УХВАЛА

11.04.2017Справа № 910/2876/17
За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в

особі Кабінету Міністрів України

До 1. Одеської обласної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, 1.Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»

2. Міністерство інфраструктури України

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним

договору оренди

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

прокурор: Кіцак П.О. - по посв.

від позивача: Кулик А.Ю. - по дов.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Чугунов М.В. - по дов., Войцехівський О.В.

від третьої особи 1: Семака В.Ю. - по дов.

від третьої особи 2: Громова О.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, 1. Одеської обласної державної адміністрації та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» про визнання незаконним та скасування розпорядження №21/А-2016 від 16.01.2016р. Одеської обласної державної адміністрації «Про надання земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)»; визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016р., укладеного Одеською обласною державною адміністрацією з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:0129, площею 4,46 га, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.02.2016р. за №13344819.

Ухвалою від 22.02.2017р. було порушено провадження по справі №910/2876/17 та призначено її розгляд на 10.03.2017р. Одночасно, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самосійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» та Міністерство Інфраструктури України.

07.03.2017р. представником позивача третьої особи 1 подано через відділ діловодства суду письмові пояснення по справі.

10.03.2017р. представником відповідача 2 подано відзив на позовну заяву, а також клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження.

У судовому засіданні 10.03.2017р. прокурором та представником позивача було надано усні пояснення по суті справи, відповідно яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Під час розгляду справи 10.03.2017р. представники відповідачів 1 та 2 надали усні пояснення по справі, згідно змісту яких проти позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник третьої особи 2 у судове засідання 10.03.2017р. не з'явився, проте, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У зв'язку з неявкою представника третьої особи 2, в судовому засіданні у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 27.03.2017р.

27.03.2017р. прокурором подано пояснення по суті спору.

27.03.2017р. представником відповідача подано суду письмові пояснення по справі.

Представником відповідача також подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості для подання пропозицій щодо питань, які слід поставити на вирішення судової експертизи, а також експертної установи, якій слід доручити проведення експертизи по справі.

У судовому засіданні представником відповідача 2 було підтримано означене клопотання.

Прокурор проти задоволення означеного клопотання надав заперечення.

Представник третьої особи 1 правову позицію прокурора щодо клопотання відповідача 2 підтримав.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представника третьої особи 2, у судовому засіданні 27.03.2017р. згідно приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 31.03.2017р.

У судовому сіданні 31.03.2017р. представником відповідача 2 було підтримано клопотання про призначення по справі судової експертизи, подане до відділу діловодства суду 30.03.2017р. та оголошено перелік запитань, які слід поставити на вирішення експерта.

Прокурор проти призначення по справі судової експертизи надав заперечення.

Представник позивача проти задоволення означеного клопотання відповідача 2 також заперечував.

Представник відповідача 1 проти задоволення клопотання відповідача 2 не заперечував.

Вказане клопотання відповідача 2 було задоволено, проте, з метою надання іншим учасникам судового процесу можливості надати власні пропозиції щодо переліку запитань та експертної установи, якій слід доручити проведення судової експертизи, у судовому засіданні 31.03.2017р. було оголошено перерву до 11.04.2017р.

У судовому засіданні 11.04.2017р. представником третьої особи подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер №:01:002:0129 та заборони відповідачу 2 вчиняти певні дії.

Представник відповідача 2 проти задоволення означеної заяви надав заперечення та просив суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши заяву представника Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відмови в її задоволенні з урахуванням наступного.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно, що належать відповідачеві та забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, третьою особою 1 не було наведено жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем 2 дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» позбавлене належного доказового обґрунтування, останнє залишене судом без задоволення.

У судовому засіданні 11.04.2017р. представником відповідача 2 було підтримано раніше подане клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою від 11.04.2017р. по справі було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

В зв'язку з призначенням експертизи по даній справі, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись ст. ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/2876/17 зупинити до проведення експертизи та отримання висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, Одеська область, місто Одеса, вул.Ланжеронівська, буд.21, ).

Суддя Спичак О.М.