РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017Справа №910/17216/15
за позовом Montoro Management GmbH (Компанія "Монторо Менеджмент ГмбХ")

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем"

про усунення перешкод у користуванні майном

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача 1: Горкуша В.В. - представник за довіреністю № 08/17-1 від 02.02.2017;

від відповідача 2: Парфентьєв А.О. - представник за довіреністю №б/н від 22.12.2016

від відповідача 3: Горкуша В.В. - представник за довіреністю б/н від 02.09.2016;

від третьої особи не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Montoro Management GmbH (Компанія "Монторо Менеджмент ГмбХ") з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО" про усунення перешкод у користуванні майном.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником ? нежитлового приміщення, загальною площею 10134,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ? частини нежитлового приміщення від 11.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1360, 1361, у зв'язку з чим він має право, на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України, вимагати усунути перешкоди у користування майном від осіб, які перешкоджають вільно користуватися та розпоряджатися ним, а саме від Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО". Так, позивач вказує, що нежитлове приміщення площею 4610,40 кв.м., що складається з приміщення площею 25,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі, та приміщення площею 4584,80 кв.м., яке розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, фактично зайняте та використовується магазином побутової техніки «Ельдорадо», який належить відповідачу 2; відповідачем 1 самовільно використовується нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; відповідачем 3 самовільно використовується (передається в суборенду) нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. За наведених обставин, позивач просить суд зобов'язати відповідачів 1, 2, 3 усунути перешкоди у володінні та користуванні позивачем ? частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (опис об'єкта нерухомості: приміщення основною площею 10134,40 кв.м. під літ. 1А); зобов'язати відповідача 1 звільнити нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача 2 звільнити нежитлове приміщення площею 4610,40 кв.м., що складається з приміщення площею 25,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі, та приміщення площею 4584,80 кв.м., яке розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача 3 припинити використання в будь-який спосіб (в тому числі шляхом передачі в суборенду) нежитлового приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2015 порушено провадження у справі № 910/17216/15 та справу призначено до розгляду на 27.07.2015.

22.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" надійшло клопотання про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

24.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшов відзив, відповідно до якого останній зазначає, що він орендує приміщення площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 13.03.2014 №Т001/14, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо». Також відповідач 1 зазначив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за №1360,1361, на підставі якого позивачем було набуто спірне майно.

У судовому засіданні 27.07.2015 представником відповідача 2 подано відзив, відповідно до якого останній зазначає, що він орендує приміщення площею 4589,90 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 20.01.2014 №001/14, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ельдорадо». Також відповідач 2 зазначив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за №1360,1361, на підставі якого позивачем було набуто спірне майно.

У судовому засіданні 27.07.2015 представником відповідача 3 подано відзив, відповідно до якого останній зазначає, що він орендує приміщення площею 4589,90 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.10.2013 №01/10-13, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем». Також відповідач 3 зазначив, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.04.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за №1360,1361, на підставі якого позивачем було набуто спірне майно.

У судовому засіданні 27.07.2015 оголошено перерву до 10.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем"; зупинено провадження у справі 910/17216/15 за позовом Montoro Management GmbH (Компанія "Монторо Менеджмент ГмбХ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО" про усунення перешкод у користуванні майном до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі № 910/18397/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" до Ферта Холдінг, Квест Трейд Лімітед, Класік Пауер Холдінгс інк., Монторо Менеджмент Гмбх та Вайлд Роуз-Трі Ко. Лтд про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 поновлено провадження у справі № 910/17216/15, розгляд справи призначено на 10.03.2017.

10.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав того, що судове засідання з касаційного перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 910/18397/14 призначено на 05.04.2017.

10.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач наполягає на задоволенні позову, та заява про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанію «Вайлд Роуз-Трі Ко.» як співвласника спірного у справі майна - нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Відповідно до п. 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

За змістом ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ст. 357 Цивільного кодексу).

Як зазначає позивач, посилаючись на Інформаційну довідку від 21.11.2016, об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано на праві спільної часткової власності за позивачем (1/2 приміщення) та за Компанією Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд (1/2 приміщення), відтак, оскільки позивач обґрунтовує порушення відповідачами своїх прав як власника належної йому частки приміщення, підстав для залучення компанії Вайлд Роуз-Трі Ко. до участі у даній справі немає.

У судовому засіданні 10.03.2017 оголошено перерву до 07.04.2017, враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

06.04.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що розгляд касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/18397/14 відкладено на 12.04.2017.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 07.04.2017 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 10.03.2017.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 07.04.2017 за відсутності представників позивача та третьої особи, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судом відмовлено в його задоволенні з підстав необґрунтованості обставин неможливості розгляду даної справи у судовому засіданні 07.04.2017 до прийняття Вищим господарським судом України відповідного судового рішення у справі № 910/18397/14.

