РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017Справа №910/3270/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН МЕДІА"

про стягнення 166175,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Зайома О.А. за довіреністю № б/н від 15.02.2017

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН МЕДІА" (відповідач) про стягнення 166175,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що на виконання умов Додатку № 1 до Договору № 17-12/13 БМ від 17.12.2013 (далі - Договір) позивач перерахував відповідачу передоплату в сумі 1545000,00 грн., проте відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, наразі повернув позивачу лише 10000,00 грн., тоді як в іншій частині здійсненої позивачем передоплати в сумі 144500,00 грн. грошові кошти не повернув, з вимогою про стягнення яких з відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду. Крім того, у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов'язань тричі (п.п. 5.3, 6.1, 6.2 Додаткової угоди № 6 від 09.03.2016 до Договору), позивач також заявив до стягнення з відповідача 21675,00 грн. штрафу відповідно до п. 7.3 Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 було порушено провадження у справі № 910/3270/17 та призначено розгляд справи на 03.04.2017 о 11:40 год.

В судове засідання, призначене на 03.04.2017, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 03.04.2017 не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 01.03.2017 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 608.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3.9 вищезазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене, вважається, що відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Наразі, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 03.04.2017 без участі представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 03.04.2017 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяві і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 03.04.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА" (далі Товариство, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН МЕДІА" (далі - Компанія, відповідач) (далі Товариство та Компанія разом - сторони) було укладено Договір № 17-12/13 БМ (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору сторони узгодили, що у межах виконання зобов'язань за цим Договором, Компанія надає Товариству послуги зі створення (виробництва) Проекту в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі та Додатках до нього (далі - Послуги), а Товариство виплачує Компанії винагороду в порядку та на умовах, визначених в даному Договорі та Додатках до нього. Так, сторонами було укладено додатки №№ 1-4 до Договору.

Під терміном "Проект", як визначено у п. 1.2 Договору, розуміється аудіовізуальний твір - телевізійний проект, що має на дату підписання Договору робочу та/або остаточну назву "Анатомія революцій", виробництво якого здійснюється на основі затвердженого Товариством сценарію (синопсису/концепції/формату).

Відповідно до п. 2.2 Договору сторони визначили, що у результаті передачі готових випусків Проекту від Компанії до Товариства сторони складають відповідні Акти прийому-передачі випусків Проекту на Проект, згідно з якими Компанія передає, а Товариство приймає відповідні випуски Проекту, зазначені в цьому Договорі.

Згідно п. 6.1 Договору сторони узгодили, що вартість послуг, отриманих Товариством за цим Договором, є договірною ціною і встановлюється сторонами у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно п. 6.2 Договору визначено, що оплата вартості Послуг Компанії здійснюється Товариством в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок Компанії згідно графіку платежів, як це визначено у Додатку № 1 до цього Договору, на підставі наданого Компанією відповідного рахунку - фактури.

Згідно п. 6.4 Договору узгоджено, що підтвердженням належного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором є підписані уповноваженими представниками сторін Акти прийому-передачі відповідних випусків Проекту.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Додатку № 1 до Договору сторони погодили графік платежів, зокрема визначили, що до 24.12.2013 Товариство має перерахувати Компанії 154500,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Водночас, у п. 4 Додатку № 1 до Договору сторони визначили, що вартість послуг Компанії по створенню 1 (одного) випуску Проекту за цим Договором є договірною і становить 59284,50 грн. (в т.ч. ПДВ).

Після укладення Договору та Додатків №№ 1-4 до нього сторони неодноразово домовлялися/змінювали/доповнювали істотні умови Договору, у зв'язку з чим до Договору сторонами були укладені Додаткова угода № 1 від 14.03.2014, Додаткова угода № 2 від 15.04.2014, Додаткова угода № 3 від 26.08.2014, Додаткова угода № 4 від 23.01.2015, Додаткова угода № 5 від 04.03.2015 та Додаткова угода № 6 від 09.03.2016.

Зокрема, пунктом 5 Додаткової угоди № 6 від 09.03.2016 до Договору (далі - Додаткова угода № 6 до Договору) сторони підтвердили обсяг виконання ними своїх зобов'язань за Договором станом на дату підписання цієї Додаткової угоди.

