. Вказує, що із позову слідує, що прокурор звернувся до суду за захистом інтересів територіальної громади, від імені якої уповноважена діяти Шаровечківська сільська рада, адже спірне нерухоме майно перебуває на території цієї сільської ради. Тобто, сільська рада має бути позивачем у справі, якого і представляє прокурор. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999р., ст. 1, ч. 1 ст. 10, ч. 2 ст. 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, робить висновок, що Шаровечківська сільська рада діє як орган виконавчої влади лише у випадку здійснення делегованих їй повноважень органу виконавчої влади, а у інших випадках діє як орган місцевого самоврядування. Розпорядження майном територіальної громади, за захистом права на яке прокурор звернувся до суду, є власним правом (повноваженням) відповідної ради як органу місцевого самоврядування. В такому випадку прокурор був позбавлений права звертатись до суду з позовом в інтересах органу місцевого самоврядування або був зобов'язаний у позові обґрунтувати, з яких підстав він вважає, що орган місцевого самоврядування у даному випадку є органом виконавчої влади.

Окрім того, відповідач посилається на судову практику Європейського суду з прав людини, зокрема, на рішення від 02.11.2004р. у справі „Трегубенко проти України, від 28.11.1999р. у справі „Брумареску проти Румунії, від 20.10.2011р. у справі „Рисовський проти України, від 13.06.1979р. у справі „Маркс проти Бельгії, від 23.09.1982р. у справі „Спорронґ і Льоннрот проти Швеції, від 11.03.2003р. „Новоселицький проти України від 11.03.2003р. відзначаючи, що узагальнення вказаної судової практики містять висновки, що визначена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок щодо оцінки існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи із позбавлення права власності, так і необхідність заходів із усунення несправедливості.

Також, відповідач, посилаючись на вказані нижче документи, робить висновок, що він є правонаступником МПМК-21 з 22.01.1988р.: рішення №19 „Про затвердження Ружичнянської міжколгоспної будівельної організації від 11.07.1958р.; рішення №142/2 „Про відведення земельної ділянки в розмірі 3,7 га Хмельницькій районній міжколгоспно-будівельній організації під будівництво виробничої бази від 26.05.1969р.; виписку земельно-облікових документів Шаровечківської сільської ради; поставову березня 1985 року №48 Хмельницького облміжгоспоспбуду та рішення обласної ради народних депутатів №37 від 20.02.1985р. „Про перейменування міжгосподарських будівельних організацій в міжгосподарські пересувні механізовані колони; наказ №67 від 14.05.1985р., лист облміжгоспбуду від 16.04.1985р., лист №1025 від 06.05.1985р.; наказ №16а Хмельницького облагробуду від 22.01.1988р.; наказ №26 від 11.03.1988р. „Про перейменування ИПМК-21 в районне кооперативн0-державне міжгосподарське будівельно-монтажне обєднання „Райагробуд; архівну виписку з наказу №08-К від 22.01.1989р.; наказ Хмельницького облагробуду №14 від 22.01.1988р.; наказ Хмельницького РАПО №8-п(а) від 09.02.1988р.; наказ №83-К від 06.07.1990р.; наказ Облагробуду №198-К від 02.09.1991р.; Статут Хмельницького районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання „Райагробуд, зареєстрований у виконавчому комітеті районної ради народних депутатів №148 від 29.12.1991р.; рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради народних депутатів №148 від 29.12.1991р.

