ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" квітня 2017 р.Справа № 916/2254/14

За позовом: Заступника прокурора міста Одеси в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД"

про стягнення 15 515 868,91 грн.

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД"

до відповідача: Виконавчого комітету Одеської міської ради,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління капітального будівництва Одеської міської ради

про зміну договору пайової участі

Головуючий Зайцев Ю.О.

Суддя Д'яченко Т.Г. , суддя Цісельський О.В.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Закернична І.П. (посвідчення №031666 від 26.01.2015р.)

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність № 02.2-20/59 від 29.12.2016р.)

Від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність №02-05/9-юр від 10.01.2017р.)

Від відповідача: не зявився;

Від ВПВ рішень департаменту ДВС Міністерства юстиції України: ОСОБА_4 (довіреність №919/20.3-03 від 29.12.2016р.)

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України.

11.06.2014р. Заступник прокурора міста Одеси в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" про стягнення 15 515 868,91 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 14 030 014 грн., пені у розмірі 985 867,25 грн., інфляційних витрат у розмірі 168 494,35 грн. та 3 % річних у розмірі 331 493,31 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Степанова Л.В.) від 11.06.2014р. було порушено провадження по справі № 916/2254/14 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.06.2014р. до участі у справі №916/2254/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

07.07.2014р. до матеріалів справи надійшла заява про надання доказів (вх. № 17560/14 від 07.07.2014р.) згідно з якою відповідач просить суд залучити до матеріалів справи додаткові документи.

07.07.2014р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" звернулось до господарського суду Одеської області з зустрічною позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління капітального будівництва Одеської міської ради про зміну договору пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 24.03.2011р. № 005/кс, який було укладено між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" та Виконавчим комітетом Одеської міської ради, а саме викладення пунктів 1.1, 2.1, 3.2, 3.2.2 у представленій позивачем редакції.

08.07.2014р. до матеріалів справи надійшли пояснення Управління капітального будівництва Одеської міської ради (вх. № 17682/14 від 08.07.2014р.) по справі відповідно д яких третя особа просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.07.2014р. зустрічний позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" до Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління капітального будівництва Одеської міської ради про зміну договору пайової участі було прийнято для спільного розгляду з первісним позовом Заступника прокурора міста Одеси в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" про стягнення 15 515 868,91 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.08.2014 р. по справі №916/2254/14 у задоволені позову заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Добробуд ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про стягнення 15 515 868,91 грн. було відмовлено у повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" було задоволено та внесенозміни до договору пайової участі замовників у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 24.03.2011р. № 005/кс, укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" та Виконавчим комітетом Одеської міської ради, викладено п. 3.2. договору пайової участі замовників у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 24.03.2011р. № 005/кс у наступній редакції: "Пайова участь складається з розрахунку 4% від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, яка, в свою чергу, складає 201 063 966,00 (двісті один мільйон шістдесят три тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. Розмір такої Пайової участі дорівнює 8 042 558,64 (вісім мільйонів сорок дві тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 64 коп., тобто із розрахунку 201 063 966,00 (двісті один мільйон шістдесят три тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. х 4% (граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту у відповідності до ч. 6 ст. 40 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності") та викладено п. 3.2.2. договору пайової участі замовників у створені і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Одеси від 24.03.2011р. № 005/кс у наступній редакції: "ТОВ "Добробуд ЛТД" вже перерахувало 90 000,00 (дев'яносто тисяч) грн. при здійснені будівництва багатоповерхового жилого комплексу за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5/1". З урахуванням вищевказаної суми 90 000,00 (дев'яносто тисяч) грн. та суми, яка зазначена у п. 3.2.1 Договору, а саме 10 000 000,00 (десять мільйонів) грн., Забудовником сплачено Пайову участь на загальну суму 10 090 000,00 (десять мільйонів дев'яносто тисяч) грн., що перевищує граничний розмір Пайової участі, яка зазначена у п. 3.2 Договору, на 2 047 441,36 (два мільйони сорок сім тисяч чотириста сорок одна) грн. 36 коп."

