ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 922/2537/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 01.11.2016р.;

1-го відповідача (апелянта) ОСОБА_2 на підставі довіреності від 07.12.216р. №2-36д;

2-го відповідача не зявився;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичні особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Бабанських ОСОБА_7 на підставі довіреності від 03.01.2017р. №32-20-14-75/0/19-17;

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8 районної державної адміністрації Харківської області, Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_8 районі Харківської області не зявились;

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_9 на підставі довіреності від 13.09.2016р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_10 акціонерного товариства Укргазвидобування (вх.№114Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2016 у справі № 922/2537/16

за позовом Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Колгосп Родіна, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка, ОСОБА_6, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка, ОСОБА_3, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка, ОСОБА_4, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка, ОСОБА_5, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка,

до 1-го відповідача: ОСОБА_10 акціонерного товариства Укргазвидобування НАК Нафтогаз України, м. Київ,

до 2-го відповідача: ОСОБА_8 районної ради, Харківська область, м. Красноград,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_8 районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, м. Красноград, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_8 районі Харківської області,

про визнання недійсним рішення, скасування акта та припинення права користування ділянками

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Володимирської сільської ради Красноградського району Харківської області, Харківська область, Красноградський район, с. Лукашівка,

до 1-го відповідача ОСОБА_10 акціонерного товариства Укргазвидобування НАК Нафтогаз України, м. Київ,

до 2-го відповідача ОСОБА_8 районної ради, Харківська область, м. Красноград,

про визнання недійсним рішення, скасування акта та припинення права користування ділянками

ВСТАНОВИЛА:

Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" звернувся до місцевого господарського суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна"; припинення права користування земельною ділянкою ПАТ "Укргазвидобування" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданого Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", с. Наталине 18.12.1995р.; скасування Державного акту на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданого Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", 18.12.1995р. для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р. Судові витрати просить покласти на ПАТ "Укргазвидобування".

Як зазначає позивач у позовній заяві, 21.04.2016р. відбулися збори громадян сіл Лукашівка і Копанки Красноградського району Харківської області та працівників підсобного господарства "Україна" щодо розпаювання землі в підсобному господарстві "Україна", була створена ініціативна група з делегуванням повноважень від територіальної громади для вирішення питання розпаювання землі, встановлення законності надання у постійне користування Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" у 1995 році земельної ділянки площею 3544,4 гектарів для ведення сільськогосподарського виробництва, та звернення до суду за захистом порушених прав.

На звернення ініціативної групи до ПАТ "Укргазвидобування" щодо розпаювання земель підсобного господарства "Україна" надійшла відповідь (лист №2/2-05-3396 від 12.05.2016р.), в якій зазначено, що ПАТ "Укргазвидобування" не є сільськогосподарським підприємством, а підсобне сільське господарство "Україна" не являється самостійною юридичною особою. ПСГ "Україна" входить до відділення виробничо-соціального забезпечення і торгівлі філії Бурового управління "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування", і не відносилося до окремих суб'єктів сільськогосподарського виробництва, в т.ч. КСП, земельні ділянки яких підлягають розпаюванню. Крім того, ПАТ "Укргазвидобування" зазначило, що воно законно, ще з 1995 року, на підставі державного акту на право постійного користування землею від 18.12.1995р. серії ХР17-18-000665 використовує на території Красноградського району Харківської області земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва.

Також у позові СБК "Родіна" вказує, що 29 травня 2016 року загальними установчими зборами сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", створений сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" з метою вирішення питань по поверненню земель колгоспу "Родіна" з незаконного користування, приватизації земель колгоспу "Родіна" та використання членами кооперативу права на приватизацію відповідно до положень ст.ст. 25, 118 Земельного кодексу України. Державна реєстрація кооперативу відбулася 02 червня 2016 року, у подальшому кооператив визначив себе правонаступником колгоспу "Родіна".

На думку позивача, приймаючи рішення „Про передачу земель колгоспу "Родіна", у ОСОБА_8 районної ради народних депутатів Харківської області не було повноважень передавати землі колгоспу "Родіна" без припинення права користування земельними ділянками колгоспом та виділення земельної ділянки Хрестищенському УБР.

Крім того, СБК "Родіна" у позові вказує, що ПАТ "Укргазвидобування" не оформило належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку у встановленому законом порядку, тому не набуло право постійного користування спірною земельною ділянкою.

19.10.2016 року Володимирівська сільська рада Красноградського району Харківської області звернулась до господарського суду Харківської області із позовною заявою до ОСОБА_8 районної ради Харківської області та ПАТ "Укргазвидобування" в порядку статті 26 Господарського процесуального України. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна"; припинити право користування земельною ділянкою ПАТ "Укргазвидобування" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданого Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995р.; скасувати Державний акт на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданий Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" 18.12.1995р. для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р.

В обґрунтування позовних вимог Володимирівська сільська рада Красноградського району Харківської області вказує, що відповідачами по справі порушені права Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області, а саме земельна ділянка площею 3544,4 гектарів, яка перебувала у постійному користуванні колгоспу "Родіна" передана Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" за відсутності підстав припинення права користування земельною ділянкою колгоспом "Родіна", без прийняття рішення про припинення права користування землею попереднім користувачем, без виготовлення, затвердження та погодження проекту відведення земельної ділянки з Володимирівською сільською радою, на території якої розташована спірна земельна ділянка.

