РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 918/1242/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Рівненської області від 23.01.17р. у справі № 918/1242/16 ( суддя Войтюк В.Р.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

до приватного підприємства "Санрайз" (м. Рівне)

про стягнення 152 330 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю від 25.10.2016р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю №1 від 22.12.2016р.; ОСОБА_3, представник за довіреністю №2 від 26.12.2016р.

В судовому засіданні 28.03.2017р. оголошувалася перерва до 05.04.2017р. об 14:10 год.

Судом розяснено представникам права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з приватного підприємства "Санрайз" 152 330 грн. штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 23.01.17р. у справі № 918/1242/16 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що вагон №66488552 дійсно зважувався на станції ОСОБА_4 залізниці, але зважування не було контрольним, яке б проводилось залізницею на підставі ст. 24 Статуту залізниць України в якості контрольного переважування або перевірки відповідності маси вантажу результати якого заносяться до книги форми ГУ-78; фактично зважування проводилось за заявкою відправника в порядку надання залізницею додаткових послуг (в даному випадку надання ваг без участі працівника залізниці), результати такого зважування заносяться в книгу форми ГУ-36. Оскільки, згідно графи 24 накладної масу вантажу було визначено відправником, на станції відправлення контрольне зважування не проводилось, тому відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей вказаних у накладній несе відповідач. Суд першої інстанції не надав правової оцінки відсутності у відповідача вимоги на участь працівника залізниці у зважуванні; відсутності доказів сплати державного регульованого тарифу за участь працівника залізниці у зважуванні; відсутності у накопичувальній картці відомостей про надання такої послуги, як участь працівника залізниці при зважуванні вагону. Скаржник звертає увагу суду на те, що зважування вагону на ст. Нижньодніпровськ-Вузол відбувалося у статиці, а на ст. Красноармійськ у динаміці, тому незначні відхилення щодо показників маси вантажу обумовлені різними похибками ваг (в динаміці похибка більша, ніж у статиці), а з урахуванням похибок ваг показники зважування ідентичні (недовантаж вагону зафіксовано як на ст. Нижньодніпровськ-Вузол так і на ст. Красноармійськ). Скаржник зазначає, що посилання суду першої інстанції на недостовірність даних, занесених у розділ "Є" є неправомірним та спростовуються наявною в матеріалах справи розкредитованою накладною №36727485. Так, в графі 49 "Відмітки залізниці" накладної №36727485 міститься запис щодо складання комерційного акту №001373/202 про невідповідність маси вантажу в сторону зменшення на 3200 кг. В графі 53 "Підтвердження одержання вантажу. Вантаж одержав" міститься запис вантажоодержувача, зроблений за допомогою ЕЦП. Таким чином, на думку скаржника, накладною №36727485 підтверджено факт отримання вантажоодержувачем вантажу із різницею маси в сторону зменшення на 3200 кг, тому дані розділу "Є" комерційного акту підтверджуються відомостями, зазначеними у накладній.

Приватне підприємство "Санрайз" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №7912/17 від 22.03.2017р.) в якому відповідач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надіслало до суду додаткові пояснення (вх. №8687/17 від 28.03.2017р.) в яких позивач посилається на положення ст., ст. 23, 110 Статуту залізниць України, п.п. 1.1., 1.3., 2.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 зазначаючи, що маса вантажу визначена самим відправником, тому відповідач повинен нести відповідальність за зазначення маси вантажу.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" подало до суду клопотання (вх. №9778/17 від 05.04.2017р.) в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи накопичувальну картку №16050911 від 16.05.2016р. та пам`ятку про збирання вагонів №27. Судом вказані документи долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Представники позивача в судових засіданнях 28.03.2017р. та 05.04.2017р. підтримали доводи апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судових засіданнях 28.03.2017р. та 05.04.2017р. представники відповідача заперечили доводи апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, у травні 2016р. приватне підприємство "Санрайз" (вантажовідправник) зі станції ОСОБА_4 залізниці здійснило відправлення вагону №66488552 з вантажем металобрухту, згідно залізничної накладної №36727485 від 14.05.2016р. на станцію призначення - ОСОБА_5 залізниці. Маса вантажу, згідно накладної складає 63200 кг. (а.с. 8).

Вагон №66488552 з металобрухтом був зважений на 150 тонних залізничних вагах РШ-150 заводський номер 0562, які обліковуються за станцією ОСОБА_4 залізниці за залізничним номером №065, які пройшли обслуговування та повірку відповідно до наказу №442 від 31.07.2012р.

