ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р.Справа № 916/347/17
За позовом: Публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз в особі Філії „Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Стройкераміка

про стягнення 23817,51грн.

Суддя: Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №2-511 від 28.12.2016р.

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 10.04.2017р. приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Стройкераміка на користь Публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз 23450,75грн. заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №131000243 від 15.10.2013р. за період листопад-грудень 2016р., 331,27грн. пені за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р., 35,49грн. три проценти річних за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в їх обґрунтування зазначає, що 15.10.2013р. між ПАТ „Укртрансгаз в особі Філії УМГ „Прикарпаттрансгаз та ТОВ „Стройкераміка укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №131000243, відповідно до умов якого позивач у листопаді-грудні 2016р. надавав відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, вартість яких відповідачем оплачена лише частково, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано пеню, три проценти річних.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст.75 ГПК України.

Клопотання позивача від 15.03.2017р. за вх.6141/17 про відкладення розгляду справи було судом задоволено.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

15.10.2016р. між ПАТ „Укртрансгаз в особі Філії УМГ „Прикарпаттрансгаз (газотранспортне підприємство) та ТОВ „Стройкераміка (замовник) укладено договір № на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, згідно умов якого газотранспортне підприємство зобовязується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій (далі ГРС), а замовник зобовязується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору. Цей договір набирає чинності з 01.10.2013р. та укладається на строк до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за послуги до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.п.1.1., 11.1. договору).

Відповідно до п.п.3.1., 3.4. договору № від 15.10.2016р. послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами. Фактична кількість протранспортованого газу замовнику визначається приладами обліку газу, що встановлені у замовника, і фіксується актом прийому-передачі природного газу, який складається та підписується між замовником і газорозподільним підприємством. Даними для складання актів наданих послуг з транспортування газу є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачам. Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника із газотранспортним підприємством.

Згідно п.п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. договору № від 15.10.2016р. розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобовязується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації. Тарифи, визначені в п.5.1. договору, є обовязковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору. Розрахунковий період за договором становить один місяць з 8:00 години першого дня місяця до 8:00 години першого дня наступного місяця включно. Вартість послуг з транспортування газу за місяць визначається як добуток тарифу на загальну кількість протранспортованого газу, визначеного згідно з п.3.1. договору, та податку на додану вартість. Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акту наданих послуг. Оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У п.7.3. договору № від 15.10.2016р. сторони передбачили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Між сторонами було складено та підписано акт №11-16- наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 30.11.2016р. на суму 17391,31грн., акт №12-16- наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 11.12.2016р. на суму 14059,44грн.

Згідно підписаного сторонами та скріпденого їх печатками акту звірки розрахунків за період з 01.10.2016р. по 31.12.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 23450,75грн., з врахуванням зробленої відповідачем у листопаді 2016р. проплати у розмірі 8000грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені ПАТ „Укртрансгаз в особі Філії „Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз позовні вимоги про стягнення з ТОВ „Стройкераміка 23450,75грн. основного боргу правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, договір № від 15.10.2016р., акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №11-16- від 30.11.2016р., акт №12-16- від 11.12.2016р., свідчать про поставку відповідачу позивачем газу, ненадання сторонам доказів повної оплати отриманого газу, із чого судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 23450,75грн., яка судом підлягає стягненню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 331,27грн. пені за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем встановив, що його зроблено вірно, у звязку з чим позовна вимога про стягнення пені в сумі 331,27грн. за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Також, позивачем, у звязку з несвоєчасністю оплати відповідачем отриманого газу, нараховано до стягнення з відповідача 35,49грн. три проценти річних за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунок трьох відсотків річних, зроблений позивачем, суд встановив, що його зроблено вірно, у звязку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 35,49грн. три проценти річних за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, вони підлягають судом задоволенню, у звязку з чим стягненню з відповідача підлягає 23450,75грн. заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №131000243 від 15.10.2013р. за період листопад-грудень 2016р., 331,27грн. пені за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р., 35,49грн. три проценти річних за період з 21.12.2016р. по 26.01.2017р.

Згідно ст.49 ГПК України витрати позивача, понесені на сплату судового збору за розгляд судом даної справи в сумі 1600грн., відшкодовуються платнику у повному обсязі за рахунок відповідача.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 10.04.2017р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві, та у справі наявні поштові повідомлення відділення звязку про вручення відповідачу ухвал суду, суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз в особі Філії „Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Стройкераміка (67813, Одеська область, Овідіопольський район, с. Калаглія, вул. Чапаєва,55, код 32059668) на користь Публічного акціонерного товариства „Укртрансгаз (01021, м. Київ, Кловський узвіз,9/1, код 3001980) в особі Філії „Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності,48, код 00153133) 23450 (двадцять три тисячі чотириста пятдесят) грн. 75 коп. заборгованості, 331 (триста тридцять одну) грн. 27 коп. пені, 35 (тридцять пять) грн. 49коп. три проценти річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2017 р.

Суддя І.А. Малярчук