Так, відповідно до п.п. 5.1 п. 5 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони підтвердили, що 24.12.2013 Товариство сплатило Компанії у порядку передоплати суму в розмірі 154500,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Також, відповідно до п.п. 5.3 п. 5 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони підтвердили, що Компанія повернула на поточний рахунок Товариства 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) на виконання умов Додаткової угоди № 4 від 23.01.2015 до Договору.

Крім того, згідно п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони домовилися про те, що Компанія зобов'язується повернути на поточний рахунок Товариства, погоджений з Товариством, 25931,00 грн. (в т.ч. ПДВ), що становить різницю в сумах передоплати, здійсненої Товариством на поточний рахунок Компанії 24.12.2013, та вартості створення двох випусків Проекту за Договором з врахуванням суми, зазначеної в п. 5.3 цієї Додаткової угоди за наступним графіком:

13000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 01.09.2016 (п.п. 6.1 п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору);

12931,00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 22.09.2016 (п.п. 6.2 п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору).

Згідно п. 4 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони підтвердили, що всі інші умови Договору залишаються без змін.

Зважаючи на наведені умови Договору, позивач у позовній заяві зазначив, що він належним чином виконав взяті на себе згідно Договору зобов'язання, а саме здійснив на рахунок відповідача передоплату вартості Послуг на загальну суму 154500,00 грн. (в т.ч. ПДВ), що безпосередньо підтверджується п.п. 5.1 п. 5 Додаткової угоди № 6 до Договору.

Водночас, позивач стверджує, що відповідач лише повернув на його поточний рахунок 10000,00 грн. і таке підтверджується п.п. 5.3 п. 5 Додаткової угоди № 6 до Договору, однак відповідач не виконав інші, взяті на себе згідно Договору, зобов'язання щодо передачі готових випусків Проекту позивачу відповідно до узгодженого сторонами графіку (ст. 3 Додатку № 2 до Договору в редакції п. 2 Додаткової угоди № 6 до Договору).

За таких обставин, 28.10.2016 позивачем була направлена на адресу відповідача Претензія № 01/28-10 від 28.10.2016 (далі - Претензія), відповідно до якої позивач просив відповідача у 10-денний строк з дня отримання Претензії, зокрема, повернути ТОВ "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА" частину здійсненої останнім передоплати, за вирахуванням 10000,00 грн. (повернутих відповідачем), у розмірі 144500,00 грн., враховуючи ненадання відповідачем готових випусків Проекту.

Направлення Претензії відповідачу підтверджується позивачем фіскальним чеком № 00052 від 28.10.2016 та описом вкладення у цінний лист № 682 від 28.10.2016.

Однак відповіді на Претензію відповідач не надав, грошові кошти у розмірі 144500,00 грн. позивачу не перерахував, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у наведеній сумі в примусовому порядку.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 7.3 Договору сторони узгодили, що за порушення Компанією строків, передбачених в Додатку № 2 до Договору та/чи інших строків, визначених відповідним Додатком чи цим Договором (за винятком порушення строків, що регулюються умовами п. п. 7.4 - 7.6 цього Договору, Компанія зобов'язується компенсувати всі понесені Товариством збитки в повному обсязі та сплатити штраф у розмірі 5% від загальної суми Договору, за кожний випадок.

Позивач стверджує, що відповідач порушив строки виконання зобов'язань тричі: п.п. 5.3, 6.1, 6.2 Додаткової угоди № 6 до Договору, а тому, з урахуванням п. 7.3 Договору, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 7225,00 грн. (5% від 144500,00 грн.) за кожний випадок порушення, а всього в сумі 21675,00 грн. (7225,00 грн. х 3 = 21675,00 грн.).

Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду, позивач заявив до стягнення з відповідача 166175,00 грн., з яких: 144500,00 грн. передоплати та 21675,00 грн. штрафу відповідно до п. 7.3 Договору.

Відповідач в судове засідання не з'явився, докази на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав та не надіслав.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений Договір № 17-12/13 БМ від 17.12.2013, умовами якого відповідач зобов'язався надати позивачу Послуги зі створення (виробництва) Проекту в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі та Додатках до нього, а позивач зобов'язався виплатити відповідачу винагороду в порядку та на умовах, визначених в Договорі та Додатках до нього.

