РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017Справа №910/1747/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "РОСАВА"

До Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит"

Про визнання поруки такою,що припинена за договором №85

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Поліщук А.А. (дов.№05-80 від 27.12.2016)

Салій М.В. (дов. № 3/14 від 30.12.2016)

від відповідача: Клочко О.В. (дов. №3-243110/994 від 16.02.2017)

В судовому засіданні 05.04.2017, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

02.02.2017 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" (надалі - позивач) до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - відповідач) визнання поруки такою,що припинена за договором №85.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/1747/17, розгляд справи призначено на 06.03.2017.

В судових засіданнях 06.03.2017 та 15.03.2017 оголошувались перерви до 15.03.2017 та 05.04.2017.

В судове засідання, призначене на 05.04.2017, представники сторін зявились та надали пояснення по суті справи.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2009 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», який є правонаступником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та Публічним акціонерним товариством «Київський суднобудівний-судноремонтний завод», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Київський суднобудівний- судноремонтний завод», () (далі - Позичальник) був укладений Договір про відновлювальну кредитну лінію №1298-09 із змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір).

10 серпня 2009 в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» за Кредитним договором між Банком та ПРАТ «Росава», яке є правонаступником ЗАТ «Росава» (надалі - Поручитель) укладений договір поруки №85 (надалі - Договір поруки).

Згідно з п. 1.1.1. Кредитного договору (в редакції Додаткової угоди від 29.05.2014 до Кредитного договору), надання кредитних коштів здійснюється окремими частинами (траншами) на умовах, визначених Кредитним договором в межах відновлювальної кредитної лінії на загальну суму 92 530 000 грн., з врахуванням Графіку зниження ліміту кредитної лінії зі сплатою за користування кредитними коштами процентів.

В позовній заяві Позивач стверджує, що в наслідок укладення міх Позичальником та Відповідачем Додаткових угод від 15.02.2011. 15.02.2013. 17.02.2014. 29.05.2014 до Кредитного договору, збільшився ліміт відповідальності Позивача, як поручителя за кредитним договором, в зв'язку з збільшенням строку та суми повернення кредитних коштів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до умов Додаткових угод від 15.02.2011, 15.02.2013, 17.02.2014 до Кредитного договору було відстрочено строк повернення кредитних коштів, в межах загального строку повернення кредитних коштів, який визначений п. 2.5. Кредитного договору, без збільшення періоду нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору за прос рочку повернення кредитних коштів і/або сплати відсотків позичальник сплачує Банку пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 2.2., 2.5., 2.6., 3.4., З.6., З.7., 4.5., 6.1., 8.3. Кредитного договору, а також будь яких інших строків платежів, передбачених даним договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язань по сплаті процентів за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Таким чином, укладення між Позичальником та Банком додаткових угод від 15.02.2011, 15.02.2013, 17.02.2014 до Кредитного договору мало наслідком було відстрочення строк повернення кредитних коштів, в межах загального строку повернення кредитних коштів, який визначений п. 2.4. Кредитного договору та не нарахування Банком пені за просрочку сплати відсотків із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості за кожний день прострочення.

10 серпня 2009 р. в забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» за Кредитним договором між Банком та ПрАТ «Росава», яке є правонаступником ЗАТ «Росава» (надалі - Поручитель) укладений договір поруки №85 (надалі - Договір поруки).

Згідно з п.1.1. Договору поруки Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за своєчасне та повне виконання Боржником зобов'язань по договору про відновлювальну кредитну лінію № 1298-09 від 16.02.2009, укладеним між Кредитором та Боржником, у відповідності до якого Боржнику відкривається кредитна лінія з лімітом в розмірі 57 317 500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з відсоткових ставок, вказаних в п. 3.1. Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки, Поручитель свідчить, що він ознайомлений з Кредитним договором і згоден з його умовами.

Згідно з п. 2.1 Договору поруку, у випадку невиконання Боржником зобов'язань по кредитному договору, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, в т.ч. по основному боргу, оплаті щомісячних процентів і підвищених відсотків, оплаті комісійної винагороди, оплати неустойки по основному боргу і відсоткам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

Згідно з п. 2.3. Договору поруки, у випадку непогашення Боржником заборгованості по Кредитному договору протягом 1-го банківського дня з моменту настання строку сплати відсотків, основного боргу, або комісійної винагороди, передбачених Кредитним договором, у Кредитора настає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі від Поручителя.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, у разі невиконання Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором у встановлені договором строки, Поручитель зобов'язується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його Кредитором письмово про невиконання Боржником прийнятих на себе зобов'язань, сплатити грошову суму,яку вимагає Кредитор, шляхом її перерахування на рахунок Кредитора у спосіб, зазначений Кредитором.

Згідно зі ст. 628 ПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. З ст. 1049 ЦК України).

За приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).

У відповідності зі ст. 543 ЦК України при солідарному обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого із них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, поки їхній обов'язок не буде виконаний в повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку в повному обсязі одним з боржників припиняє обов'язок інших солідарних боржників перед кредитором.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За змістом ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України).

Оскільки Позичальником допущено порушення строків сплати по кредитному договору, строки повернення кредитних коштів, враховуючи п. 1.1., 2.4. Кредитного договору, Банк має право вимагати повного поверненння кредитних коштів за Договором про відновлювальну кредитну лінію №1298-09 від 16.02.2009.

Так, Вищий господарський суд України в Постанові від 27.09.2016 по справі №904/1079/16 зазначив, що підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, і кредитором боржника. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч. 1). Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч. 4). Отже, виходячи з правового аналізу частини першої статті 559 ЦК України, порука припиняється, в тому числі, за обставин дії двох умов: 1) внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання: 2) ці зміни призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни проиентної ставки в бік збільшення тощо. Тобто, закон пов'язує припинення поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності на це згоди поручителя та зумовленим такою зміною основного зобов'язання збільшенням обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою.

Відповідно до статтей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" до Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" про визнання поруки такою,що припинена за договором №85 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 11.04.2017

Суддя М.О. Лиськов