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2014 року рішення господарського суду Одеської області від 20.08.2014р. по справі №916/2254/14 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.12.2014 року Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2014 року та рішення господарського суду Одеської області від 20.08.2014 р. по справі №916/2254/14 було залишено без змін.

11.06.2015 року до господарського суду Одеської області надійшла заява Прокурора Одеської області (вх. №ГСОО 2-3295/15 від 11.06.2015р.) про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 20.08.2014р. по справі №916/2254/14 за нововиявленими обставинами.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.09.2015р. було задоволено заяву Прокурора Одеської області про перегляд рішення господарського суду Одеської області від 20.08.2014р. по справі №916/2254/14 за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Одеської області по справі №916/2254/14 від 20.08.2014р. скасовано та позов Заступника прокурора міста Одеси в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Одеської міської ради до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" про стягнення 15 515 868,91 грн. задоволено, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Добробуд ЛТД" довідповідача Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління капітального будівництва Одеської міської ради про зміну договору пайової участі відмовлено.

Після набрання вищезазначеним судовим рішенням законної сили господарським судом Одеської області 16.10.2015р. було видано відповідні накази.

07.03.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга Виконавчого комітету Одеської міської ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 в порядку ст. 121-2 ГПК України, по справі №916/2254/14.

На підставі розпорядження. керівника апарату господарського суду Одеської області №311 від 09.03.2017р., відповідно до п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у звязку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, а саме: у звязку із перебуванням члена колегії судді Волкова Р.В. з 08.02.2017р. на тривалому лікарняному, що може мати наслідком порушення строку розгляду скарги, на підставі службової записки головуючого судді Зайцева Ю.О., призначено повторний автоматичний розподіл та вказану скаргу передано на розгляд наступному складу колегії суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді Цісельський О.В., судді - Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.03.2017р. скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради було призначено до розгляду відкритому у судовому засіданні.

Зазначену скаргу заявник обґрунтовує тим, що вищезазначені накази від 16.10.2015р. були направлені представником виконавчого комітету Одеської міської ради до відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для примусового виконання.

Постановою вказаного відділу від 16.11.2015 р. відкрито виконавче провадження ВП№49374302 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 16.10.2014р. у справі № 916/2254/14. Постановами відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 18.12.2015 р. ВИ № 49374302 накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ТОВ «Добробуд ЛТД» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у сумі 17067 455, 8 грн. та на кошти, які містяться на усіх рахунках боржника у межах вказаної суми.

В подальшому, постановою директора департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.02.2016 р. утворено виконавчу групу по виконавчому провадженню ВП№ 49374302.

Дорученням відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 28.03.2016 р. №20-1.-49374302/16 доручено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області провести виконавчі дії в межах чинного законодавства щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: опису й арешту 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1. Термін виконання доручення до 11.04.2016 р.

28.02.2017 р. на адресу виконавчого комітету Одеської міської ради надійшла постанова відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 22.02.2017 р. ВП № 49374302 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у ТОВ «Добробуд ЛТД» відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

В обґрунтування скарги Виконавчий комітет Одеської міської ради зазначає, що постанову Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки дорученням відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ адресованому відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області, останньому було доручено провести виконавчі дії в межах чинного законодавства України щодо перевірки майнового стану боржника, а саме опису і арешту: нежитлових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1, 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м. При цьому, відділом примусового виконання рішень ДДВС МЮУ не було накладено арешт на наявне майна боржника, а саме на 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1, ані під час відкриття виконавчого провадження, ані в процесі здійснення інших виконавчих дій. Відповідно до доданої до вищезазначеного доручення інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборона відчуження обєктів нерухомого майна від 23.02.2016 р. № 53866552, за боржником зареєстровано право власності на 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1 та належить ТОВ «Добробут ЛТД». Однак, всупереч приписам чинного законодавства України державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ ОСОБА_5 не було винесено постанову про арешт 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1 та належить ТОВ «Добробут ЛТД».

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.19 названого закону (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України (п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч.1 ст.25 вказаного закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу - Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України Про виконавче провадження.

