ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" квітня 2017 р.924/337/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агродім - 4", м. Красилів, Хмельницька обл.

про стягнення 234 515 770,89 грн.

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агродім - 4" на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" заборгованість за кредитним договором №31-2012 від 28.02.2012 року у розмірі 234 515 770,89 грн., з яких : 84 875 707, 28 грн. - заборгованість за кредитом; 46 089 491, 96 грн. - заборгованість за процентами; 12 594 350, 25 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 5 762 950,93 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 7 932 269,06 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 1 502 074, 23 грн. - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 67 089 059, 22 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту; 8 669 867, 86 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно пункту 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Подані матеріали не містять доказів сплати судового збору. Натомість, в матеріалах позову міститься заява про відстрочення сплати судового збору, з посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (пункт 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір").

Таким чином, зі змісту ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком, при цьому єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Як вбачається із заяви про відстрочення сплати судового збору, заявник зазначив про неможливість сплатити судовий збір у встановленому порядку та розмірі у зв`язку з важким фінансовим становищем.

Одночасно звертає увагу суду на ту обставину, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку до 01.09.2015 року відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 22 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України № 3674-VІ від 08.07.2011 "Про судовий збір", який набрав чинності 01.11.2011р.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинність 01.09.2015р., внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", згідно з яким статтю 5 цього Закону викладено у новій редакції. Так, відповідно до Закону України "Про судовий збір" ( зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору") до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору не відноситься Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Таким чином, законодавець визначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не звільняється від сплати судового збору при поданні позовних заяв у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з ст. 4 вказаного закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку з чим посилання на скрутне фінансове становище банку не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору (аналогічна правова позиція міститься в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 21.12.2016р. по справі №924/1086/16).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись з позовом жодним чином не обґрунтовував неможливість сплати судового збору до винесення рішення у справі та не надавав відповідних доказів.

Враховуючи обставини справи не певним є також реальне стягнення судового збору з боржника. Тобто у випадку задоволення судом клопотання про відстрочення сплати судового збору вірогідність його надходження до бюджету за рахунок боржника - відповідача є вкрай низькою.

Отже, наведені позивачем обставини важкого фінансового становища не є підставою до відстрочки сплати судового збору, а тому вона не може бути задоволена судом.

Окремо судом звертається увага, що відповідно до частини 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Зважаючи на викладене та з огляду на відсутність в матеріалах позовної заяви належних документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, дана позовна заява підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 59 аркушах, конверт.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (рек. з повід. 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 Т; простою 02096, м. Київ, Харківське шосе, 49)

3 - відповідачу (рек з повід. 31000, Хмельницька обл., м. Красилів, вул. Будівельна, буд.17)