При цьому, суд зазначає, що згідно з положеннями ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

У судовому засіданні 07.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідачів, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2014 між Компанією Класік Пауер Холдінгс інк. укладено договір купівлі-продажу ? частини нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., зареєстрований в реєстрі за реєстраційними номерами 1360,1361, за яким продавець компанія Класік Пауер Холдінгс інк. Передає у власність, а покупець Компанія Монторо Менеджмент Гмбх набуває у власність 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. " 1А" (копія договору долучена до позову).

Відповідно до п. 2 вказаного договору, нежитлове приміщення належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за реєстровим номером 1330, 1331.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24162728 від 11.07.2014, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. було 11.07.2014 внесено запис про право власності №6311644, а саме про право власності Компанії «Монторо Менеджмент ГмбХ» на нежитлове приміщення основною площею 10134,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (розмір частки 1/2) (копія витягу долучена до позову).

Судом встановлено, що Компанією «Монторо Менеджмент ГмбХ» 13.08.2014 було проведено огляд майна за адресою АДРЕСА_1, про що складено акт про проведення огляду майна від 13.08.2014. Відповідно до вказаного акту, нежитлове приміщення площею 4610,40 кв.м., що складається з приміщення площею 25,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі, та приміщення площею 4584,80 кв.м., яке розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, фактично зайняте та використовується магазином побутової техніки «Ельдорадо», який зі слів працівників магазину, належить відповідачу 1; в результаті здійсненої в магазині побутової техніки «Ельдорадо» закупки встановлено факт видачі всіх касових документів та гарантійних зобов'язань на відповідача 2 (копія акту долучена до позову).

Судом встановлено, що відповідно до листа Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Голосіївського управління Мінходоів у Київській області від 16.10.2014 №10850/10/10-13-22-00, копія якого долучена до позову, відповідачем 1 з 14.03.2014 орендується нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на підставі договору №Т0001/4 суборенди нежитлового приміщення від 13.03.2014, укладеним з відповідачем 3.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача 1 з листами №1 від 21.07.2014, №2 від 05.08.2014, №18 від 21.10.2014, у яких вимагав припинити використання нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 у своїй господарській діяльності (копії листів та докази їх направлення долучені до позову).

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача 2 з листами №4 від 14.08.2014, №8 від 05.09.2014, №16 від 07.10.2014, у яких вимагав припинити використання нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 у своїй господарській діяльності (копії листів та докази їх направлення долучені до позову).

Разом з тим судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Ферта Холдінг (Ferta Holding Ltd), Квест Трейд Лімітед, Класік Пауер Холдінгс інк., Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) та Вайлд Роуз-Трі Ко., Лтд (Wild Rose-Tree Co., Ltd), зокрема, про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 11.07.2014, укладеного між Класік Пауер Холдінгс інк. та Монторо Менеджмент Гмбх, посвідченого приватним нотаріусом Куксова М.С.Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360, 1361;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" права власності на нежитлові будівлі (літ. 1А), загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос, Святош. р-ни) (вул. Велика Окружна), будинок 4;

- витребування з чужого незаконного володіння Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) ? нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10 134,40 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1., втім, відповідачами незаконно відчужено спірне майно, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для визнання недійсним таких договорів та витребування майна із незаконного володіння.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" задоволено у повному обсязі та, зокрема:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2014, укладений між Класік Пауер Холдінгс інк. (Classic Power Holdings Inc.) та Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH), посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360,1361;

- визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" право власності на нежитлову будівлю (нежитлове приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1;

- витребувано з чужого незаконного володіння Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) ? нежитлової будівлі (нежитлового приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що він є власником ? нежитлового приміщення, загальною площею 10134,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ? частини нежитлового приміщення від 11.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1360, 1361, у зв'язку з чим він має право, на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України, вимагати усунути перешкоди у користування майном від осіб, які перешкоджають вільно користуватися та розпоряджатися ним, а саме від Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО". Так, позивач вказує, що нежитлове приміщення площею 4610,40 кв.м., що складається з приміщення площею 25,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі, та приміщення площею 4584,80 кв.м., яке розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, фактично зайняте та використовується магазином побутової техніки «Ельдорадо», який належить відповідачу 2; відповідачем 1 самовільно використовується нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; відповідачем 3 самовільно використовується (передається в суборенду) нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. За наведених обставин, позивач просить суд зобов'язати відповідачів 1, 2, 3 усунути перешкоди у володінні та користуванні позивачем ? частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (опис об'єкта нерухомості: приміщення основною площею 10134,40 кв.м. під літ. 1А); зобов'язати відповідача 1 звільнити нежитлове приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача 2 звільнити нежитлове приміщення площею 4610,40 кв.м., що складається з приміщення площею 25,6 кв.м., яке розташоване на першому поверсі, та приміщення площею 4584,80 кв.м., яке розташоване на другому поверсі нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача 3 припинити використання в будь-який спосіб (в тому числі шляхом передачі в суборенду) нежитлового приміщення загальною площею 10 кв.м. нежитлової будівлі загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позов власника майна про усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпоряджання своїм майном за своєю правовою природою є негаторним позовом (про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння).

Суд зазначає, що у прохальній частині позову позивачем заявлено вимоги щодо усунення перешкод у володінні та користуванні позивачем приміщенням та зобов'язанні відповідачів припинити використання таких приміщень, при цьому, вимоги про зобов'язання припинити використання приміщення за своїм змістом є формою реалізації такого способу захисту як усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном (ст. 391 Цивільного кодексу України).

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилаючись на положення ст. 391 Цивільного кодексу України, просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому як власнику майном (нежитлова будівля загальною площею 10134,40 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1), відтак, встановлення обставин щодо наявності у позивача права власності на вказане приміщення входить до предмету доказування у даній справі.

Частиною 4 ст. 334 Цивільного кодексу України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Так, як встановлено судом, 11.07.2014 між Компанією Класік Пауер Холдінгс інк. укладено договір купівлі-продажу ? частини нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., зареєстрований в реєстрі за реєстраційними номерами 1360,1361, за яким продавець компанія Класік Пауер Холдінгс інк. Передає у власність, а покупець Компанія Монторо Менеджмент Гмбх набуває у власність 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. " 1А" (копія договору долучена до позову).

Відповідно до п. 2 вказаного договору, нежитлове приміщення належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. за реєстровим номером 1330, 1331.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на період правовідносин купівлі-продажу приміщень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на період правовідносин купівлі-продажу приміщень, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону тощо.

Як встановлено судом, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24162728 від 11.07.2014, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С. було 11.07.2014 внесено запис про право власності №6311644, а саме про право власності Компанії «Монторо Менеджмент ГмбХ» на нежитлове приміщення основною площею 10134,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (розмір частки 1/2) (копія витягу долучена до позову).

В той же час, як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2014, укладений між Класік Пауер Холдінгс інк. (Classic Power Holdings Inc.) та Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH), посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360,1361; визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" право власності на нежитлову будівлю (нежитлове приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1; витребувано з чужого незаконного володіння Монторо Менеджмент Гмбх (Montoro Management GmbH) ? нежитлової будівлі (нежитлового приміщення) (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно НОМЕР_1.

Дане рішення обґрунтоване наступним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2013 та Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2014, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Ferta Holding Ltd (Ферта Холдінг (Голдінг) ЛТД); визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" право власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Боедем" право власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано Комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" виключити запис (номер запису: 162-з в книзі: д.5з-201) про реєстрацію за Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) права власності на нежитлову будівлю (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Проте, 08.07.2014 Державною реєстраційною службою України зареєстровано право власності за юридичною особою "Ферта Холдінг ЛТД" на об'єкт нерухомого майна НОМЕР_1: об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля; адреса: - АДРЕСА_1, опис об'єкту - літ. " 1А" , загальна площа: 10 134,4 кв.м. на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 та постанови Якимівського районного суду Запорізької області.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 року по справі № 2-1400/2011 затверджено мирову угоду, укладену 12.08.2011 року компанією Ферта Холдінг Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd), Українсько-німецьким спільним підприємством "Боедем" та ОСОБА_8. Наведеною ухвалою визнано за Ферта Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, а саме: приміщення основною площею - 10134,4 кв.м. під літерою "Г", а вже ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2011 року по справі № 8-1/11 скасовано за нововиявленими обставинами ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.08.2011 року по справі № 2-1400/2011 про затвердження мирової угоди, укладеної 12.08.2011 року компанією Ферта Холдінг Голдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd), Українсько-німецьким спільним підприємством "Боедем" та ОСОБА_8 щодо врегулювання боргових зобов'язань між ними у цивільній справі № 2-1400/11.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боедем" є власником нежитлової будівлі (літ. 1А) загальною площею 10134,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та землекористувачем земельної ділянки на якій вона розташована, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012.

Однак, у порушення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" було укладено наступні договори.