Також в обґрунтування позовних вимог Володимирівська сільська рада Красноградського району Харківської області вказує, що ПАТ "Укргазвидобування" користується без належних правових підстав земельною ділянкою площею 3544, 4 гектарів, та зазначає про те, що приймаючи рішення про передачу земель колгоспу Родіна, ОСОБА_8 районна рада Харківської області взяла на себе повноваження Володимирівської сільської ради щодо вирішення питань стосовно розпорядження земельних ділянок, які знаходяться в межах населених пунктів Володимирівської сільської ради, у зв'язку з чим ОСОБА_8 районна рада Харківської області порушила права Володимирівської сільської ради, а спірне рішення від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна" прийняте не повноважним органом та є недійсним.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2016р. прийнято позовну заяву Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області до розгляду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. у справі №922/2537/16 (головуючий суддя Добреля Н.С., суддя Прохоров С.А., суддя Калантай М.В.) залишено без розгляду на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України позов сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна; задоволено у повному обсязі позовні вимоги Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області до ОСОБА_8 районої ради та ОСОБА_10 акціонерного товариства Укргазвидобування; визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна"; визнано незаконним та скасовано Державний акт на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданий Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", с. Наталине 18.12.1995р. для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р.; припинено право користування земельною ділянкою ОСОБА_10 акціонерним товариством "Укргазвидобування" відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665, виданого Хрестищинському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", с. Наталине 18.12.1995р.; стягнуто з ОСОБА_8 районної ради Харківської області на користь Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області судовий збір у розмірі 2 756,00грн.; стягнуто з ОСОБА_10 акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області судовий збір у розмірі 1 378, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відсутність витребуваного судом акту на право постійного користування земельною ділянкою колгоспом "Родіна", правонаступником якого вважає себе позивач, унеможливлюють всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, що також робить неможливим виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення (при цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову), так і негативного (про відмову в позові) рішення), у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення позову сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог Володимирівської сільської ради, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_8 районна рада народних депутатів згідно положень законодавства, що діяло на той час, мала б повноваження на передачу спірної земельної ділянки Хрестищенському управлінню бурових робіт у разі відмови Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області в наданні відповідної земельної ділянки та лише поза межами населеного пункту; враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні як докази звернення Хрестищенського управління бурових робіт до Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області із клопотанням про одержання відповідної земельної ділянки та відповідно відсутні докази відмови сільської ради в наданні відповідної земельної ділянки, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 районна рада народних депутатів не мала повноважень на прийняття рішення від 22.07.1992р. Про передачу земель колгоспу Родіна. Також у рішенні зазначено, що чинним законодавством, яке діяло на час прийняття спірного рішення, було передбачено добровільну відмову від земельної ділянки, проте матеріали справи не містять доказів прийняття зборами колгоспу "Родіна" рішення про таку відмову, а також рішення відповідної ОСОБА_11 народних депутатів щодо припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою колгоспом Родіна. Місцевим господарським судом було відхилено заяву ПАТ "Украгазвидобування" про застосування позовної давності, оскільки наявні у матеріалах справи листи та звернення громадян свідчать про те, що громадяни довідались про порушення своїх прав та повідомили про це Володимирівську сільську раду лише у 2016 році.

Публічне акціонерне товариство Укргазвидобування з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. у справі №922/2537/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що оскаржуваними рішенням ОСОБА_8 районної ради народних депутатів Харківської області від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна" та державним актом на право постійного користування землею серіяХР17-18-000665, виданого Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", 18.12.1995р. для ведення сільськогосподарського виробництва права і інтереси осіб, що звернулись до господарського суду із позовними вимогами не порушені, а тому вони не потребують захисту і в задоволенні позовних вимог їм має бути відмовлено; крім того, в суді першої інстанції ПАТ Укргазвидобування заявив про сплив позовної давності, оскільки оскаржуване рішення ОСОБА_8 районною радою було прийняте 22.07.1992р. 25 років тому, а про передачу земельної ділянки, якою користувався колгосп "Родіна", у користування Хрестищенському УБР ДП "Укрбургаз" - Володимирській сільській раді було достеменно відомо, що підтверджується також наявною у матеріалах справи довідкою Володимирської сільської ради №167 від 03.02.2012р., в якій зазначено про користування ПАТ Укргазвидобування спірною земельною ділянкою; до бюджету Володимирської сільської ради надходили кошти від ПАТ Укргазвидобування, що також є доказом того, що сільській раді було відомо про надання земельної ділянки на підставі оскаржуваного рішення районної ради.

Апелянт також вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо порушення ОСОБА_8 районною радою процедури надання земельної ділянки у користування Хрестищенському УБР ДП "Укрбургаз" за відсутності відмови у такому наданні від Володимирської сільської ради. Також апелянт наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази правонаступництва СБК "Родіна" прав та обовязків колгоспу "Родіна".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження.

17.02.2017р. ОСОБА_8 районною державною адміністрацією Харківської області подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без участі її представника (вх.1798), просить прийняти судове рішення на розсуд суду відповідно до законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та наданих до матеріалів справи доказів.

У звязку з відпусткою судді Пуль О.А., автоматизованою системою документообігу суду 21.02.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Здоровко Л.М., судді Плахова О.В., судді Фоміної В.О.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку.

Колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

20.03.2017р. СБК "Родіна" подано до суду клопотання (вх.№3021) про долучення до матеріалів справи документів, які, на думку позивача, підтверджують право постійного користування спірною земельною ділянкою колгоспом "Родіна", правонаступником якого вважає себе СБК "Родіна". Неможливість подання даних документів до суду першої інстанції заявник обґрунтовує тим, що для отримання даних документів позивач звернувся до Державного архіву Харківської області, однак, термін надання архівних документів значно більший від термінів розгляду справи в господарському суді першої інстанції.

Також СБК "Родіна" подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3022 від 20.03.2017р.), просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 14.12.2016р. - без змін. Зазначає, що апеляційну скаргу подано Філією Бурового управління "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування", що не є юридичною особою; крім того, вважає, що землі колгоспу "Родіна" оскаржуваним рішенням були передані Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", яке не зареєстроване як юридична особа; ПАТ "Укргазвидобування" не оформило належних правовстановлюючих документів на земельну ділянку у встановленому порядку.

Володимирською сільською радою подано до апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу (вх.№3024 від 20.03.2017р.), просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

03.04.2017р. позивачем подано до апеляційного господарського суду додаткові пояснення до клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.3589), зазначає, що 17.08.2016р. він звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про витребування доказів по справі (щодо права колгоспу "Родіна" на постійне (довічне) користування спірною земельною ділянкою), однак сторонами своєчасно витребувані судом докази надані не були; 23.11.2016р. були долучені до матеріалів справи державні акти на право користування земельними ділянками колгоспом ім. Ворошилова та колгоспу ім. Молотова, для отримання доказів про обєднання зазначених колгоспів та їх перейменування в колгосп "Родіна" позивач звернувся до Державного архіву Харківської області 06.12.2016р. Витяги з витребуваних документів позивач отримав 02.03.2017р. та 15.03.2017р.

03.04.2017р. ОСОБА_8 районною радою Харківської області подано до суду клопотання (вх.№3590), просить розглянути апеляційну скаргу без присутності його представника, у звязку із неможливістю забезпечити явку на вказані час та дату.

03.04.2017р. Володимирівською сільською радою подано до апеляційного господарського суду додаткові пояснення (вх.№3591) щодо позовних вимог; також зазначає, що у звязку з чисельними зверненнями мешканців сіл Лукашівка та Копанки в серпні 2016 року до Володимирівської сільської ради з питання розпаювання земель колишнього колгоспу "Родіна", якими користується ПСГ "Україна", сільським головою було вирішено звернутись до суду.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 05.04.2017р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. у справі №922/2537/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначила, що на думку апелянта, права СБК "Родіна" та Володимирівської сільської ради не порушені; у разі, якщо суд дійде протилежного висновку, просить застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Представник СБК "Родіна" проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просить суд прийняти рішення у відповідності до вимог законодавства України.

Представник Володимирської сільської ради проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичні особи ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання представники інших третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, представник 2- відповідача, представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_8 районної державної адміністрації Харківської області, Відділ Держгеокадастру у ОСОБА_8 районі Харківської області не зявились, відзиву на апеляційну скаргу не надали, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (т.1 а.с.248-251, т.2 а.с.2).

Розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи документів (вх.№3021), які, на думку позивача, підтверджують право постійного користування спірною земельною ділянкою колгоспом "Родіна", правонаступником якого вважає себе СБК "Родіна", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Позивач обґрунтовує неможливість подання даних доказів суду першої інстанції тим, що для отримання даних документів позивач лише 06.12.2016р. звернувся до Державного архіву Харківської області, однак, термін надання архівних документів значно більший від термінів розгляду справи в господарському суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що обовязок доказування своїх вимог в силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони. У даному випадку, обовязок щодо приналежності спірної земельної ділянки на праві постійного користування колгоспу "Родіна" покладається на позивача, оскільки саме він вважає себе правонаступником колгоспу "Родіна". А тому, твердження позивача, що такі докази мали надати інші учасники судового процессу не відповідає приписам статей 33 та 54 Господарського процесуального кодексу України. Позивач не навів обґрунтованих доводів, що перешкоджало йому звернутись для отримання необхідних документів до Державного архіву Харківської області раніше, під час підготовки позовної заяви або під час розгляду справи в суді першої інстанції, оскільки позивач звернувся до Державного архіву Харківської області лише 06.12.2016р., у той час як справа розглядалась в суді першої інстанції з 01.08.2016р. За таких підстав, судова колегія не приймає додаткові докази позивача, надані ним до суду апеляційної інстанції 20.03.2017р., оскільки позивачем не обґрунтовано неможливість отримання даних документів із Державного архіву Харківської області раніше та подання їх суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, сторони про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

В обґрунтування своїх позовних вимог СБК Родіна посилається на те, що 22.07.1992р. ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області було прийнято рішення Про передачу земель колгоспу Родіна, яким були передані в постійне користування землі колгоспу Родіна Хрестищенському управлінню бурових робіт (пункт 1 Рішення). Даним рішенням Хрестищенське управління бурових робіт було зобов'язане на землях колгоспу Родіна здійснити сільськогосподарське виробництво, вирішити соціальні питання та здійснити заходи щодо розвитку інфраструктури сіл, розташованих на землях, які передаються (п. 2 Рішення).

18.12.1995р. відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р. Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству Україна, с. Наталине, був виданий державний акт на право постійного користування землею площею 3544,4га для ведення сільськогосподарського виробництва, серії ХР №17-18-000665, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №9.

На думку позивача, дані дії порушують права колишніх учасників колгоспу Родіна, земельна ділянка, яка належала на праві постійного користування колгоспу Родіна незаконно використовується Хрестищенським управлінням бурових робіт, оскільки передавати землі колгоспу Родіна без припинення права користування земельними ділянками колгоспом та виділення земельної ділянки Хрестищенському УБР законних підстав та повноважень у ОСОБА_8 районної ради не було.

Як вказує позивач, 21.04.2016р. відбулися збори громадян сіл Лукашівка і Копанки та працівників підсобного господарства Україна, на яких було прийнято рішення, оформлене проколом зборів громадян сіл Лукашівка і Копанки та працівників підсобного господарства Україна.

Згідно рішення від 21.04.2016р. громадяни сіл Лукашівка і Копанки та працівники підсобного господарства Україна вирішили:

- створити ініціативну групу у складі: ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16;

- делегувати ініціативній групі повноваження від територіальної громади сіл Лукашівка та Копанки звернутися до директора БУ "Укрбургаз" ОСОБА_17 з проханням розяснення ситуації, яка склалася в підсобному господарстві Україна та подальшого розвитку даного господарства;

- доручити депутату районної ради ОСОБА_11 звернутися з депутатським запитом до ОСОБА_8 районної ради про створення тимчасової комісії по вирішенню питання законності надання у постійне користування Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству Україна у 1995 році Державного ОСОБА_18 на право постійного користування землею (серія ХР 17-18-000665 від 18.12.1995р.);

- доручити Володимирівському сільському голові організувати зустріч з керівництвом тресту БУ Укрбургаз, головою обласної ради ОСОБА_19, головою Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_20, народним депутатом ОСОБА_18 з метою вирішення розвязання критичної ситуації, що склалася на території громади сіл Лукашівка та Копанки та в підсобному господарстві Україна;

- у разі не вирішення питання на користь територіальної громади сіл Лукашівка та Копанки щодо розпаювання землі в господарстві, звернутися до суду з метою встановлення законності оформлення державного акту на постійне користування Хрестищенському управлінню бурових робіт у 1995р.;

- ініціативній групі до 20.06.2016р. доповісти громаді про результати проведеної роботи.

В матеріалах справи наявний лист-відповідь №2/2-05-3396 від 12.05.2016р., наданий на звернення ініціативної групи до ПАТ "Укргазвидобування" щодо розпаювання земель підсобного господарства "Україна", в якому зазначено, що відповідач не є сільськогосподарським підприємством, а підсобне сільське господарство "Україна" не є самостійною юридичною особою. Також у зазначеному листі вказано, що ПСГ "Україна" входить до відділення виробничо-соціального забезпечення і торгівлі філії Бурового управління "Укрбургаз" Товариства, і не відносилося до окремих суб'єктів сільськогосподарського виробництва, в т.ч. КСП, земельні ділянки яких підлягали розпаюванню. Крім того відповідачем зазначено, що він законно, ще з 1995р., на підставі державного акту на право постійного користування землею від 18.12.1995 року серії ХР 17-18-000665 використовує на території Красноградського району Харківської області земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Досліджуючи доводи позивача та надані їм документи в обґрунтування своїх вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.05.2016р. членами сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" (надалі ОСОБА_21) було прийнято рішення, оформлене протоколом загальних установчих зборів членів сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна про створення сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", затвердження статуту ОСОБА_21, обрання правління ОСОБА_21.

Державна реєстрація щодо створення сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна була здійснена 02.06.2016р.

18.06.2016р. членами ОСОБА_21 було прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів членів ОСОБА_21, яким вирішено, зокрема:

- внести зміни в пункт 2.1. Розділу 2 ОСОБА_21. Пункт 2.1. Розділу 2 ОСОБА_21 викласти в наступній редакції: „Підприємство є юридичною особою, що створена і діє відповідно до чинного законодавства України, є правонаступником колгоспу Родіна Красноградського району Харківської області. Затвердити нову редакцію ОСОБА_21 з урахуванням внесених змін;

- звернутись з претензією до філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування," про повернення з незаконного користування земель колгоспу "Родіна" основних та оборотних засобів колгоспу „Родіна,, прийнятих відповідно до акту приймання-передачі за договором від 02.071992р., укладеним між ОСОБА_8 районною радою народних депутатів та Хрестищенським управлінням бурових робіт ДП "Укрбургаз," з метою їх повернення на баланс СБК "Родіна" правонаступника колгоспу "Родіна".