Матеріалами справи, а саме п.п. 5.1 п. 5 підписаної сторонами Додаткової угоди № 6 до Договору, підтверджується, що 24.12.2013 позивач сплатив відповідачу у порядку передоплати по Договору суму в розмірі 154500,00 грн. (в т.ч. ПДВ).

Також матеріалами справи, а саме п.п. 5.3 п. 5 Додаткової угоди № 6 до Договору, підтверджується, що 26.02.2015 відповідач повернув на поточний рахунок позивача 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) на виконання умов Додаткової угоди № 4 до Договору, якою сторони узгоджували зобов'язання відповідача повернути на поточний рахунок позивача суму в розмірі 35931,00 грн. (в т.ч. ПДВ), яка становить різницю в сумах передоплати, здійсненої позивачем на поточний рахунок відповідача 24.12.2013, та вартості створення двох випусків Проекту за Договором, за наступним графіком: 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) в строк до 27.02.2015; 13000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 31.03.2015; 12931,00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 30.04.2015.

Оскільки кошти в сумі 25931,00 грн. станом на дату підписання сторонами Додаткової угоди № 6 до Договору не були повернуті відповідачем на поточний рахунок позивача, то згідно з п.п. 6.1, 6.2 п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони узгодили, що відповідач зобов'язується повернути на поточний рахунок позивача 25931,00 грн. (в т.ч. ПДВ), що становить різницю в сумах передоплати, здійсненої позивачем на поточний рахунок відповідача 24.12.2013, та вартості створення двох випусків Проекту за Договором з врахуванням суми, зазначеної в п. 5.3 Додаткової угоди № 6 до Договору за наступним графіком: 13000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 01.09.2016; 12931,00 грн. (в т.ч. ПДВ) - в строк до 22.09.2016.

Як зазначив позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав зобов'язання, узгодженого сторонами у п.п. 6.1, 6.2 п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору, щодо повернення ним на поточний рахунок позивача 25931,00 грн. (різниці в сумах передоплати, здійсненої позивачем на поточний рахунок відповідача 24.12.2013, та вартості створення двох випусків Проекту за Договором з врахуванням суми, зазначеної в п. 5.3 Додаткової угоди № 6 до Договору), а саме: 13000, 00 грн. - в строк до 01.09.2016 та 12931,00 грн. - в строк до 22.09.2016. При цьому матеріали справи не містять, відповідачем не залучено до матеріалів справи, доказів повернення відповідачем позивачу вказаних сум станом на час розгляду спору по суті.

Також, судом встановлено, що станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять, а відповідачем не залучено до матеріалів справи, належних доказів передачі відповідачем позивачу готових випусків Проекту, а саме Актів прийому-передачі випусків Проекту (п.п. 2.2, 6.4 Договору), тоді як статтею 3 Додатку № 2 до Договору (в редакції п. 2 Додаткової угоди № 6 до Договору) сторони визначили наступний графік передачі готових випусків Проекту: Перший випуск Проекту - до 01.09.2016, Другий випуск Проекту - до 15.09.2016.

Отже, зібрані у справі докази в сукупності свідчать, що позивач належним чином виконав взяті на себе згідно Договору зобов'язання, зокрема, щодо здійснення на рахунок відповідача передоплати вартості Послуг на загальну суму 154500,00 грн. (в т.ч. ПДВ), тоді як відповідач не виконав взяті на себе згідно Договору зобов'язання, зокрема, щодо передачі готових випусків Проекту позивачу відповідно до узгодженого сторонами графіку (ст. 3 Додатку № 2 до Договору в редакції п. 2 Додаткової угоди № 6 до Договору), при цьому повернув на поточний рахунок позивача лише 10000,00 грн. з суми 35931,00 грн. (різниці в сумах передоплати, здійсненої позивачем на поточний рахунок відповідача 24.12.2013, та вартості створення двох випусків Проекту за Договором).

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зважаючи на наведені правові норми та умови Договору (з урахуванням укладених до нього Додатків №№ 1-4 та Додаткових угод №№ 1 - 6), суд дійшов висновку про порушення відповідачем умов Договору, зокрема, стосовно своєчасного надання останнім позивачу готових випусків Проекту та повернення позивачу грошових коштів відповідно до п.п. 6.1, 6.2 п. 6 Додаткової угоди № 6 до Договору, а також, у зв'язку з цим, про наявність підстав для повернення відповідачем позивачу суми передоплати за Договором в розмірі 144500,00 грн. (154500,00 грн. здійснена позивачем 24.12.2013 на рахунок відповідача передоплата - 10000,00 грн. повернутих відповідачем позивачу грошових коштів на виконання умов Додаткової угоди № 4 до Договору = 144500,00 грн.).

При цьому судом враховано, що позивач звернувся до відповідача в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України з Претензією № 01/28-10 від 28.10.2016, зокрема, про повернення відповідачем у 10-денний строк з дня отримання Претензії частини передоплати в сумі 144500,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком № 00052 від 28.10.2016 та описом вкладення у цінний лист № 682 від 28.10.2016.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду спору по суті строк виконання відповідачем обов'язку щодо повернення суми передоплати в розмірі 144500,00 грн. є таким, що настав.

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 144500,00 грн. передоплати визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім того, у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов'язань тричі (п.п. 5.3, 6.1, 6.2 Додаткової угоди № 6 до Договору), позивач також заявив до стягнення з відповідача 21675,00 грн. штрафу відповідно до п. 7.3 Договору.

Так, відповідно до п. 7.3 Договору сторони узгодили, що за порушення відповідачем строків, передбачених в Додатку № 2 до Договору та/чи інших строків, визначених відповідним Додатком чи цим Договором (за винятком порушення строків, що регулюються умовами п. п. 7.4 - 7.6 цього Договору, відповідач зобов'язується компенсувати всі понесені позивачем збитки в повному обсязі та сплатити штраф у розмірі 5% від загальної суми Договору, за кожний випадок.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках, від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Вищенаведена вимога позивача про стягнення з відповідача 21675,00 грн. штрафу за три випадки порушенням відповідачем строків виконання зобов'язань, а саме п.п. 5.3, 6.1, 6.2 Додаткової угоди № 6 до Договору, як про це позивач зазначає у позовній заяві, підлягає лише частковому задоволенню в сумі 14450,00 грн. за два випадки порушенням відповідачем строків виконання зобов'язань (п.п. 6.1, 6.2 Додаткової угоди № 6 від 09.03.2016 до Договору), а саме за невиконання обов'язку з повернення 13000,00 грн. в строк до 01.09.2016 та 12931,00 грн. - в строк до 22.09.2016. В іншій частині вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 7225,00 грн. задоволенню не підлягає як безпідставна. Так, п.п. 5.3 Додаткової угоди № 6 до Договору сторони підтвердили, що 26.02.2015 відповідач повернув на поточний рахунок позивача 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) на виконання умов Додаткової угоди № 4 до Договору. При цьому за змістом п.п. 8.1 п. 8 наведеної Додаткової угоди № 4 до Договору відповідач зобов'язувався повернути на поточний рахунок позивача суму в розмірі 10000,00 грн. до 27.02.2015. Отже, відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем п.п. 5.3 Додаткової угоди № 6 до Договору. При цьому суд також відзначає, що строк повернення відповідачем передоплати на поточний рахунок позивача не був визначений ні умовами Договору, ні умовами укладених сторонами до цього Договору Додатків №№ 1-4 та Додаткових угод №№ 1-6. За таких обставин, позивачем не доведено суду наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу саме за три випадки порушенням відповідачем строків виконання зобов'язань за Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову та вищенаведені приписи ст. 49 ГПК України, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 2384,25 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРЕЙН МЕДІА" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1, офіс 107; ідентифікаційний код 38516205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕКАНАЛ "МЕГА" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, будинок 30; ідентифікаційний код 20043891) 144500,00 грн. (сто сорок чотири тисячі п'ятсот гривень 00 коп.) передоплати, 14450,00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста п'ятдесят гривень 00 коп.) штрафу, 2384,25 грн. (дві тисячі триста вісімдесят чотири гривні 25 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.04.2017

Суддя Гумега О.В.