ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 911/2320/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргу Гаражного кооперативу "Новий"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 16.02.2017
у справі№911/2320/16 Господарського суду Київської області
за позовомГаражного кооперативу "Новий"
доВасильківської міської ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1. Васильківської районної державної адміністрації; 2. Глевахівської селищної ради
провизнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди

Представники сторін та третіх осіб -1, 2 в судове засідання не з'явились, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги.

ВСТАНОВИВ:

Гаражний кооператив "Новий" звернувся з позовом до Васильківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 № 09.212-54-V "Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу "Новий" на території військового містечка № 11" та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 05.08.2011 між сторонами у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не будучи розпорядником спірної земельної ділянки, яка згідно кадастрового плану перебуває за межами міста Василькова та не є власністю територіальної громади міста Василькова, не мав права передавати позивачу в оренду спірну земельну ділянку. При цьому позивач посилався на приписи статті 203 Цивільного кодексу України, статей 122, 124, пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, статті 4 Закону України "Про оренду землі".

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.11.2016, ухваленим суддею Карпечкіним Т.П., у позові відмовлено. Вмотивовуючи рішення суд виходив з недоведеності позивачем того, що оскарженим рішенням відповідача порушено права позивача як орендаря земельної ділянки. Також суд визнав недоведеним належними та допустимими доказами факт порушення відповідачем вимог законодавства щодо надання позивачу в оренду спірної земельної ділянки. При цьому суд керувався приписами статей 15, 16, 21 Цивільного кодексу України, статті 155 Земельного кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Гаврилюка О.М. - головуючого, Суліма В.В., Гончарова С.А., постановою від 16.02.2017 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Гаражний кооператив "Новий" звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає про неврахування судами відсутності у відповідача повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою, яку позивачу було надано в оренду, оскільки остання перебуває в межах Глевахівської селищної ради. Окрім цього, скаржник вважає помилковими висновок судів попередніх інстанцій про недоведеність порушеного права позивача оспорюваним рішенням Васильківської міської ради. При цьому скаржник посилається на порушення судами приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 152 Земельного кодексу України, статті 15 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою від 27.03.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Корсака В.А., Сибіги О.М., касаційну скаргу Гаражного кооперативу "Новий" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.04.2017.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 05.04.2017 № 08.03-04/1330, у зв'язку з направленням судді Корсака В.А. для участі у тестуванні в рамках конкурсу до Верховного суду, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі Господарського суду Київської області №911/2320/16.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.04.2017 у справі №911/2320/16 сформовано склад колегії суддів: Швець В.О. - головуючий, Данилова М.В., Сибіга О.М.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Васильківської міської ради Київської області № 09.212-54-V від 20.08.2010 "Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу "Новий" на території військового містечка № 11" затверджено проект із землеустрою щодо відведення позивачу в оренду земельної ділянки на території військового містечка №11 під існуючими гаражами; передано позивачу в оренду земельну ділянку, кадастровий №:03:007:0036, загальною площею 1,3161 га на території військового містечка № 11 під існуючими гаражами терміном на 10 років; доручено міському голові укласти договір оренди земельної ділянки згідно із чинним законодавством. На виконання вказаного рішення 05.08.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 1 якого, Васильківська міська рада (орендодавець) надає, а Гаражний кооператив "Новий" (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер № :03:007:0036), яка знаходиться на території військового містечка № 11 в місті Василькові Київської області. Згідно з пунктами 2, 6, 7 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,3161 га; договір укладено терміном на 10 років; орендна плата вноситься позивачем у грошовій формі на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 4,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 30 203,21 грн. на рік. 05.08.2011 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі земельної ділянки. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимоги Гаражного кооперативу "Новий" до Васильківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Васильківської міської ради Київської області від 20.08.2010 №09.212-54-V "Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу "Новий" на території військового містечка № 11" та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 05.08.2011 між сторонами у справі. Підставою позову визначено перевищення Васильківською міською радою повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та порушення у зв'язку з цим права позивача. Відповідно до приписів статті 13 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 Земельного кодексу України. За приписами наведеної норми, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Відповідно до приписів частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (у редакції, яка діяла на час прийняття спірного рішення) рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно з частиною 10 статті 59 названого Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно із статтею 122 Земельного кодексу України (в редакції, станом на 05.08.2011) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування із відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті; обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті; Київська та Севастопольська міські державні адміністрації передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах їх територій для всіх потреб, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті; Рада міністрів Автономної Республіки Крим на території Автономної Республіки Крим передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст та за їх межами для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті, а також погоджує передачу таких земель у власність або у користування районними державними адміністраціями на їх території для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо); Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу. Як встановлено судами, спірна земельна ділянка до 1975 року знаходилась у межах села Западинка Васильківського району Київської області. Згідно із Указом Президії Верховної Ради Української РСРС "Про утворення районів у містах і віднесення деяких міст Української РСР до категорії міст обласного значення" від 03.03.1975 за № 3568-VIII село Западинка Васильківського району Київської області було включено в межі міста Василькова. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.09.2016 № НВ 016 спірна земельна ділянка розташована в Київській області, місто Васильків, на території військового містечка №11, документом на підставі якого відведена земельна ділянка, є рішення Васильківської міської ради від 20.08.2010 №09.212-54-05 "Про затвердження проекту із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки під існуючими гаражами автогаражному кооперативу "Новий" на території військового містечка №11". Обставина щодо знаходження спірної земельної ділянки на території військового містечка №11 в межах Васильківської міської ради не заперечувалась сторонами та не спростовується матеріалами справи. Водночас 29.07.1996 рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради народних депутатів №164 "Про прийняття на баланс фонду комунального майна міста військового містечка № 11 м. Василькова" було затверджено акт від 24.07.1996 про прийняття на баланс фонду комунального майна військового містечка №11 міста Василькова та акт приймання-передачі земельної ділянки, інженерних мереж, комунальних споруд, житлових будинків та об'єктів соцкультпобуту військового містечка №11 Міністерства оборони України до комунальної власності Васильківської міської ради від 24.07.1996. В подальшому Глевахівська селищна рада рішенням від 30.03.2001 № 244-15 "Про затвердження генерального плану розвитку селища Глеваха та погодження меж міста Васильків" затвердила генеральний план розвитку селища з виключенням житлового масиву військового містечка №11 з території селища та звернулася до Васильківської міської ради з клопотанням про погодження меж селищної ради. Також, 12.06.2001 Васильківська міська рада ухвалила рішення №8-14 "Про погодження меж міста Василькова", яким погодила межі міста Василькова та селища Глеваха загальною площею 3100 га. Рішенням Васильківської міської ради від 09.02.2007 № 08.78-16 "Про погодження межі міста Василькова та селища Глеваха", погоджено межу міста Василькова та селища Глеваха з включенням житлового масиву військового містечка №11 площею 91,3 га до території міста Василькова. 13.03.2007 за актом прийому-передачу спільної комісії Васильківської міської ради та Глевахівської селищної ради земельна ділянка житлового масиву військового містечка №11 була прийнята в межі Васильківської міської ради. Відтак, суди установили, що на момент передачі в оренду спірної земельної ділянки позивачу за договором від 05.08.2011, землі військового містечка №11 були передані Васильківській міській раді і знаходились в межах населеного пункту міста Василькова, що також не заперечувалось сторонами у справі. З огляду на що, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення відповідачем вимог законодавства внаслідок розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом надання її в оренду позивачу та порушення у зв'язку із цим прав останнього. За таких установлених обставин, висновок судів про відмову у вимозі щодо скасування рішення Васильківської міської ради від 20.08.2010 №09.212-54-V визнається колегією суддів правомірним. Водночас погоджується колегія і з висновком судів про відмову у задоволенні решти вимог, оскільки останні є похідними від вимоги щодо визнання недійсним рішення Васильківської міської ради. Доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки спростовуються встановленими судами попередніх інстанцій обставинами. Колегія суддів також зазначає, що скаржник в касаційній скарзі вказує і на питання, які стосуються оцінки доказів. Згідно з частиною другою статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Таким чином, підстав для скасування переглянутої постанови апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Гаражного кооперативу "Новий" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2017 у справі №911/2320/16 Господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга