ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р.Справа № 922/848/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Експотек", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Строй 2012", м. Харків
про стягнення 25242,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - ОСОБА_1, за довіреністю від 08.04.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Експотех" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Строй 2012" про стягнення неустойки в сумі 25242,00 грн. за договором поставки від 05.01.2017 року № 2576. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 березня 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 03 квітня 2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 03.04.2017 року від позивача надійшли пояснення (вх. № 10873 ) з додатками по справі.

Через канцелярію господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив (вх. № 11068/17) з додатком на позовну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.04.2017 року позовні вимоги визнав.

Представник позивача в судове засідання 03.04.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

05.01.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Експотех" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт-Строй 2012" (відповідач) було укладено договір поставки № 2576, у відповідності до умов якого відповідач зобов`язався постачати на користь позивача лист металевий (товар), а позивач зобов`язався прийняти даний товар та своєчасно здійснити оплату за товар, згідно умов даного договору.

У відповідності до п. 4.1.2 договору, відповідач зобов`язаний забезпечити складення податкової накладної в електронному вигляді датою виникнення податкових зобов`язань останнього за даним договором згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України та забезпечити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше граничного строку (дня) реєстрації податкової накладної в ЄРПН, визначеного чинними в Україні законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останній в порушення вказаного пункту договору, до теперішнього часу не зареєстрував в ЄРПН податкову накладну № 1 від 05.01.2017 року на суму 100968,00 грн., чим порушив умови, укладеного між сторонами договору.

Відповідно до п. 6.6 договору, у випадку відсутності реєстрації податкової накладної в ЄРПН в установлені законодавством України строки або заповнення податкової накладної з порушенням вимог, викладених в статті 201 ПК України, відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 25% від загальної суми коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість (розділ А, рядок ІІ), згідно податкової накладної, умови реєстрації або заповнення якої було порушено.

На підставі викладеного та враховуючи порушення відповідачем умов договору, позивачем було нараховано до сплати відповідачу штраф в сумі 25242,00 грн.

Відповідач в свою чергу в судовому засіданні визнав позовні вимоги.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 25242,00 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Строй 2012" (61129, м. Харків, пр. Тракторобудівників, 103Б, офіс 1, , п/р 3647 в Полт. ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Полтава, МФО 331401) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Експотек" (03040, м. Київ, пров. Задорожний, буд. 3, корпус 2, офіс 3, , п/р 6647 в філії Розрахунковий центр ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) 25242,00 грн. штрафу та 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

922/848/17