ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р.Справа № 922/620/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС , с. Слобожанське
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Комсомольське, Харківська область
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (дов.№447/22 від 13.12.16);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) заборгованості: - по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, пені - 827,10 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.; - по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн., пені - 944,45 грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р. Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму судового збору за подання позову.

Ухвалою господарського суду від 22.02.2017 року порушено провадження у справі №922/620/17, розгляд справи призначено на 14.03.2017 року .

23.03.2017 року від Публічного АТ "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС, с. Слобожанське надійшло правове обґрунтування позовних вимог, в яких останній просить суд стягнути з відповідача :

- по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, пені - 1264,57 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.;

- по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн., пені - 373,01грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р.

Ухвалою господарського суду від 28.03.2017 року у справі №922/620/17, прийнято заяву як збільшення позовних вимог - по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в частині нарахування пені в сумі 1264,57 грн. та як зменшення позовних вимог по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в частині стягнення пені - 373,01грн. викладені у нормативно - правовому обгрунтуванні до розгляду, подальший розгляд справи проводиться з врахуваннях вищевикладеного. Розгляд справи відкладено до 06.04.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 06.04.2017року підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання 06.04.2017року свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, причини неявки у судове засідання суду не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

30.05.2012р. між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (позивачем) та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Комсомольське, Харківська область (відповідачем) було укладено Договір № 15/237 та 26 лютого 2016 року договір №15/31 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення , згідно з яким позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води, підігріву води і водовідведення, а відповідач належним чином сплачувати їх вартість.

Згідно п. 3.1. вищевказаних Договорів, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (у разі застосування щомісячної системи оплати послуг). Платежі вносяться 1 місяць у розмірі 100% грн. (у разі застосування авансової системи оплати послуг), відповідач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконував умови Договору щодо забезпечення відповідача послугами з централізованого опалення , постачання холодної, гарячої води, підігріву води і водовідведення,

Проте, відповідач свої обов'язки щодо своєчасного розрахунку за користування послугами, наданими позивачем, належним чином не виконував, внаслідок чого у нього утворилась перед позивачем заборгованість по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн.,

Відповідач письмово був повідомлений (копія претензії про сплату заборгованості №25/755-6139 від 07.09.2016р міститься в матеріалах справи) про виникнення простроченої заборгованості, та про необхідність її сплати, але ніяк не відреагував та на повідомлення не відповів.

Таким чином, станом на даний час заборгованість відповідача перед позивачем з оплати за надані послуги по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч.2 п. 5.1.вищевказаних договорів, споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати неустойки у подвійному розмірі від облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача по Договору №15/237 від 30.05.2012р. пені - 1264,57 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.;по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. пені - 373,01грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р. річних законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав :

- по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, пені - 1264,57 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.;

- по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн., пені - 373,01грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів повної сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції в частині стягнення з відповідача :

- по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, пені - 1264,57 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.;

- по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн., пені - 373,01грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р. підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати в частині, пропорційній задоволеним позовним вимогам та сумі заборгованості, оплаченої відповідачем після порушення провадження у справі, покладаються на відповідача, з вини якого спір було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське (Комсомольске), АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 1; поштова адреса: 03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4"є"; ) в особі відокремленого підрозділу Зміївської теплової електричної станції (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, Балаклійське шосе, 2; ) - по Договору №15/237 від 30.05.2012р. в сумі 5 466,00 грн. - основного боргу, пені - 1264,57 грн., інфляційних витрат - 918,44 грн., три відсотки річних - 203,03 грн. за період з 01.02.2015 р. по 31.01.2016 р.; - по Договору № 15/31 від 26.02.2016 р. в сумі основного боргу - 6 241,62 грн., пені - 373,01грн., інфляційних витрат - 163,03 грн., три відсотки річних - 44,11 грн. за період з 01.02.2016 р. по 31.12.2016 р., витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_3