ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.2017 Справа № 920/90/17
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/90/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНЗАНІТ», м. Суми,

до відповідача Сумської міської ради, м. Суми,

про визнання поновленим договору оренди,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 01.02.2017,

відповідача ОСОБА_2 за довіреністю № 3320/03.02.02-17 від 28.12.2016.

В судовому засіданні, розпочатому о 10 год. 20 хв. 06.03.2017 року, відповідно до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва до 10 год. 00 хв. 03.04.2017 року.

Суть спору: позивач просить суд визнати поновленим з дати набрання законної сили рішенням у даній справі договір оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу за р.н. 812 із змінами від 28.12.2012 року, посвідченими за р.н. 4733, зареєстрованими в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 03.09.2013 року, номер запису 2358546, строком на пять років на тих самих умовах в редакції додаткової угоди від 21.10.2015 року, наведеній у позовній заяві.

Відповідач у письмових запереченнях № 85/17 від 02.03.2017 року на позовну заяву просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач звернувся до відповідача 21.1.10.2015 року із заявою про поновлення дії договору оренди земельної ділянки, не надавши при цьому проекту додаткової угоди. На зазначене звернення позивача відповідачем надано відповідь № 1669/06.01-24 від 05.11.2015 року, в якому повідомлялося, що питання про поновлення договору буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань архітектури, будівництва, врегулювання земельних відносин з подальшим розглядом на черговій сесії Сумської міської ради. Зазначене питання розглядалося на засіданні згаданої комісії, що відбулося 11.01.2016 року, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок. Крім того, рекомендовано Департаменту містобудування та земельних відносин підготувати відповідний проект рішення та винести його на розгляд чергової сесії Сумської міської ради. В подальшому відповідачем прийнято рішення від 24.02.2016 року № 408-МР «Про відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок».

Відповідач також звертає увагу суду на невідповідність оцінки землі, що існувала в 2006 році, тій оцінці, що існує на даний момент, а тому відповідач вважає, що у запропонованому позивачем проекті додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки не вказано вартість обєкту оренди, від якої залежить розмір орендної плати.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач просить суд поновити вищезгаданий договір оренди земельної ділянки терміном на 5 (пять) років, що не свідчить про поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу за р.н. 812 та додаткової угоди від 28.12.2012 року, посвідченої за р.н. 4733, укладених між Сумською міською радою (орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адамант - Суми», правонаступником якого являється Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАНЗАНІТ» (позивач) згідно рішення Зборів учасників від 07.09.2016 року та Статуту позивача, зареєстрованого 08.09.2016 року за № 0013989, (орендар), відповідач надав, а позивач отримав в оренду земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка (зупинка громадського транспорту «Кінотеатр Дружба»), площею 0,0048 га, кадастровий номер :18:004:0013, землі комерційного використання.

Земельна ділянка площею 0,0048 га в натурі (на місцевості) була передана орендодавцем орендареві за актом приймання-передачі (а.с. 14).

Відповідно до пункту 2.2 договору оренди, договір оренди укладається до двадцять девятого грудня дві тисячі пятнадцятого року. Після закінчення терміну дії договору орендар, за умови належного виконання своїх обовязків відповідно до умов цього договору, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен повідомити письмово орендодавця про бажання щодо продовження дії договору на новий термі не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. У разі продовження договору оренди на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради, вищезгаданій земельній ділянці присвоєно тимчасову поштову адресу: м. Суми, пр-т Шевченка, 22/1.

21.10.2015 року позивач (орендар) звернувся з листом № 10 до відповідача, в якому просив відповідача поновити дію договору оренди земельної ділянки, укладеного 18.02.2006 року та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером запису № 2358546 від 03.09.2013 року, за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка, 22/1 (зупинка громадського транспорту «Кінотеатр Дружба»), надану під розміщеним міні-магазином, площею 0,0048 га терміном на 5 (пять) років. До зазначеного листа позивачем додано проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року.

Листом № 1669/06.01-28 від 05.11.2015 року Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради повідомив позивачеві, що питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року буде розглянуто на черговому засіданні комісії з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин Сумської міської ради з подальшим розглядом на черговій сесії Сумської міської ради.