В обґрунтування правонаступництва колгоспу "Родіна", позивачем було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.12.2016р. №22441144, відповідно до якого сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" вказаний правонаступником колгоспу "Родіна", про що є запис в графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа".

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд, з урахуванням положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог СБК "Родіна", виходячи з наступного.

ОСОБА_21 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 21 Господарського процесуального кодексу України, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

З аналізу наведених норм вбачається, що до суду звертається особа за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

При цьому, позивач самостійно визначає в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, і обґрунтовує позовні вимоги, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються ці вимоги, зокрема, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і залежно від установлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, встановити правовий статус сторін у спорі, а також вирішити питання, у випадку необхідності, щодо залучення до участі у справі інших осіб, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Як зазначає позивач, скасування рішення ОСОБА_8 районної ради від 22.07.1992р. Про передачу земель колгоспу Родіна, припинення права користування земельною ділянкою ПАТ Укргазвидобування та скасування державного акту на право постійного користування землею надасть можливість сільськогосподарському багатофункціональному кооперативу Родіна вирішити питання отримання зазначеної земельної ділянки в колективну власність членів кооперативу та подальшого розпаювання землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва між членами СБК Родіна та пенсіонерами, колишнім членами колгоспу Родіна у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач вважає, що його право, як правонаступника колгоспу "Родіна" є порушеним, оскільки земельна ділянка, яка за твердженням позивача, належала на праві постійного користування колгоспу "Родіна" була неправомірно вилучена у постійного користувача та відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради від 22 липня 1992 року Про передачу земель колгоспу Родіна незаконно передана Хрестищенському управлінню бурових робіт ДП "Укрбургаз".

Судова колегія зазначає, що статтею 5 Земельного кодексу 1992 року передбачено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності.

Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської ОСОБА_11 народних депутатів. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське товариство", колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним обєднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське товариство" визначено, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП державного акта на право колективної власності на землю.

Натомість матеріали справи на момент звернення позивача до суду з позовною заявою (01.08.2016р.) не містять доказів що сільськогосподарські угіддя колгоспу "Родіна" були передані у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутній державний акт на право колективної власності на спірну земельну ділянку. Відсутність такого акту, як і державного акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою колгоспом "Родина" не спростовує і позивач. Також, як того вимагає законодавство, право на земельну частку (пай) мають лише ті члени КСП, СГ, САТ, які зазначені в списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Проте, і такі докази у матеріалах справи відсутні.

Згідно наявної у матеріалах справи копії статуту колгоспу "Родіна" (т.2 а.с.76-89), вбачається , що земля, закріплюється за колгоспом в безстрокове користування, є державною власністю.

Відповідно виписки із протоколу №2 зборів уповноважених колгоспу "Родіна" Красноградського району Харківської області, що відбулось 02.07.1992р. (т.1 а.с.44), вирішено надати згоду на передачу земель і основних оборотних засобів, що належить колгоспу "Родіна" Хрестищенському управлінню бурових робіт для створення на цих землях підсобного господарства.

Згідно наявної у матеріалах справи копії статуту колгоспу "Родіна" (т.2 а.с.76-89), передбачено, що право розпорядження майном колгоспу належить самому колгоспу його органам управління, у тому числі зборами уповноважених членів колгоспу ( п.14, 65 ОСОБА_21).

02.07.1992р. між ОСОБА_8 радою народних депутатів та Хрестищенським управлінням бурових робіт ДП "Укрбургаз", з урахуванням рішення зборів колгоспу "Родіна" Красноградського району від 02.07.1992р., був укладений договір (т.1 а.с.46), відповідно до умов якого ОСОБА_11 було передано Управлінню в постійне користування для створення підсобного господарства землі колгоспу "Родіна".

Пунктом 2.1. договору визначено, що Управління зобовязується прийняти на баланс основні засоби і матеріальні цінності колгоспу "Родіна", бути правонаступником колгоспу "Родіна" по договорам господарства. Прийняти на роботу по переводу колгоспників колгоспу в установленому законом порядку; організувати підсобне господарство на землях колишнього колгоспу і забезпечити виробництво с/г продукції в 1992 році не нижче рівня виробництва 1991 року.

22.07.1992р. ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області було прийнято рішення Про передачу земель колгоспу Родіна, згідно пункту 1 якого, були передані в постійне користування землі колгоспу Родіна Хрестищенському управлінню бурових робіт. Даним рішенням Хрестищенське управління бурових робіт було зобов'язане на землях колгоспу Родіна здійснити сільськогосподарське виробництво, вирішити соціальні питання та здійснити заходи щодо розвитку інфраструктури сіл, розташованих на землях, які передаються (п. 2 Рішення) (т.1 а.с.44).

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, з 01.09.1992р. члени колгоспу фактично припинили із колгоспом "Родіна" трудові відносини у звязку із переходом на постійну роботу до підсобного сільського господарства в с. Лукашівка Хрестищенського УБР ДП "Укрбургаз", про що свідчать наявні у матеріалах справи копії трудових книжок окремих колишніх членів колгоспу "Родіна" та накази Хрестищенського УБР від 29.09.1992р. №146-К та від 01.10.1992р. №149-К (т.3 а.с.130-134).

Згідно наявної у матеріалах справи копії реєстраційної справи колгоспу "Родіна" (т.3 а.с.138-152), ОСОБА_11 , зазначивши себе як керівника колгоспу "Родіна", звернувся до реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу - колгосп "Родіна" 28.09.2016р.

При цьому у заяві про державну реєстрацію включення відомостей про колгосп "Родіна" не заповнено відомості, які є обов'язкові для заповнення, - про дату обрання / призначення/ керівника, відомості про органи управління юридичної особи, відомості про членів керівних органів; у графі "відомості про засновників юридичної особи" зазначено лише "члени колгоспу", та не вказані їх прізвище, ім'я та по-батькові, дата народження, паспортні дані, код та місце проживання.

Колегія суддів зазначає, що ні матеріали справи, ні матеріали реєстраційної справи колгоспу "Родіна" не містять списку членів колгоспу "Родіна" станом на включення відомостей про юридичну особу - колгосп "Родіна" 28.09.2016р.

Того ж дня, 28.09.2016р. зборами уповноважених членів колгоспу "Родіна"( доказів, хто це та що вони члени колгоспу суду не надано), вирішено реорганізувати колгосп "Родіна" шляхом приєднання до СБК "Родіна" з передачею прав та обов'язків колгоспу "Родіна" правонаступнику СБК "Родіна" (т.3 а.с.157-158).

