РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017Справа №910/18804/16
За позовом Корпорації «Артеріум»

до Акціонерної компанії «Дори-Дармон»

про стягнення 304760,40 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 11.10.2016 складає 7871098,36 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація «Артеріум» (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерної компанії «Дори-Дармон» (далі - відповідач) про стягнення 304 760,40 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 11.10.2016 складає 7 871 098,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення укладеного між сторонами Контракту № EXP-181/15 від 19.10.2015 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 304 760,40 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ, станом на 11.10.2016 складає 7 871 098,36 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2016 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.04.2017, в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі № 910/18804/16 було зупинено, у зв'язку зі зверненням до Господарського суду міста Ташкент (Республіка Узбекистан) із судовим дорученням.

31.10.2016 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшов переклад позовної заяви та ухвали суду від 17.10.2016 на російську мову.

04.11.2016 Господарським судом міста Києва було направлено до Господарського міста Ташкент (Республіка Узбекистан) доручення про вручення документів.

23.01.2017 до Господарського суду міста Києва з Господарського суду міста Ташкент надійшла ухвала від 19.12.2016 про вручення судових документів.

30.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Також, 30.03.2017 представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, серед яких, зокрема клопотання від 14.03.2017 за № 24-07/170, у якому відповідач проти позову не заперечує, позов визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2017 провадження у справі № 910/18804/16 було поновлено.

Представник відповідача у судове засідання 03.04.2017 не з'явився, про час, дату та місце судового засідання належним чином повідомлений, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Ташкент від 19.12.2016, з якої вбачається, що у судовому засіданні 19.12.2016 був присутній представник Акціонерної компанії «Дори-Дармон» - М. Убайдуллаев, який і отримав ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 про порушення провадження у справі № 910/18804/16, що також підтверджується Підтвердженням про вручення документа.

Також, до поданого представником АК «Дори-Дармон» 30.03.2017 клопотання, було долучено клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за результатами розгляду якого, суд вважає за можливе розглянути справу № 910/18804/16 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 03.04.2017 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.04.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2015 року між Корпорацією «Артеріум» (далі - продавець, позивач) та Акціонерною компанією «Дори-Дармон» (далі - покупець, відповідач) було укладено Контракт № ЕХР-181/15 (далі - Контракт), згідно п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в обсязі та в порядку, передбаченого Контрактом, медичні препарати, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його відповідно до Контракту.

Відповідно до п. 1.2 Контракту поставка товару відбувається на підставі специфікації, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару і є невід'ємною частиною цього Контракту (далі - специфікація). При цьому покупець не має права відмовлятись від товару, погодженого сторонами в специфікації.

Пунктом 1.3 Контракту визначено, що покупець зобов'язується оплатити товар згідно разових специфікацій до даного Контракту.

Згідно з п. 1.5 Контракту отримувачем товару по даному Контракту є Акціонерна компанія «Дори-Дармон», Республіка Узбекістан, місто Ташкент, площа Чорсу, 21.

За умовами пункту 2.2 Контракту валютою платежів є долари США.

У відповідності до п. 2.3 Контракту ціни у даному контракті розуміють як ціни СІР - Ташкент, і включають у себе вартість товару, мито та податки, вартість упаковки та маркування, транспортні витрати, страхування.

Поставка товару здійснюється на умовах: фрахт/перевезення та страхування сплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - «Арк Булок», місто Ташкент, вулиця Самарканд йули, 36, код 26003; Митний пост - «СТК Ташкент Аєро», місто ташкент Аеропорт, код 00102 (п. 3.1 Контракту).

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) в аеропорту Бориспіль.

Даний Контракт вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Згідно з підпунктом "в" частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92, що була підписана та ратифікована Україною й Республікою Узбекистан, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п. 15.2 Контракту в разі, якщо сторони не дійдуть згоди, спір підлягає передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва, мова судочинства - російська. Спір з Контракту або пов'язаний з ним повинен розглядатись виходячи з умов Контракту, в частинне не урегульованій Контрактом підлягає застосуванню «Міжнародні правила тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (редакція 2010 року), а також матеріальне та процесуальне право України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва.

Позивач зазначає, що на виконання умов Контракту він передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 304 760 доларів США 40 центів, при цьому, позивач вказує, що відповідач за товар не розрахувався, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Контрактом в розмірі 304 760 доларів США 40 центів, що становить 7 871 098,36 грн. згідно з офіційним курсом Національного банку України.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Контракту 28 липня 2016 року позивач передав товар на загальну суму 304 760 доларів США 40 центів, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (СМR) № 0844394, а відповідач отримав товар, що підтверджується митною декларацією № 125140001/2016/624733.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 5.1 Контракту встановлено, що оплата за поставлений товар здійснюється в доларах США по реквізитам продавця в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів, з дня оформлення міжнародної транспортної накладної (СМR) в м. Києві або авіатранспортної накладної (Air Waybill) в аеропорту Бориспіль.

Продавець, 28 липня 2016 року здійснив поставку товару відповідно до Специфікації № 1 та інвойсу № ЕХР-181/15-14 на загальну суму 304 760 доларів США 40 центів, чим підтвердив виконання свого зобов'язання перед покупцем згідно Контракту.

Згідно з умовами Специфікації до Контракту, покупець мав перерахувати суму заборгованості на користь продавця протягом 60 календарних днів. Виходячи з розрахунку, кінцевою датою виконання зобов'язання покупцем було 25 вересня 2016 року включно, проте на момент подачі позовної заяви Корпорацією «Артеріум» до суду, відповідач грошові кошти не сплатив, чим спричинив утворення заборгованості перед позивачем.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач поданим 30.03.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва клопотанням, визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів оплати товару по Контракту, станом на квітень 2017 року, обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Контрактом в розмірі 304 760 доларів США 40 центів, що становить 7 871 098,36 грн. згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 11.10.2016.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерної компанії «Дори-Дармон» (100021, Республіка Узбекистан, м. Ташкент, пл. Чорсу, 21; ідентифікаційний код: 201389395) на користь Корпорації «Артеріум» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139; ідентифікаційний код: 33406813) заборгованість в розмірі 304 760 (триста чотири тисячі сімсот шістдесят) доларів США 40 центів, що у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 11.10.2016 складає 7 871 098 (сім мільйонів вісімсот сімдесят одна тисячі дев'яносто вісім) грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 118 066 (сто вісімнадцять тисяч шістдесят шість) грн. 48 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 05.04.2017.

Суддя О.А. Грєхова