Відповідно до протоколу № 7 від 11.01.2015 року засідання постійної комісії з питань архітектури, містобудування, регулювання земельних відносин, природокористування та екології Сумської міської ради, комісією вирішено: відмовити в поновленні договору оренди земельної ділянки; рекомендувати Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради підготувати відповідний проект рішення; винести даний проект рішення на розгляд чергової сесії Сумської міської ради; виступити доповідачем на пленарному засіданні ради з даного питання та рекомендувати Сумській міській раді підтримати даний проект рішення.

Рішенням Сумської міської ради від 24.02.2016 року № 408-МР «Про відмову у поновленні договорів оренди земельних ділянок» вирішено відмовити позивачеві у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 0,0048 га під розміщеним міні-магазином за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка, 22/1 (зупинка громадського транспорту «Кінотеатр Дружба»).

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначає, що додаткова угода щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року, проект якої надано відповідачеві з листом-повідомленням № 10 від 21.10.2015 року, відповідачем не підписана та не надіслано позивачеві заперечень щодо її підписання.

Позивач зазначає, що він продовжує користуватися земельною ділянкою площею 0,0048 га під розміщеним міні-магазином за адресою: м. Суми, пр-т Шевченка, 22/1 (зупинка громадського транспорту «Кінотеатр Дружба») на тих самих умовах, визначених договором від 18.02.2006 року, та сплачує орендну плату, а тому вважає, що відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) на наступні пять років.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Частинами другою пятою згаданої правової норми встановлено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Позивач вважає, що орендарем, правонаступником якого є позивач, виконано наведені норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» в повному обсязі, зокрема, орендар, маючи намір продовжувати користуватись згаданою земельною ділянкою на умовах оренди, належним чином скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк у відповідності до частин першої пятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», звернувся до Сумської міської ради (відповідач) з листом № 10 від 21.10.2015 року та проектом додаткової угоди про продовження строку дії вищенаведеного договору оренди земельної ділянки на наступні пять років. Проте з боку відповідача не відбулось волевиявлення щодо поновлення договору оренди на новий строк.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до частини шостої статті 33 зазначеного Закону, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Згідно частин восьмої, девятої статті 33 Закону України «Про оренду землі», додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Враховуючи факт продовження користування позивачем спірною земельною ділянкою, належність виконання ним умов договору оренди та відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновлення договору оренди землі протягом місячного строку після закінчення цього договору, як і відсутність підписаної з боку відповідача додаткової угоди, позивач просить суд у відповідності до частин шостої девятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» визнати поновленим договір оренди земельної ділянки в редакції додаткової угоди на тих самих умовах на наступні пять років.

Позивач також посилається на постанову Вищого господарського суду України від 01.12.2016 року у справі № 908/500/16, в якій викладена аналогічна, на його думку, правова позиція.

З пункту 2.2 договору оренди від 18 лютого 2006 року вбачається, що договір оренди укладається до двадцять девятого грудня дві тисячі пятнадцятого року, тобто на 9 (девять) років, а відповідно до проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року та прохальної частини позовної заяви позивач (орендар) просить поновити зазначений договір строком на пять років, тобто позивач без згоди відповідача (орендодавця) змінив строк договору оренди і просить укласти його на інший строк, ніж той, який був передбачений договором оренди.

За таких обставин безпідставним, необгрунтованим є твердження позивача у позовній заяві, що у даному випадку застосовується частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі», якою передбачено, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно частини четвертої статті 33 Закону України «Про оренду землі», при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У даному разі позивач (орендар) без досягнення домовленості щодо терміну дії договору оренди (без згоди орендодавця) у проекті додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року, копія якого додана до позовної заяви та у позовній заяві від 06.02.2017 року, з якою він звернувся до суду 08.02.2017 року, просить поновити згаданий договір на інший строк, ніж той, який був передбачений договором - строком на наступні пять років, а відтак переважне право позивача (орендаря) на укладення ( поновлення) договору оренди земель припинилося (частина четверта статті 33 Закону України «Про оренду землі») і договір не вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які буди передбачені договором (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»), оскільки позивач (орендар) змінив істотну умову договору (строк дії договору оренди) без згоди орендодавця (відповідача).

Таким чином, поновлення договору оренди земельної ділянки від 18.02.2006 року оренди земельної ділянки загальною площею 0,0048 га на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, виходячи з усього вищевикладеного, не є можливим, згідно частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», на підставі якої позивач просить суд визнати поновленим згаданий договір.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у звязку з їх безпідставністю, необгрунтованістю та неправомірністю.

Згідно статі 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 10.04.2017.

Суддя ОСОБА_3