Згідно наявної у матеріалах справи копії статуту колгоспу "Родіна" (т.2 а.с.76-89) передбачено, що питання "об укрупнении, разукрупнении, преобразовании и прекращении деятельности колхоза решаются только общим собранием колхозников", а не зборами уповноважених членів колгоспу (розділ Х статуту). Отже, 28.09.2016р. зборами уповноважених членів колгоспу "Родіна" рішення реорганізувати колгосп "Родіна" шляхом приєднання до СБК "Родіна" з передачею прав та обов'язків колгоспу "Родіна" правонаступнику СБК "Родіна" прийнято не належним органом, повноваження якого ніяким чином не підтверджені.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, в якому обсязі права та обов'язки колгоспу "Родіна" були передані СБК "Родіна". Згідно матеріалів справи, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.10.2016р. (т.2 а.с.179-183), колгосп "Родіна" з 29.09.2016р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.10.2016р. (т.2 а.с.179-183), відсутній перелік членів колгоспу "Родіна", розмір внеску до статутного фонду зазначено 0, 00грн. Такий перелік відсутній і у матеріалах реєстраційної справи, копію якої надано до суду.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.12.2016р. (т.3 а.с.228-230), міститься запис, що правонаступником колгоспу "Родіна" є СБК "Родіна".

При цьому, як вбачається із наданого до суду ліквідаційного балансу колгоспу "Родіна" станом на 16.11.2016р. (т.3 а.с.189), кількість працівників зазначено 0, активи відсутні.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, питання правонаступництва щодо конкретних прав та обов'язків юридичної особи при його реорганізації вирішуються згідно з передавальним актом (у разі злиття, приєднання або перетворення) і розподільчим балансом (у разі поділу). Положення про правонаступництво щодо зобов'язань юридичної особи повинні міститися в передавальному акті і/або розподільчому балансі.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, який прийняв рішення про реорганізацію юридичних осіб. Затвердження передавального акта або розподільчого балансу має відбуватися з дотриманням порядку, встановленого законом та установчими документами юридичної особи для прийняття рішення про реорганізацію юридичної особи. Передавальний акт або розподільчий баланс представляються разом з установчими документами для державної реєстрації знову виниклої в результаті реорганізації юридичної особи, а також для внесення змін до установчих документів існуючих юридичних осіб.

Проте, як вбачається із матеріалів справи та зазначено вище, Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Родіна" був створений 29.05.2016р. (державна реєстрація 02.06.2016р.), 18.06.2016р. вирішено викласти пункт 2.1. ОСОБА_21 СБК "Родіна" у редакції, згідно якої СБК "Родіна" є правонаступником колгоспу "Родіна" (державна реєстрація нової редакції статуту 12.07.2016р.), у той час як вбачається із матеріалів справи, а саме з копії реєстраційної справи щодо колгоспу "Родіна", лише 28.09.2016р. (тобто, після створення СБК "Родіна" та після звернення СБК "Родіна" з позовною заявою до суду) керівник колгоспу "Родіна" ОСОБА_11 (документи щодо наявності у нього відповідних повноважень у матеріалах справи відсутні), який в цей же час був головою правління позивача, звернувся до реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу, а саме колгоспу "Родіна", до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28.09.2016р. колгосп був взятий на облік Південною ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, 29.09.2016р. на облік Головним управлінням регіональної статистики.

І вже 29.09.2016р. внесено запис про припинення колгоспу "Родіна".

У матеріалах справи відсутні передавальний акт та/або розподільчий баланс, згідно яких вбачалось би про перехід прав та обовязків колгоспу "Родіна" Сільськогосподарському багатофункціональному кооперативу "Родіна" та яких саме, в якому обсязі.

Вищезазначене свідчить, що звернення до реєстраційної служби із заявою про державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу - колгосп "Родіна" 28.09.2016р. здійснювалось з метою внесення до реєстру запису щодо правонаступництва позивача.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.12.2016р. (т.3 а.с.228-230), міститься запис, що правонаступником колгоспу "Родіна" є СБК "Родіна".

Колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що даний запис був внесений вже після звернення СБК "Родіна" до місцевого господарського суду з позовом (01.08.2016р.)

Отже, за відсутності у матеріалах справи передавального акту/розподільчого балансу колгоспу "Родіна", відомостей щодо членів колгоспу, які приймали рішення про його ліквідацію, а також враховуючи явні невідповідності щодо дат реєстрації відомостей про колгосп "Родіна", припинення колгоспу "Родіна" та правонаступництва, за твердженням позивача, СБК "Родіна" прав та обовязків колгоспу "Родіна", колегія суддів апеляційного господарського суду вважає передчасним висновок суду першої інстанції, що СБК "Родіна" є правонаступником колгоспу "Родіна".

Крім того, згідно матеріалів справи, на підставі рішення ОСОБА_8 районної ОСОБА_11 народних депутатів від 22.07.1992 р. та наказу №333 державного підприємства "Укрбургаз" №333 від 28.08.1992р. колгосп "Родіна" введено до складу Хрестищенського управління бурових робіт, як підсобне сільське господарство в с. Лукашівка Красноградського району Харківської області на правах структурного підрозділу з 01.09.1992р.

Колгоспники колгоспу "Родіна" були зараховані в штат управління, на підтвердження чого були зроблені відповідні записи в трудові книжки колишніх членів колгоспу.

Як вже зазначено вище, особа має право на звернення до господарського суду лише за захистом своїх порушених або оспорюваних прав. Звернення до господарського суду за захистом порушених прав невизначеного кола суб'єктів чинним Господарським процесуальним кодексом України не допускається.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема у постанові від 17.03.2009р.

Враховуючи, що чинним законодавством України передбачено право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, у той час як позивачем не доведено, в чому полягає порушене право саме СБК "Родіна", що було створено у 2016 році, у звязку із прийняттям ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області 1992 року рішення про передачу земель колгоспу "Родіна" та видачею у 1995 році відповідного державного акту, та за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів правонаступництва СБК "Родіна" прав та обовязків колгоспу "Родіна", у тому числі щодо права користування земельними ділянками, судова колегія вважає, що у задоволенні позовних вимог сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" слід відмовити повністю з підстав, викладених вище.

Судова колегія також зазначає, що підставою для залишення судом першої інстанції позову сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна" без розгляду стало відсутність витребуваного судом акту на право постійного користування спірною земельною ділянкою колгоспом "Родіна".

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору. Однак матеріалами справи не підтверджується наявність такого акту, як і порушення прав позивача оспорюваним рішенням ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області.

Як зазначено у листі Відділу Держгеокадастру у ОСОБА_8 районі Харківської області від 26.09.2016р. №9-20.24-0.2-2539/2-16 (т.2 а.с.100), у Відділі відсутній архівний примірник правовстановлюючого документу на право користування земельними ділянками колгоспом "Родіна" Красноградського району Харківської області, чинний на момент прийняття рішення ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області від 22.07.1992р. "Про передачу земель колгоспу "Родіна" та документи, на підставі яких припинено право користування землею колгоспом "Родіна"; у Відділі відсутні будь-які підтверджуючі документи з приводу передачі земель колгоспу "Родіна" у колективну власність.

За таких обставин у задоволені заявлених позовних вимог ОСОБА_21 слід відмовити.