В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродов-ж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для законного сподівання на виплату такої заборгованості і становить майно цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_6 проти України", рішення від 15.10.2009 р,).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Як встановлено судом, постановою Відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 16.11.2015 р. відкрито виконавче провадження ВГІ №49374302 з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 16.10.2014р. у справі №916/2254/14. Постановами відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 18.12.2015 р. ВИ № 49374302 накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно ТОВ «Добробуд ЛТД» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у сумі 17067 455, 8 грн. та на кошти, які містяться на усіх рахунках боржника у межах вказаної суми.

Постановою директора департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.02.2016 р. утворено виконавчу групу по виконавчому провадженню ВП № 49374302.

Дорученням відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 28.03.2016 р. №20-1.-49374302/16 доручено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області провести виконавчі дії в межах чинного законодавства щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: опису й арешту 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1. Термін виконання доручення до 11.04.2016 р.

28.02.2017 р. на адресу виконавчого комітету Одеської міської ради надійшла постанова відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ від 22.02.2017 р. ВП № 49374302 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у ТОВ «Добробуд ЛТД» відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Так, відповідно до пунктів 6 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 13 даного Закону арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 56 вказаного Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Водночас, ч. 5 ст. 24 даного Закону передбачено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2017 р. за ТОВ «Добробуд ЛТД» зареєстровано право власності на 77/100 будівлі, загальною площею 1391,1 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1.

Так, згідно з дорученням відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ адресованому відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Одеській області, останньому було доручено провести виконавчі дії в межах чинного законодавства України щодо перевірки майнового стану боржника, а саме опису і арешту: нежитлових будівель і споруд, що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1, 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м.

Частиною 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі, якщо в заяві стягувана зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішення ДДВС МЮУ ОСОБА_5 володів даною інформацією, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборона відчуження обєктів нерухомого майна від 23.02.2016 р. № 53866552, яка була додана до вищезазначеного доручення.

Однак, всупереч приписам чинного законодавства України державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮУ ОСОБА_5 не було винесено постанову про арешт 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1 та належить ТОВ «Добробут ЛТД».

На думку суду застосований державним виконавцем арешт усього майна боржника, без зазначення конкретного існуючого нерухомого майна, про яке заздалегідь було відомо виконавцю, є грубим порушенням вимог чинного законодавства.

20.02.2017 р. державним виконавцем Медведєвим О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з огляду на те, що в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у ТОВ «Добробуд ЛТД» відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

З врахуванням наведеного, судом встановлено тривале невиконання рішення суду у даній справі, та не здійснення передбачених чинним законодавством виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення, встановлено протиправну бездіяльність державного виконавця Медведєва О.В. щодо виявлення та арешту майна боржника при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області №916/2254/14 від 16.10.2015р. в межах виконавчого провадження ВП№49374302 відкритого 16.11.2015р.

У своїй скарзі, скаржник також просить суд, зобовязати відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати рішення господарського суду Одеської області на підставі наказу від 16.10.2015 р. у справі №916/2254/14 шляхом винесення постанови про накладення арешту на майно ТОВ «Добробуд ЛТД», а саме на 77/100 будівлі, загальною площею 1391, 1 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/1, та здійснення дій, направлених на примусове виконання даного рішення.

Однак, вказана вимога може бути задоволена лише частково, оскільки господарський суд позбавлений права давати вказівки державним органам, зокрема виконавчій службі, яким саме чином здійснювати виконання покладених на них законом обовязків.

У зв'язку із вищезазначеним, скарга № 2-1334/17 Виконавчого комітету Одеської міської ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 в порядку ст. 121-2 ГПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу № 2-1334/17 скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 в порядку ст. 121-2 ГПК України задовольнити частково.

2. Визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 при винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП№49374302 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.02.2017р. незаконними.

3. Постанову відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні ВП№49374302 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.02.2017 р. ВП № 49374302, винесену головним державним виконавцем Медведєвим Олександром В`ячеславовичем - скасувати.

4. Зобовязати відділ примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати рішення господарського суду Одеської області на підставі наказу від 16.10.2015 р. у справі № 916/2254/14 шляхом здійснення дій, направлених на примусове виконання даного рішення.

Ухвалу може бути оскаржено у 5-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 квітня 2017 р.

Головуючий Ю.О. Зайцев

Суддя Т.Г. Д'яченко

Суддя О.В. Цісельський