Також, відповідач зауважує, що відповідно до заяви працівників райагробуду та жителів гуртожитку в 2008 році була направлена скарга Генеральному Прокурору України, перевірку було доручено провести районній прокуратурі. У листі Прокуратури Хмельницького району №433-07 від 03.05.2008р. вказано, що „Райагробуд є правонаступником МПМК-21. Статутом РКДМБМО хоч і не передбачено, що воно є правонаступником МПМК-21, проте відповідно до головної бухгалтерської книги та наказу „Облагробуду від 22.01.1988р. до РКДМБМО „Райагробуд перейшли всі активи МПМК-21. Наказом Облагробуду №57 - К від 28.05.1997р. ОСОБА_3, який виконував обов'язки голови райагробуду призначено на посаду голови райагробуду, згідно заяви та п. 5.8.4 Статуту Хмельницького об'єднання райагробуд і який являється її керівником по сьогоднішній день. В зв'язку з ліквідацією Украгробуду, згідно протоколу зборів від 22.04.2002р. створено Хмельницьку обласну корпорацію „Поділля-облагробуд з входженням всіх підприємств і організацій, які входили в об'єднання „Облагробуд. Посилаючись на довідку №0101 від 17.03.2007р., стверджує, що Хмельницька МПМК-21 була реорганізована і перейменована в Хмельницький „Райагробуд. Відповідно до довідки №01-01 від 1.02.2006р., районне кооперативно-державне міжгосподарське будівельно-монтажне об'єднання „Райагробуд користується в господарській діяльності власними основними фондами, на балансі обліковує власні основні фонди. Згідно з довідкою орендовані виробничі основні фонди відсутні. Як зауважує відповідач, у листі №18 від 27.05.2007р. вказується, що ТОВ „Хмельницькагробуд, яке є правонаступником майнових і немайнових прав Об'єднання Хмельницькоблагробуду, стверджує, що в січні 1988 року, було проведено перейменування організації МПМК - 21 в районне кооперативно-державне міжгосподарське будівельно-монтажне об'єднання „Райагробуд.

Посилаючись на довідку Фонду державного майна України №09/01-42-804/05 від 23.03.2005р., державна частка у статутному фонді Хмельницького РКДМБМО „Райагробуд відсутня. Також, відповідно до відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області за вих. №18-01-00748 від 21.03.2017р. повідомлено, що Міжгосподарська пересувна механізована колона №21 не підлягала приватизації, відповідно державна частка в цьому підприємстві теж відсутня. Робить висновок, що права держави Україна не можуть бути порушені, а прокурор звернувся до суду за захистом не існуючого права. Не існуюче право не може бути захищене.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача РКДМБМО „Райагробуд підтримав подані раніше заперечення та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач - ТОВ „Будтраст повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позов не подав.

Третьою особою - Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради подано заяву про розгляд справи без участі свого представника. Окрім того, з приводу заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду, повідомляючи, що не являється правонаступником реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Відмічає, що Хмельницьке міськрайонне управління юстиції в особі реєстраційної служби, ліквідовано, згідно наказу Міністерства юстиції України від 01.03.2016р. №572/5 „Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції, про що 27.05.2016р. внесено запис.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №74335378, 04.02.2016р. державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції внесено запис про державну реєстрацію права приватної власності на комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., розташований за адресою: вул. Центральна, 2, с. Шаровечка, Хмельницького району на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:2450 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств.

Складові частини вказаного обєкту нерухомого майна становлять:

- прохідна - 18,2 кв.м.;

- заправочна станція - 21 кв.м.;

- розчинно-бетонний вузол - 169,4 кв.м.;

- столярний цех - 429,8 кв.м.;

- лісопильний цех - 289,6 кв.м.;

- ремонтно - механічна майстерня з побутовим корпусом - 1152,8 кв.м.;

- матеріальний склад - 675,8 кв.м.;

- адміністративне приміщення - 467,4 кв.м.

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.02.2016р., прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, яке наявне в матеріалах справи.

Підставою виникнення права власності на вищезазначене майно в інформаційній довідці зазначено акт приймальної комісії від 15.07.1988р. та розпорядження Хмельницької районної ради народних депутатів від 30.10.1988р. №122, які наявні в матеріалах справи.

Згідно даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №79521352 та №79520098, комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., розташований за адресою: вул. Центральна, 2, с. Шаровечка, Хмельницького району був відчужений РКДМБМО „Райагробуд товаристу з обмеженою відповідальністю „Будтраст на підставі протоколу №4 загальних зборів РКДМБМО „Райагробуд від 19.12.2016р. за актом прийому-передачі №№51,52 від 18.01.2017р.

У матеріалах справи також містяться постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.09.2014р. по справі №822/3141/14, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2015р., якою визнано незаконними дії державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації при внесенні змін до установчих документів, визнано недійсним та скасовано запис №4000218 від 28.04.2012р. в частині доповнення статуту РКДМБМО „Райагробуд п.п. 1.5. в якому зазначено, що обєднання є правонаступником державного підприємства Хмельницького МПМК-21.