Щодо позовних вимог Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області, які є тотожними позовним вимогам сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Родіна", колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Хрестищенське управління бурових робіт ДП "Укрбургаз" звернулось до голови ОСОБА_8 районної ради народних депутатів з проханням вирішити питання щодо передачі земель колгоспу "Родіна" Красноградського району Хрестищенському управлінню бурових робіт для організації підсобного сільськогосподарського виробництва з передачею на баланс УБР основних фондів колгоспу (т.1 а.с.45).

Згідно виписки із протоколу №2 зборів уповноважених колгоспу "Родіна" Красноградського району Харківської області, що відбулось 02.07.1992р. (т.1 а.с.44), вирішено надати згоду на передачу земель і основних оборотних засобів, що належить колгоспу "Родіна" Хрестищенському управлінню бурових робіт для створення на цих землях підсобного господарства.

Згідно наявної у матеріалах справи копії статуту колгоспу "Родіна" (т.2 а.с.76-89), передбачено, що право розпорядження майном колгоспу належить самому колгоспу його органам управління, у тому числі зборами уповноважених членів колгоспу ( п.14, 65 ОСОБА_21).

02.07.1992р. між ОСОБА_8 радою народних депутатів та Хрестищенським управлінням бурових робіт ДП "Укрбургаз", з урахуванням рішення зборів колгоспу "Родіна" Красноградського району від 02.07.1992р., був укладений договір (т.1 а.с.46), відповідно до умов якого ОСОБА_11 було передано Управлінню в постійне користування для створення підсобного господарства землі колгоспу "Родіна".

Пунктом 2.1. договору визначено, що Управління зобовязується прийняти на баланс основні засоби і матеріальні цінності колгоспу "Родіна", бути правонаступником колгоспу "Родіна" по договорам господарства. Прийняти на роботу по переводу колгоспників колгоспу в установленому законом порядку; організувати підсобне господарство на землях колишнього колгоспу і забезпечити виробництво с/г продукції в 1992 році не нижче рівня виробництва 1991 року.

22.07.1992р. ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Харківської області було прийнято рішення Про передачу земель колгоспу Родіна, згідно пункту 1 якого, були передані в постійне користування землі колгоспу Родіна Хрестищенському управлінню бурових робіт. Даним рішенням Хрестищенське управління бурових робіт було зобов'язане на землях колгоспу Родіна здійснити сільськогосподарське виробництво, вирішити соціальні питання та здійснити заходи щодо розвитку інфраструктури сіл, розташованих на землях, які передаються (п. 2 Рішення) (т.1 а.с.44).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини з дня набрання ними чинності.

Як зазначено в пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативних актів, за частиною першою статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акту в часі треба розумі так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частинами першою та другою статті 3 Земельного кодексу 1992 року передбачено, що власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею ОСОБА_11 народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Частиною першою статті 4 цього Кодексу визначено, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб'єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, обласні, районні, міські, селищні, сільські ОСОБА_11 народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Частинами 1 та 2, 5 статті 7 Земельного кодексу 1992 року передбачено, що користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається ОСОБА_11 народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям.

Відповідно до статті 48 Земельного кодексу 1992 року, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям, громадським об'єднанням та релігійним організаціям - для ведення підсобного сільського господарства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 Земельного кодексу 1992 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_11 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 19 Земельного кодексу 1992 року сільські, селищні ОСОБА_11 народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами, зокрема, сільськогосподарського використання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що повноваження щодо прийняття рішення про передачу земель сільськогосподарського використання в межах населеного пункту та поза межами населеного пункту мали сільські та селищні ОСОБА_11 народних депутатів.

З аналізу наведених норм земельного законодавства вбачається, що районна ОСОБА_11 народних депутатів, в даному випадку ОСОБА_8 районна рада народних депутатів не мала повноважень на передачу спірної земельної ділянки Хрестищенському управлінню бурових робіт; такі повноваження мала відповідна сільська рада, в межах якої знаходиться земельна ділянка.

Тобто, рішення Про передачу земель колгоспу Родіна від 22.07.1992р. було прийняте ОСОБА_8 районною радою народних депутатів з перевищенням своїх повноважень, отже, дане рішення є таким, що не відповідає приписам земельного законодавства, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

18.12.1995р. Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна", с. Наталине Красноградською районною радою народних депутатів Красноградського району Харківської області виданий державний акт на право постійного користування землею серія ХР17-18-000665 для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р.

В акті на постійне користування зазначено, що земельна ділянка надана для ведення сільськогосподарського виробництва.

Згідно вказаного акту, спірна земельна ділянка знаходиться як у межах населеного пункту, так і поза його межами.

Згідно з частиною 1 статті 22 Земельного кодексу 1992 року, право власності на землю або право постійного користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до статті 23 Земельного кодексу 1992 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними ОСОБА_11 народних депутатів.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993р. №28 затверджено Інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), що діяла на момент видачі спірного державного акту.

Відповідно до пункту 3.1. вказаної Інструкції, державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності на землю, право постійного користування землею видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною ОСОБА_11 народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання її у постійне користування.

Тобто, державний акт на постійне користування спірною земельною ділянкою також мав видаватися сільською ОСОБА_11 народних депутатів. Проте, спірний державний акт був виданий ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Красноградскього району Харківської області.

Враховуючи, що рішення про передачу земель колгоспу "Родіна" Хрестищинському управлінню бурових робіт було прийнято ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Красноградського району Харківської області з перевищенням її повноважень, відповідно і державний акт на право постійного користування земельною ділянкою також був виданий ОСОБА_11 поза межами її повноважень.

Крім того, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 7 Земельного кодексу 1992 року, у постійне користування земля надається ОСОБА_11 народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підприємства в Україні" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), підприємство - основна організаційна ланка народного господарства України. Підприємство - самостійний господарюючий статутний суб'єкт, який має права юридичної особи та здійснює виробничу, науково-дослідницьку і комерційну діяльність з метою одержання відповідного прибутку (доходу). Підприємство має самостійний баланс, поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, а також знак для товарів і послуг.

Як зазначає апелянт, 18.12.1995р. відповідно до рішення ОСОБА_8 районної ради народних депутатів від 22.07.1992р. Хрестищенському управлінню бурових робіт Бурового управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Украгазпром" був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ХР17-18-00066527, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №9.

Дочірнє підприємство "Укрбургаз" було засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 19.01.1994р. №17 шляхом перетворення державного підприємства по будівництву газових і нафтових свердловин "Укрбургаз" при корпоратизації ВО "Укргазпром".

Згідно з Наказом Державного комітету по нафті і газу України від 19.01.1994р. №17 на виконання Указу Президента України від 15.06.1993р. "Про корпоратизацію підприємств" з метою підвищення ефективності функціонування і розвитку системи газопостачання в умовах приватизації державної власності, на базі Виробничого обєднання "Укргазпром" створене Акціонерне товариство відкритого типу "Укргазпром", затверджена його структура, в якій згідно з Наказом АТ "Укргазпром" №33 від 25.02.1994р., створене підприємство "Укрбургаз".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.071998р.№1173 "Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу", спільним Наказом Державного Комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України та НАК "Нафтогаз України" припинено діяльність акціонерного товариства "Украгазпром" у звязку з його реорганізацією шляхом поділу та приєднання до дочірніх компаній Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". З 1 січня 1999 року до дочірньої компанії "Укргазвидобування" приєднано підприємство "Укрбургаз". Згідно з пунктом 8 Наказу визначено, що правонаступником усіх майнових прав та обовязків "Укргазпром" і реорганізованих підприємств, що входять до його складу є новітні дочірні компанії, серед яких і Дочірня Компанія "Укргазвидобування".

27 грудня 2012 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування", відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №360-р від 13.06.2012р. та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України "Про реорганізацію Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №529 від 18.07.2012р.

Пунктом 1.1. Розділу 1 ОСОБА_21 ОСОБА_10 акціонерного товариства "Укргазвидобування" визначено, що товариство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обовязків Дочірньої компанії "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України".

За таких обставин, на думку апелянта, ПАТ "Укргазвидобування" правомірно користується спірною земельною ділянкою більше 20 років.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, а саме зазначено в спірному державному акті, в постійне користування землі колгоспу Родіна були передані Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна".

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.36-37), Хрестищенське управління бурових робіт підсобне господарство "Україна" не є юридичною особою.

Апелянт доказів іншого не надав.

Більш того, у матеріалах справи міститься лист №2/2-05-3396 від 12.05.2016р., щодо конфліктної ситуації з питань отримання земельних часток (паїв) працівниками підсобного господарства "Україна" ФБУ "Укрбургаз" (т.1 а.с.49), в якому зазначено, що відповідач не є сільськогосподарським підприємством, а підсобне сільське господарство "Україна" не є самостійною юридичною особою. Також у зазначеному листі вказано, що ПСГ "Україна" входить до відділення виробничо-соціального забезпечення і торгівлі філії Бурового управління "Укрбургаз" Товариства, і не відносилося до окремих суб'єктів сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку, що спірний державний акт є таким, що не відповідає діючому на той час законодавству.

Як вказує апелянт, твердження позивача про те, що ПАТ "Укргазвидобування" не могло набути право користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва є помилковим, адже Верховний Суд України в постанові від 21.02.2011р. у справі №21-3а11 зазначив: "У частині 1 статті 141 Земельного кодексу України наведені підстави припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема, у пункті "в" цієї частини (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) такою підставою визначено припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій. На думку Верхового Суду України, наведені приписи слід розуміти таким чином, що припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення установи допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво".

На що колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зауважити, що за приписами частини 1 статті 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із частиною 1 статті 123 Земельного Кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Положеннями частини 9 статті 123 Земельного Кодексу України встановлено, що рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва

У відповідності до статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою (частина 3 статті 126 Земельного Кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт не здійснив дії з приводу переоформлення державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, новий акт товариству не видавався, державної реєстрації прав не проводилось.

Разом з тим, статтею 92 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". Однак ця норма не обмежує і не скасовує право постійного користування земельними ділянками, набуте іншими особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002р. (див. Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 у справі № 1-17/2005.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає передчасними доводи Володимирівської сільської ради, що земельна ділянка площею 3544,4 гектарів, яка перебувала у постійному користуванні колгоспу Родіна, передана Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству Україна за відсутності підстав припинення права користування земельною ділянкою колгоспом "Родіна", без прийняття рішення про припинення права користування землею попереднім користувачем, оскільки у матеріалах справи відсутні рішення відповідної ради про надання землі в постійне користування колгоспу "Родіна" та відсутній правовстановлюючий документ на землю, виданий колгоспу "Родіна" та наявне рішення зборів уповноважених колгоспу "Родіна" Красноградського району Харківської області, що відбулось 02.07.1992р. (т.1 а.с.44), про надання згоди на передачу земель і основних оборотних засобів, що належать колгоспу "Родіна" Хрестищенському управлінню бурових робіт для створення на цих землях підсобного господарства.

Щодо доводів Володимирівської сільської ради, що земельна ділянка площею 3544,4 гектарів, яка перебувала у постійному користуванні колгоспу "Родіна" передана Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" без виготовлення, затвердження та погодження проекту відведення земельної ділянки з Володимирівською сільською радою, на території якої розташована спірна земельна ділянка, судова колегія зазначає наступне.

Статтею 19 Земельного кодексу 1992 року передбачено, що надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації. Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві ОСОБА_11 народних депутатів, підприємства, установи і організації. Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої ОСОБА_11 народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської ОСОБА_11 народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженою Наказом Державного комітету України по земельних ресурасах №28 від 15.04.1993р., визначено, що право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державними актами на право постійного користування землею, форми яких затверджені Верховною ОСОБА_11 України.

На земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства, державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки.

Технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право постійного користування землею, що видаються підприємствам, установам і організаціям на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з рішення відповідного органу про надання земельної ділянки; журнали і абриси геодезичних вимірювань; каталог координат окружної межі землекористування; план земельної ділянки; відомість обчислення площ; експлікацію земельних угідь; матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами.

У матеріалах справи міститься оспорюваний державний акт на право постійного користування землею, до якого додано план зовнішніх меж землекористування, що містить відомості виноски геоданих по господарству, зазначені сторонні землекористувачі із назвою землекористувачів та площею земельних ділянок, опис меж.

Проте, докази щодо складання проекту відведення спірної земельної ділянки та докази погодження та подання його відповідачем до сільської ради для вирішення останньою питання надання земельної ділянки у користування у матеріалах справи відсутні.

У відповідності до статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Це кореспондується із способами захисту прав, визначеними абзацом 2 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, яким передбачено спосіб захисту у вигляді визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів, та пункту "г" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України (визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування).

Згідно пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи (т.2 а.с.167-168, т.3 а.с.5-87) та не спростовується сторонами у справі, спірна земельна ділянка як час прийняття оскаржуваних рішення та державного акту, так і на даний час, перебуває на землях Володимирської сільської ради.

Враховуючи, що ОСОБА_8 районною радою народних депутатів Красноградскього району Харківської області було прийнято оспорюване рішення Про передачу земель колгоспу Родіна від 22.07.1992р. та виданий державний акт ХР17-18-000665 від 18.12.1995р. з перевищенням своїх повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, що знаходиться на землях Володимирської сільської ради, та з урахуванням статті 65 Земельного кодексу 1992 року, яка визначає, що до земель сільського населеного пункту належать усі землі, що знаходяться в межах, установлених для цього пункту в порядку землеустрою; землі сільського населеного пункту перебувають у віданні сільської ОСОБА_11 народних депутатів, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає обґрунтованими доводи Володимирської сільської ради, що ОСОБА_8 районна рада Харківської області взяла на себе повноваження Володимирівської сільської ради щодо вирішення питань розпорядження стосовно земельної ділянки, яка знаходиться в межах населених пунктів Володимирівської сільської ради, у зв'язку з чим Красноградська района рада Харківської області прийняла оскаржуване рішення з порушенням прав Володимирівської сільської ради, а оскаржувані рішення від 22.07.1992р. „Про передачу земель колгоспу Родіна, та відповідно державний акт ХР17-18-000665 від 18.12.1995р. видані неповноважним органом.

За наведених обставин, позовні вимоги Володимирівської сільської ради Красноградського району Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення ОСОБА_8 районної ОСОБА_11 народних депутатів від 22.07.1992 року, скасування Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 18.12.1995 року, виданий Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству Україна, та про припинення права користування спірною земельною ділянкою ПАТ "Укргазвидобування", що є похідною від попередніх вимог, є обґрунтованими.

Разом з тим, згідно матеріалів справи, ПАТ "Укргазвидобування" до суду першої інстанції було заявлено про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та виходячи з положень законодавства України, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування позовної давності у даній справі, виходячи з наступного.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 Цивільного кодексу України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 Цивільного кодексу України. За загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, закон визначає дату перебігу позовної давності не лише з дня, коли особа дізналась про порушене право, а й з дня коли могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013р. №10, якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Пунктом 2.3. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013р. №10 визначено, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

У Цивільному кодексі України встановлено як загальну, тривалістю у три роки (статті 257), так і спеціальну позовну давність (статті 258), скорочену або більш тривалу порівняно із загальною.

До спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність у три роки.

У даному випадку, Володимирівська сільська рада посилається на те, що про порушення порядку передачі спірної земельної ділянки вона дізналась лише 21.04.2016р., тобто після того, як відбулися збори громадян сіл Лукашівка і Копанки та працівників підсобного господарства Україна, якими було прийнято рішення та доручено Володимирівському сільському голові організувати зустріч з керівництвом тресту БУ Укрбургаз, головою обласної ради ОСОБА_19, головою Харківської обласної адміністрації ОСОБА_20, з метою вирішення ситуації, що склалася на території громади сіл Лукашівка та Копанки в підсобному господарстві Україна.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 94 Земельного кодексу України 1992 року, державний контроль за використанням і охороною земель здійснюється ОСОБА_11 народних депутатів, а також Державним комітетом України по земельних ресурсах, Міністерством охорони навколишнього природного середовища України та іншими спеціально уповноваженими на те державними органами.

Згідно зі статтею 9 Земельного кодексу України 1992 року, до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування ОСОБА_11 народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства.

Статтею 42 Закону України "Про місцеві ОСОБА_11 народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської ОСОБА_11 народних депутатів відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону здійснює повноваження, делеговані йому державою, зокрема здійснює контроль за використанням і охороною землі, її надр, водойм, лісів, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів на відповідній території в межах і в порядку, встановлених законодавством України.

Аналогічні норми містить і діючий нині Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

З огляду на наведені норми закону, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що законом, у тому числі на органи місцевого самоврядування покладено обовязок щодо здійснення контролю за використання і охороною земель.

У даному випадку саме Володимирівська сільська рада має відповідні повноваження щодо здійснення контролю за використанням земель, що перебувають у її віданні, та відповідно на Володимирівську сільську раду покладені і обовязки щодо вчинення відповідних дій для виконання своїх повноважень.

У своєму позові та додаткових поясненнях Володимирівська сільська рада зазначає, що спірними рішенням та державним актом порушені її права, оскільки ОСОБА_8 районною радою у 1992 році незаконно передано Хрестищенському управлінню бурових робіт земельну ділянку колгоспу "Родіна", що перебуває на землях Володимирівської сільської ради та у 1995 році видано Хрестищенському управлінню бурових робіт підсобному господарству "Україна" відповідний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою.

У матеріалах справи міститься довідка Володимирівської сільської ради від 03.02.2012р. (за підписом сільського голови та скріплено печаткою Володимирівської сільської ради) (т.3 а.с.135), яка видана філії БУ Укрбургаз ВВСЗіТ в тім, що остання використовує на території сільської ради в с. Лукашівка та Копанки землі загальною площею 3 208га.

Враховуючи покладені державою на сільську раду контрольні функції щодо використання земель, що перебувають у її віданні, Володимирівська сільська рада ще з лютого 2012 року знала щодо користування відповідачем спірною земельною ділянкою та могла встановити правомірність набуття відповідачем права користування земельною ділянкою. Отже, з цього часу і слід обчислювати перебіг позовної давності.

В силу положень Конституції України, державні органи та органи місцевого самоврядування мають належним чином виконувати покладені на них обовязки.

Доводи Володимирівської сільської ради, що про порушене право вона дізналася лише у 2016 році судова колегія відхиляє, оскільки як зазначено вище, закон визначає дату перебігу позовної давності не лише з дня, коли особа дізналась про порушене право, а й з дня коли особа могла довідатися про порушення свого права.

В силу покладених на Володимирівську сільську раду повноважень, остання ще з 2012 року знала та могла знати про використання підсобним господарством земель, що розташовані на території Володимирівської сільської ради. Неналежне виконання Володимирівською сільською радою своїх повноважень не свідчить про поважність пропущеного строку позовної давності.

Володимирівською сільською радою не наведено інших обґрунтованих доводів щодо звернення до суду з позовною заявою лише 19.10.2016р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що право Володимирівської сільської ради, про захист якого вона просить, порушене, позовні вимоги є обґрунтованими, проте, у даній справі ПАТ "Укргазвидобування" заявлено про застосування позовної давності; апеляційним господарським судом встановлено, що строк позовної давності сплив та пропущено сільською радою без поважних причин, внаслідок чого на підставі статті 267 Цивільного кодексу України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд не в повній мірі забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та не дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна слід відмовити повністю; у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Володимирської сільської ради Красноградського району Харківської області - відмовити повністю.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи СБК "Родіна", що апеляційна скарга подана не ПАТ "Украгазвидобування", а її філією, оскільки згідно матеріалів апеляційної скарги, ПАТ "Укргазвидобування" уповноважило директора Філії БУ "Укрбургаз" ПАТ "Укргазвидобування" представляти інтереси Товариства, про що видано відповідну довіреність від 29.12.2015р. за №2-151д.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 акціонерного товариства Укргазвидобування задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. у справі №922/2537/16 скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні позову Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу Родіна відмовити повністю.

У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Володимирської сільської ради Красноградського району Харківської області відмовити повністю.

Повний текст постанови складено 10.04.2017 року.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Фоміна В. О.