ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"06" квітня 2017 р.Справа № 922/1150/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл", с. Високий
до Яготинського РВ Головного управління МВСУ в Київської області, м. Яготин
про зняття арешту

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл", с. Високий, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Яготинського РВ Головного управління МВСУ в Київської області, м. Яготин, в якому просить суд зняти арешт з майна позивача, що були накладені в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512, а само:

- нерухомого майна:

1. нежитлової будівлі оліфоварки, яка розташована в Харківській області, Дергачівському районі, м. Дергачі, вул. Лозівська, 96а, загальною площею - 110,10 кв.м., арешт якої був накладений на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області від 05.03.2014р. у справі № 382/473/14-к;

- транспортних засобів:

1. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.410», реєстраційний номер АХ 3944СН, арешт якого був накладений на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області від 21.01.2015р. у справі № 382/114/15-к;

2. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер АХ 5945ЕМ;

3. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер АХ 3237ЕВ;

4. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер АХ 3238ЕВ;

5. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер АХ 4204ЕЕ;

6. сідловий тягач марки "DAF" модель «FT XF 105.460», реєстраційний номер АХ 5935ЕН, арешт яких був накладений на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області від 25.02.2015р. у справі № 382/364/15-к.

Розглянувши дану позовну заяву, суд дійшов висновку про її повернення без розгляду, відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору, у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1600,00 грн.

Суд зазначає, що дана позовна заява містить сім вимог немайнового характеру.

Таким чином, заявник повинен був сплатити за подачу даної позовної заяви до господарського суду суму судового збору за кожною немайновою вимогою окремо, що відповідає нормам Закону України "Про судовий збір" та п.п.2.11. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями), яким визначено, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Проте, дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що заявником до позовної заяви було додане платіжне доручення № 25166 від 04.04.2016р. про сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю "Саноіл", в порушення п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви не було подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, у зв'язку з чим дана позовна заява підлягає поверненню, на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Як зазначено у п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Вказані обставини є підставою, згідно пунктів 4 ст. 63 ГПК України, для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 57, 60, п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи, у т.ч. оригінал платіжного доручення № 25166 від 04.04.2017р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Саноіл", с. Високий - без розгляду.

Суддя ОСОБА_1
справа № 922/1150/17

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).