Крім того, матеріали справи містять рішення господарського суду Хмельницької області від 18.06.2012р. по справі №13/5025/406/12, яким визнано недійсним державний акт на право постійного користування Хмельницьким колективним міжгосподарським будівельно-монтажним підприємством „Райагробуд земельною ділянкою площею 3,14 га, серії І-ХМ №000305, виданий Шаровечківською сільською радою народних депутатів 28.12.1998р. У частині позовних вимог щодо скасування державної реєстрації державного акту серії І-ХМ №000305 на право постійного користування земельною ділянкою площею 3,14 га, виданого Шаровечківською сільською радою народних депутатів 28.12.1998р., провадження у справі припинено.

В матеріалах справи також наявні архівний витяг 160/5 спр. 204, арк. 49 рішення виконавчого комітету Хмельницької районної ради депутатів №142/2 від 26.05.1969р., архівна виписка з наказу №08-К від 22.01.1989р., наказ Хмельницького облагробуду №14 від 22.01.1988р., рішення виконкому Хмельницької районної ради народних депутатів №148 від 29.12.1991р., лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області за вих. №18-01-00748 від 21.03.2017р., постанова №48 Хмельницького облміжгоспоспбуду від 11.03.1985р., наказ Хмельницької МПМК-21 №67 від 14.05.1985р., наказ Хмельницького облагробуду №16а від 22.01.1988р., наказ Хмельницького РАПО № 8-п(а) від 09.02.1988р., наказ №83 - К від 06.07.1990р., наказ Облагробуду №198 - К від 02.09.1991р., лист прокуратури Хмельницького району №433-07 від 03.05.2008р., довідка Фонду державного майна України №09/01-42-804/05 від 23.03.2005р., лист Хмельницької обласної організації профспілки працівників сільських будівельників від 31.03.2017р. №3; державний акт на право постійного користування землею, витяг з Державного земельного кадастру №НВ-014 від 28.07.2014р., кадастровий план земельної діялнки, довідка Хмельницької райдержадміністрації №038 від 22.12.2015р., лист Шаровечківської сільради №34 від 03.02.2016р., техпаспорта нежитлових приміщень.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги наступне:

Прокурор, звертаючись до суду з вимогою скасувати державну реєстрацію права приватної власності, зобов'язаний довести, яким чином відповідач в даному випадку порушив інтереси держави та яким чином він може поновити їх, а суд, у свою чергу, перевірити доводи та докази, якими обгрунтовуються вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Тобто, порушення відповідачем інтересів держави є обов'язковим; обов'язком прокурора, відповідно до ст. 33 ГПК України, є доведення (підтвердження) в установленому порядку наявності факту порушення відповідачем.

Досліджуючи питання щодо обгрунтованості вимог до відповідачів, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності та їх обмежень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За вказаним законом державна реєстрація прав проводиться органом державної реєстрації прав.

Частина 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції від 01.01.2016р., на яку посилається прокурор, визначає підстави проведення державної реєстрації прав, а перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868.

Частина 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції від 01.01.2016р., на яку посилається прокурор, містить перелік повноважень державного реєстратора під час реєстрації прав. Так, згідно вказаної статті, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

До того ж, згідно ч. 4 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в редакції від 01.01.2016р., на яку посилається прокурор, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Тобто, законодавством встановлена процедура прийняття відповідних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, законодавець саме на державного реєстратора, як на суб'єкта владних повноважень, поклав право приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав, на підставі поданих документів для проведення державної реєстрації прав.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав.

Правова позиція з приводу виключної компетенції органів державної реєстрації наведена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015р. у справі №819/1849/13-а.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-РКДМБМО „Райагробуд, подавши до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції документи, які, на його думку, підтверджували право власності на нерухоме майно, реалізував своє право, закріплене у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення прав на нерухоме майно. Натомість, на реєстраційну службу, в силу вимог закону, був покладений обов'язок дослідження документів відповідача на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Посилання прокуратури на ч. 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016р.), згідно якої відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом, не впливає на обов'язок державного реєстратора перевірити подані документи.