Згідно листа ПАТ "Українська залізниця" РФ "ОСОБА_4 залізниця" ВСП "Рівненська дирекція залізничних перевезень" станція ОСОБА_4 від 30.11.2016 року №403, зважування вагону проводилось агентом комерційної станції в присутності представника відправника; після проведення зважування результати були внесені відправником до перевізних документів, а агентом в книгу зважування вантажів на вагонних вагах форми ГУ-36 (нетто 63200), розбіжностей між масою вантажу визначеною під час зважування та внесеною відправником в перевізні документи не було. Згідно даних книги зважування вантажів на вагонних вагах ф. ГУ-36 маса нетто вантажу вагону №66488552 складає 63 200 кг.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці в результаті зважування вагону №66488552 виявлено різницю в масі вантажу між фактично зазначеною в перевізному документі, на підставі чого складено комерційний акт НА №001373/202 від 20.05.2016р. та акт загальної форми від 20.05.2016р. (а.с. 9-10), відповідно до яких у вагоні №66488552 відправленому за залізничною накладною від №36727485 від 14.05.2016р. було виявлено недостачу вантажу проти зазначеного в накладній на 3250 кг, при цьому в актах зазначено, що погрузка вантажу рівномірна нище бортів на 10 см., поверхня покрита листами металу, поглиблення відсутнє, помарковано вапном, маркування не порушено.

З вказаного вище комерційного акту вбачається, що вантаж металобрухту, вагою відправника брутто не вказано, нетто - 63200 кг., тара 22200 кг., проте, при перезважуванні на 150 тонних вагонних електронно-тензометричних вагах на станції Нижньодніпровськ-Вузол виявлено: брутто - 82150 кг., тара - 22200 кг., нетто - 59950 кг., що менше маси вказаної у накладній на 3250 кг.

На станції Красноармійськ ОСОБА_5 залізниця на підставі акту загальної форми №32503 від 21.05.2016р. при зважуванні вагону №66488552 відправленого згідно залізничної накладної №36727485 встановлено, що поверхня вантажу нижче бортів близько 10-25 см, нерівномірна, покрита листами металу, не маркірована. При зважуванні на динамічних тензовагах було виявлено недостачу вантажу проти зазначеного в залізничній накладній на 2500 кг (а.с. 71).

На станції ОСОБА_5 залізниці зважування вагону №66488552 відправленого згідно залізничної накладної №36727485 не здійснювалося, а лише станцією призначення в розділі "Є" комерційного акту №001373 від 20.05.2016р. зроблено відмітку про те, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Позивач на підставі комерційного акту НА №001373/202 від 20.05.2016р. нарахував відповідачу штраф за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній в розмірі п'ятикратної провізної плати в порядку, передбаченому ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у розмірі 152 330 грн. (30466 грн.*5 = 152 330 грн.).

Предметом даного позову є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 152 330 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, як вантажовідправник, допустив порушення правил приймання вантажу до перевезення шляхом невірного зазначення маси вантажу вагону, відправленого зі станції ОСОБА_4 залізниці, що в процесі перевезення призвело до фіксування даного порушення працівниками залізниці в комерційному акті НА №001373/202 від 20.05.2016р. та нарахування штрафу в порядку, передбаченому ст. 118 Статуту залізниць України.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення укладається в письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства; умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, регламентує порядок укладення договорів, організацію та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 23, 24 Статуту залізниць України унормований обов'язок вантажовідправників надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів), форма і порядок заповнення якої затверджується Мінтрансом; вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. №862/5083, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001р. №798/5989).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документу, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються: у разі необхідності зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Відповідно до п. 2.1 Правил вантажовідправник під час заповнення комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах; маса вантажів визначається відправником; спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (ст. 24 Статуту залізниць України).

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за №567/6855, передбачено, що при перевезенні у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, такої обставини, як невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. №567/6855, комерційні акти складаються в місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях не загального користування - у день здачі вантажу одержувачу; у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти у визначені терміни, вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що для вирішення даного спору необхідно встановити наявність чи відсутність факту допущення вантажовідправником порушення правил оформлення перевізних документів, а саме - неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу.

Штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу підлягає стягненню з відправника за сам факт допущення вказаного порушення, встановленого залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення та засвідченого комерційним актом, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки. При цьому, шраф стягується, якщо залізниця доведе, що вантажовідправник неправильно зазначив масу вантажу. Проте, якщо ж інформація, внесена вантажовідправником є вірною, а невідповідність маси зданого та отриманого вантажу мала місце через дію інших чинників, то в такому випадку відсутні підстави для покладення на вантажовідправника відповідальності за обставини на які він не може вплинути.

