номер провадження справи 18/37/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2017 справа № 908/606/17

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши матеріали за судовим дорученням Арбітражного суду Красноярського краю (Російська Федерація) про вручення документів публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15) рішення від 13.03.2017 р. у справі № А33-21240/2016

Представники сторін:

від ПАТ Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат: ОСОБА_1, довіреність № 011.11-39 від 27.12.2016 р.;

Арбітражний суд Красноярського краю (Російська Федерація) звернувся до господарського суду Запорізької області з проханням вручити публічному акціонерному товариству Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат судові документи, а саме копію рішення Арбітражного суду Красноярського краю (Російська Федерація) від 13.03.2017 р. у справі № А33-21240/2016.

Відповідно до приписів ст. 5 Угоди «Про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності» від 20.03.1992 р. (ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 19.12.1992 р.) компетентні суди та інші органи держав учасниць Співдружності Незалежних Держав зобовязуються надавати взаємну правову допомогу. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави.

У нормі ст. 127 Господарського процесуального кодексу України вказано, що суди України виконують доручення іноземних судів щодо надання правової допомоги вручення викликів до суду чи інших документів, допит сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, передані їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, а якщо його не укладено, дипломатичними каналами.

Згідно ч. 5 ст. 127 ГПК України виконання судового доручення підтверджується протоколом судового засідання, іншими документами, складеними чи отриманими в ході виконання доручення, які засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

За приписами ч. 1, 8 ст. 128 ГПК України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи. Виконання доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів підтверджується протоколом судового засідання, у якому зазначаються заяви чи повідомлення, зроблені особами у зв'язку з отриманням документів, а також підтвердженням про повідомлення особи про необхідність явки до суду для отримання документів та іншими документами, складеними чи отриманими в ході виконання доручення, які засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України матеріали заяви про виконання судового доручення Арбітражного суду Красноярського краю (Російська Федерація) 27.03.2017 р. передані на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 28.03.2017 р. судове засідання за судовим дорученням Арбітражного суду Красноярського краю (Російська Федерація) про вручення документів публічному акціонерному товариству «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» призначене на 05.04.2017 р.

До початку судового засідання від ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на підставі ст. 20 ГПК України надійшла заява від 05.04.2017 р. № 011-0375 про відвід судді господарського суду Запорізької області Носівець В.В. від розгляду справи № 908/606/17 щодо виконання доручення Арбітражного суду Красноярського краю про вручення документів у справі № А33-21240/2016. В обґрунтування заяви заявник вказує, що ПАТ «ЗАлК» має сумніви у неупередженості судді Носівець В.В., оскільки вбачає в її діях вчинення злочинних дій, а саме знищення підприємства державного сектору економіки шляхом створеної штучної кредиторської заборгованості. В заяві про відвід заявник зазначає, що прийняття до виконання суддею доручення іноземного суду ним сприймається як співпраця з представниками Російської Федерації країни-агресора, зрада присязі судді та надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Обставинами, які підтверджують викладене заявник вважає наступне: ТОВ ІТ-Сервіс Росія, Красноярськ є афільованим підприємством Російської Федерації - країни агресора та підконтрольне російському олігарху ОСОБА_3 Предметом розгляду справи № А33-21240/2016 є стягнення штучно створеної попереднім керівником ПАТ ЗАлК (ОСОБА_4, який є підконтрольним компанії РУСАЛ та російському олігарху ОСОБА_3В.) кредиторської заборгованості. Від початку агресії, наприкінці лютого 2014 р. Російська Федерація систематично порушує загальновизнані норми міжнародного права, права людини, в т.ч. життя мирних громадян України, які стали заручниками терористів на окупованій частині території Донбасу. Цинізм кремлівської агресії, яка включає активну підтримку терористів на державному рівні, перетворює вбивство безвинних мирних громадян на звичне повсякденне явище. Очевидною є причетність Росії до таких терактів, як збиття цивільного пасажирського літака рейсу МН17, трагедій у Волновасі, Донецьку та Маріуполі. Попри злагоджені дипломатичні зусилля в Женевському, Норманському та інших форматах, Росія не виконує своїх зобовязань щодо дотримання загальновизнаних норм міжнародного права та вже досягнутих домовленостей. Крим залишається окупованим, а вимоги демократичної спільноти щодо припинення агресії, постачання зброї, техніки та живої сили терористам ігноруються Кремлем. Добрі наміри залишати двері відкритими для діалогу з керівництвом РФ лише провокують нові криваві терористичні акти в Україні. Беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної ОСОБА_2 ООН 3314 Визначення агресії від 14.12.74, відповідно до постанови Верховної ОСОБА_2 України від 27.01.15 Про звернення Верховної ОСОБА_2 України до Організації Обєднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської ОСОБА_2 Європи, Парламентської ОСОБА_2 НАТО, Парламентської ОСОБА_2 ОБСЄ, Парламентської ОСОБА_2 ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, Російську Федерацію визнано державою-агресором.

Суддя Носівець В.В., розглянувши у нарадчій кімнаті подану заяву про відвід, відмовляє в її задоволенні, виходячи з наступного:

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що вказані заявником обставини відводу, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, не можуть бути правовими підставами для відводу судді.

При виконанні доручення іноземного суду про вручення виклику до суду або інших документів в порядку ст. 128 ГПК України суддя призначає судове засідання для вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, в даному провадженні суд не розглядає справу по суті, не досліджує будь-яких спірних правовідносин, не надає правової оцінки обставинам справи, не здійснює тлумачення законодавства. Результатом вчинення судом процесуальної дії відповідно до ст. 128 ГПК України є лише фіксування факту вручення або невручення документів. Будь-яких рішень по суті спору в відповідному провадженні судом не приймається.

Отже всі доводи заявника щодо відводу судді Носівець В.В. не узгоджуються з вищезазначеними приписами закону та не можуть бути підставою для відводу судді.

Також суд звертає увагу, що заява про відвід підписана в.о. генерального директора ОСОБА_5 При цьому, будь-яких доказів на підтверджень повноважень особи, яка підписала заяву про відвід не додано.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. ст. 42, 43, 45, 20, 22, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Запорізький алюмінієвий виробничий комбінат» від 05.04.2017 р. про відвід судді господарського суду Запорізької області Носівець В.В. відмовити.

Суддя В.В.Носівець