09.07.2014 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Падалкою Р.О. Київського міського нотаріального округу за реєстраційним номером 4076 за яким продавець - Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) продав, а покупець - Квест Трейд Лімитед (Quest Trade Limited) купив нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1

10.07.2014 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційним номером 1330 на підставі якого продавець - Квест Трейд Лімитед продав, а покупець - Компания Класік Пауер Холдінгс інк. купив нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 основною площею 10 134,4 кв.м під Літ. " 1А".

11.07.2014 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Куксовою М.С. Київського міського нотаріального округу за реєстраційними номерами 1360,1361 за яким продавець Компанія Класік Пауер Холдінгс інк. продав, а покупець Компанія Монторо Менеджмент Гмбх купив ? частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. " 1А".

В той же час, оскільки судовими рішеннями (ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.10.2011 року по справі № 8-1/11 та рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2012 у справі №5011-66/1632-2012) спростовується право власності Ферта Холдінг ЛТД (Ferta Holding Ltd) на спірне майно, останнє вибуло з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Боедем" поза його волею та з порушенням норм законодавства, відтак договір купівлі-продажу від 09.07.2014 укладено особою, яка не мала права розпоряджатися спірним майном, що суперечить ст.ст. 316, 317, 658 Цивільного кодексу України та згідно ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

З огляду на встановлення факту недійсності договору купівлі-продажу від 09.07.2014 та відсутності волевиявлення ТОВ "Боедем" на припинення права власності на спірне майно укладання іншими особами (відповідачами 2, 3, 4, 5) правочинів відчуження не може свідчити про виникнення у таких осіб права власності на спірне майно та суперечить положенням ст.ст. 316-319, 658, Цивільного кодексу України, а тому подальші договори відчуження (Договір купівлі-продажу від 10.07.2014, Договір купівлі-продажу від 11.07.2014 та Договір купівлі-продажу від 11.07.2014) не відповідають вимогам, встановленим приписами ст. 203 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим Господарський суд міста Києва у справі №910/18397/14 дійшов висновку про наявність підстав з якими положення ст. 215 Цивільного кодексу України пов'язують можливість визнання Договорів купівлі-продажу, укладених у період з 09.07.2014 по 11.07.2014 недійсними.

Суд зазначає, що зазначене рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016.

За змістом ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

При цьому, статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на наведене, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14, яке набрало законної сили, обставини, які стали підставами для визнання недійсним зокрема, договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куксовою М.С., зареєстрованого у реєстрі за реєстраційними номерами 1360,1361, укладанням якого, власне, позивач обґрунтовує набуття ним права власності на приміщення, захист якого є предметом розгляду у межах даного спору, не потребують доказування.

Положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд наголошує на тому, що підставами позову у даній справі є неправомірне використання відповідачами приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ? якого належить позивачеві на праві власності.

Відтак, оскільки позов про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні позивачем своїм майном (? частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 основною площею 10 134,4 кв.м. під Літ. " 1А".) обґрунтовано належністю вказаного майна позивачеві на праві власності, тоді-як договір, на підставі якого позивачем було набуто у власність вказане майно, за рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 у справі №910/18397/14 визнано недійсним, а майно витребувано з незаконного володіння позивача у даній справі на користь власника - третьої особи у даній справі, суд дійшов висновку про те, що у позивача відсутнє право, яке в даному випадку підлягає захисту, оскільки правовий титул власності на майно, що заявлене у позові, у нього відсутній.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Оскільки з положень ст. 1 Господарського процесуального кодексу України випливає, що підставою для звернення до суду є наявність в особи, що звертається, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, а звернення до суду здійснюється з метою їх захисту, за відсутності доказів на підтвердження порушення прав позивача чи наявності у нього охоронюваного законом інтересу відносно обставин, якими обґрунтований позов, відсутні і підстави для задоволення такого позову.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, позов Montoro Management GmbH (Компанія "Монторо Менеджмент ГмбХ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО" про усунення перешкод у користуванні майном не підлягає задоволенню.

При цьому, з огляду на відсутність права власності позивача на спірний об'єкт нерухомості, яке, власне, підлягає захисту в силу ст. 391 Цивільного кодексу України, та відсутність у зв'язку з цим порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, питання щодо обставин використання та правомірності використання відповідачами заявленого у позові приміщення в контексті обґрунтованості вимог про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цим майном судом не досліджується.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача, з огляду на відмову у позові.

На підставі викладеного, керуючись 43, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Montoro Management GmbH (Компанія "Монторо Менеджмент ГмбХ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "ЕЛЬДОРАДО" відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.04.2017

Суддя І.М. Отрош