Оскільки, участь заявника в процесі реєстрації речових прав на нерухоме майно обмежується подачею та отриманням документів, а також можливістю отримання інформації про хід розгляду заяви, а перевірка документів та прийняття рішення про державну реєстрацію прав або відмову в такій реєстрації відноситься до виключної компетенції органів державної реєстрації, посилання прокуратури на ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.2016р.), Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не свідчить про порушення відповідачем вказаних норм закону, а доводи прокуратури про незаконну реєстрацію права власності внаслідок дій відповідача є безпідставними.

Таким чином, в порушення вимог ст.ст. 32-34 ГПК України, прокурором не доведено належними та допустимими доказами незаконність дій відповідача-РКДМБМО „Райагробуд щодо реєстрації права власності на майно.

До того ж, відповідачів неможливо зобов'язати виконати рішення в силу предмету позову, оскільки вони не є уповноваженою особою щодо вчинення дій зі скасування державної реєстрації прав.

Натомість, згідно ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в діючій редакції), організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані субєкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Судом враховуються вимоги постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", де в абзаці 5 п. 1.3 вказано, що якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Посилання прокуратури на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016р. №21-41а16 (№826/4858/15), не приймаються до уваги, з огляду на те, що у справі, що розглядається та справі, наведеній прокуратурою, наявні різні фактичні обставини.

Висновок про відсутність публічно-правового спору та вирішення справи за правилами ЦПК зроблено Верховним Судом України на підставі того, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правових угод, а відповідачем по справі виступав державний реєстратор реєстраційної служби. У той час, як у даній справі відсутні цивільно-правові угоди, а відповідачами виступають юридичні особа, за якими зареєстровано право власності.

Також, не приймаються до уваги посилання прокуратури на п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013р., оскільки у вказаній постанові правова позиція висловлена щодо фізичних осіб.

З приводу посилань прокурора на ліквідацію районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції без правонаступництва відмічається позиція Вищого адміністративного суду України, відображена в ухвалі від 26.10.2016р. №К/800/51108/15, в якій йдеться посилання на пункт 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", згідно якого при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.

З огляду на наведені приписи, прокурор не позбавлений права звернутися до суду з вимогою до відповідних органів з метою захисту інтересів держави згідно чинного законодавства.

Окрім того, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор, предявивши позов, посилається на відсутність органу, уповноваженого державою представляти інтереси ДП „Хмельницьке МПМК-21 після припинення його діяльності та відсутності встановленого правонаступника. У той же час, прокурор посилається на порушення інтересів територіальної громади Шаровечківської сільської ради, зазначаючи, що реєстрація права приватної власності на нерухоме майно за відповідачем позбавляє сільську раду визнати нерухоме майно комунальною власністю та власністю територіальної громади села.

Тобто, прокурор не обгрунтував в чиїх саме інтересах він звернувся з позовом, поскільки статус нерухомого майна, реєстрацію якого просить скасувати, не встановлений.

Окрім зазначеного, відмічається, що скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на підставі рішення суду, оскільки статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи зміст позовних вимог, суд вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Отже, у позові належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури, м. Хмельницький в інтересах держави до районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного обєднання „Райагробуд, с. Шаровечка, Хмельницький район, до товариства з обмеженою відповідальністю „Будтраст, с. Шаровечка, Хмельницького району, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, м. Хмельницький, про скасування районному кооперативно-державному міжгосподарському будівельно-монтажному обєднанню „Райагробуд державної реєстрації права приватної власності на комплекс споруд загальною площею 3224 кв.м., розташованого за адресою: вул. Центральна, 2, с. Шаровечка, Хмельницького району, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:004:2450 з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, з наступними складовими частинами: прохідна - 18,2 кв.м.; заправочна станція - 21 кв.м.; розчинно-бетонний вузол - 169,4 кв.м.; столярний цех - 429,8 кв.м.; лісопильний цех - 289,6 кв.м.; ремонтно - механічна майстерня з побутовим корпусом - 1152,8 кв.м.; матеріальний склад - 675,8 кв.м.; адміністративне приміщення - 467,4 кв.м., відмовити.

Повне рішення складено 06 квітня 2017 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 6 примірників:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу - РКДМБМО „Райагробуд,

4 - відповідачу - ТОВ „Будтраст (Хмельницький район, с. Шаровечка, вул. Центральна, 2),

5 - прокуратурі Хмельницької області,

6 - третій особі (м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 3).