ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Справа № 921/253/16-г/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддівВладимиренко С.В. - доповідач
суддівДемидової А.М.,
Шевчук С.Р.
розглянув касаційну скаргуОСОБА_4
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року
та рішення господарського суду Тернопільської області від 11.07.2016 року
у справі№ 921/253/16-г/14 господарського суду Тернопільської області
за позовомОСОБА_4
до 1. ОСОБА_5 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник"
прозобов'язання вчинити дії
За участю представників:

позивача - не з'явились

відповідача - 1) ОСОБА_10.; 2) Лукашова А.В.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про зобов'язання товариства скликати позачергові загальні збори із запропонованим позивачем порядком денним, здійснити реєстраційні дії стосовно внесення змін до статуту в частині збільшення частки ОСОБА_4 на 15,92478%, що в гривневому еквіваленті складає 72 368 грн., та визнання ОСОБА_5 таким, що припинив свою участь у товаристві з 27.01.2015 року.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.07.2016 року (суддя Руденко О.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року (у складі колегії суддів: головуючого судді Марка Р.І., суддів Малех І.Б., Костів Т.С.), в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами приписів матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів касаційної інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників відповідачів у даній справі, перевіривши матеріали справи, надану судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 є одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" з часткою у статутному капіталі у розмірі 82 997 грн., що становить 18,26373 % від загального розміру статутного капіталу.

06.01.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 досягнуто домовленості про те, що останній уступить за оплату позивачу свою частку у товаристві, що становить 15,92478 % (в гривневому еквіваленті - 72 368 грн.), в зв'язку з чим позивачем передано грошові кошти в сумі 30 000 доларів США.

ОСОБА_5, в свою чергу, 27.01.2015 року подано до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" нотаріально посвідчену заяву від 06.01.2015 року про уступлення належної йому частки у статутному фонді товариства ОСОБА_4, відсутність майнових або інших претензій до товариства та позивача тощо.

Разом з тим, на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", які відбулись 09.06.2015 року, ОСОБА_5 був присутній та брав участь із часткою у статутному фонді товариства в розмірі 15,92478 %. Крім того, на цих зборах до порядку денного не включено питання про затвердження уступки частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_5 ОСОБА_8 ОСОБА_9 та не винесено питання про внесення змін до статуту юридичної особи в частині збільшення частки позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник".

ОСОБА_4 зазначає, що вищенаведеними діями відповідачами порушено корпоративні права позивача, оскільки, як стверджує позивач, ОСОБА_5, подавши нотаріально посвідчену заяву про відступлення ОСОБА_4 належної йому частки у статутному капіталі товариства, яка становить 15,92478 %, своїми діями підтвердив, що вийшов з товариства, проте продовжує протиправно використовувати уступлену частку, в зв'язку з чим позивач просить зобов'язати товариство скликати позачергові загальні збори для вирішення питання про перехід до нього цієї частки у статутному фонді та внесення відповідних змін до статуту, а також зобов'язати господарське товариство провести пов'язані з цим реєстраційні дії.

Відтак, предметом даного спору є вимога учасника про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю скликати загальні збори учасників цього товариства та вчинити реєстраційні дії стосовно внесення змін до статуту, а також визнання учасника - ОСОБА_5 таким, що припинив свою участь у товаристві.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, правильно зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" скликати позачергові загальні збори учасників, що не відповідає передбаченим законом способам захисту порушеного права та є прерогативою виключно загальних зборів товариства, в той час як спонукання у судовому порядку до скликання загальних зборів є втручанням у внутрішньогосподарську діяльність суб'єкта господарювання. При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що загальними зборами товариства не приймалось рішення щодо перерозподілу часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" у зв'язку з відступленням ОСОБА_5 своєї частки ОСОБА_4.

Дані висновки судів відповідають приписам статті 145, частини 1 статті 147 Цивільного кодексу України та статей 41, 59 Закону України "Про господарські товариства", згідно яких учасники товариства з обмеженою відповідальністю мають право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) в статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Внесення змін до статуту товариства належить до виключної компетенції загальних зборів.

Також в пункті 2.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" роз'яснено, що у разі, коли законом передбачено прийняття рішення з того чи іншого питання виключно загальними зборами, ці повноваження не можуть відповідно до статуту юридичної особи бути надані або делеговані іншим органам цієї особи. Господарські суди також не можуть приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів, у тому числі про внесення змін до установчих документів юридичної особи, включення особи до складу наглядової ради юридичної особи тощо.

Водночас, залишаючи без задоволення вищевказані позовні вимоги з підстав неправильно обраного способу захисту права та відсутності таких повноважень у господарського суду, судами попередніх інстанцій вірно зауважено про те, що скликання та проведення загальних зборів товариства відноситься до виключної компетенції голови товариства, його виконавчого органу та учасників даного товариства, як носіїв відповідних корпоративних прав, у тому числі щодо управління справами суб'єкта господарювання, що врегульовано приписами статей 58, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства", згідно яких позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Аналогічні положення містяться у статуті Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник". Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Проте, як вірно встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивачем на виконання приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів ініціювання проведення таких зборів учасників у визначеному статутом порядку, а тому, дотримуючись положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України, суди дійшли обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 про зобов'язання товариства скликати позачергові загальні збори із запропонованим останнім порядком денним, та відповідно, підставно відмовили у задоволенні позовних вимог щодо обов'язку товариства вчинити реєстраційні дії стосовно внесення змін до статуту в частині збільшення частки ОСОБА_4 на 15,92478 %, що в гривневому еквіваленті складає 72 368 грн.

Також судами попередніх інстанцій правильно відмовлено в позові щодо визнання ОСОБА_5 таким, що припинив свою участь у товаристві, оскільки вихід учасника з товариства і відчуження належної йому частки є виключним правом учасника, що відповідає положенням статей 10, 53, 54 Закону України "Про господарські товариства" і статті 148 Цивільного кодексу України, відповідно до яких учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства. Учасники товариства з обмеженою відповідальністю повинні повідомити товариство про свій вихід не пізніше, ніж за три місяці або у інший передбачений статутом строк. При виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учасник товариства вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

В постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року у справі №921/610/15-г/18 визнано помилковим висновок апеляційного господарського суду про вихід ОСОБА_5 з товариства, який лише мав намір уступити належну йому частку в майні та статутному капіталі товариства ОСОБА_4, а за приписами статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного, висновок господарського суду Тернопільської області та Львівського апеляційного господарського суду про відмову в задоволенні позову у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю (позивачем не доведено факту порушення його прав) відповідає вимогам закону.

Отже, місцевий й апеляційний господарські суди повно, всебічно дослідили надані сторонами докази, доводи, належно їх оцінили і дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_4 у касаційній скарзі не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки апеляційним судом вказані доводи перевірені, надано їм оцінку та відхилено з наведенням правового обґрунтування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного й об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки суду апеляційної інстанції відповідають цим обставинам, їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, прийнята постанова апеляційної інстанцій відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому її слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 року у справі №921/253/16-г/14 залишити без змін.

Головуючий суддяС.В. Владимиренко
СуддіА.М. Демидова
С.Р. Шевчук