Як встановлено апеляційним судом, вагон №66488552 був зважений на 150 тонних залізничних вагах РШ-150 заводський номер 0562, які обліковуються за станцією ОСОБА_4 залізниці за залізничним номером №065, які пройшли обслуговування та повірку відповідно до наказу №442 від 31.07.2012р. та визначено масу вантажу 63200 кг.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач сам визначив масу вантажу відповідача в межах допустимої, що стверджується копією листа ПАТ "Українська залізниця" РФ "ОСОБА_4 залізниця" ВСП "Рівненська дирекція залізничних перевезень" станція ОСОБА_4 від 30.11.2016 року №403, в якому вказано, що зважування вагону проводилось агентом комерційної станції в присутності представника відправника, після проведення зважування результати були внесені відправником до перевізних документів, а агентом в книгу зважування вантажів на вагонних вагах форми ГУ-36 (нетто 63200), розбіжностей між масою вантажу визначеною під час зважування та внесеною відправником в перевізні документи не було.

Також, згідно даних книги зважування вантажів ПАТ "Українська залізниця" РФ "ОСОБА_4 залізниця" ВСП "Рівненська дирекція залізничних перевезень" станція ОСОБА_4, на вагонних вагах ф. ГУ-36 маса нетто вантажу вагону №66488552 складала 63 200 кг.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що залізнична накладна №36727485 від 14.05.2016р. заповнена відповідачем правильно, оскільки позивач сам підтвердив масу вантажу відповідача в межах допустимої похибки під час зважування вагону №66488552 на станції ОСОБА_4 залізниці, розбіжностей між масою вантажу визначеною під час зважування та внесеною відправником в залізничну накладну не виявлено.

Отже, враховуючи те, що маса вантажу внесена вантажовідправником є вірною, а невідповідність маси зданого та отриманого вантажу мала місце через дію інших чинників, з наявних в матеріалах справи доказів суд не має змоги встановити дійсні причини нестачі вантажу, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що в такому випадку відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за обставини на які він не міг вплинути.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що 20.05.2016р. залізницею проводилась контрольна перевірка вагону №66488552, при переважуванні якого виявилось, що вага брутто - 82150 кг, тара по документу - 22200 кг, нетто - 59950 кг, що менше ваги вказаній в документі на 3250 кг, що засвідчено комерційним актом НА №001373/202/10 від 20.05.2016 року та актом від 20.05.2016р. Так, в комерційному акті НА №001373/202/10 від 20.05.2016р. вказано, що погрузка вантажу рівномірна нижче бортів на 10 см, поверхня покрита листами металу, поглиблення відсутнє, помарковано вапном, маркування не порушено. В розділі Є комерційного акт є відмітка станції призначення ОСОБА_5 залізниці, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Однак, відмітка станції ОСОБА_5 залізниці в розділі Є комерційного акту є безпідставною, оскільки на станції Красноармійськ ОСОБА_5 залізниця на підставі акту загальної форми №32503 від 21.05.2016р. при зважуванні вагону №66488552 відправленого згідно залізничної накладної №36727485 встановлено, що поверхня вантажу нижче бортів близько 10-25 см, нерівномірна, поверхня нерівномірно покрита листами металу, маркування відсутнє. При зважуванні на динамічних тензовагах було виявлено недостачу вантажу проти зазначеного в залізничній накладній на 2500 кг.

Згідно ст. 53 Статуту залізниць України, якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на станції призначення буде виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, або якщо ці обставини зазначені у комерційному акті, складеному на шляху проходження, станція призначення зобов'язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу.

При цьому, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, то станція новий акт не складає, а в розділі "Є" комерційного акта попутної станції робить відповідну відмітку. При розходженні відомостей, указаних в акті попутної станції, з фактичними даними при перевірці вантажу на станції призначення, складається новий комерційний акт (пункт 12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.).

Однак, позивач в порушення ст. 52 Статуту залізниць України не здійснив зважування вагону №66488552, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів, які стверджували факт зважування станцією вагону, а також не склав новий комерційний акт, в якому було зафіксовано різницю між даними акту, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу на станції призначення (ОСОБА_5 залізниці), що є порушенням вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов безпідставний та необґрунтований, тому в його задоволенні правомірно відмовлено місцевим господарським судом.

Колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Рівненської області від 23.01.17р. у справі № 918/1242/16 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Мельник О.В.