ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Справа № 916/1678/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого (доповідач),
Ковтонюк Л.В.,
Карабаня В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016
у справі№ 916/1678/16 Господарського суду Одеської області
за позовомКвартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, Державна фінансова інспекція в Одеській області
про за участю від позивача: від відповідача: від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:стягнення 58225,88 грн., не з'явились, не з'явились, не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси в червні 2016 року звернувсь до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення 58225,88 грн. збитків за договорами.

Позов обґрунтовано завищенням вартості виконаних робіт з поточного ремонту покрівлі (фасаду) будівель № № 10, 25, 30 військового містечка "Дальник-1" та будівель № № 27, 28, 29 військового містечка Нерубайське-13 за договорами № № 54, 55, 56 від 05.09.2014, № № 47, 48, 49 від 02.09.2014, укладеними між позивачем та відповідачем.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.08.2016 у справі № 916/1678/16 ( суддя Демешин О. А.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено суду, що відбулось порушення відповідачем умов укладених між сторонами договорів або, що діями відповідача завдано збитків позивачу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16 ( у складі колегії суддів: Туренко В. Б. - головуючого, Поліщук Л. В., Таран С. В.) рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2016 у справі № 916/1678/16 залишено без змін.

Постанову мотивовано тим, що акт № 08-11/63 від 21.09.2015, складений Державною фінансовою інспекцією в Одеській області, на який посилається позивач як на підставу позову, за своєю природою не має нормативного характеру, а містить лише рекомендації щодо удосконалення діяльності установи залежно від характеру виявлених проблем, тому такий акт не може породжувати для ФОП ОСОБА_4 обов'язку щодо сплати збитків у розмірі 58225,88 грн., завданих позивачу внаслідок завищення вартості виконаних робіт з поточного ремонту покрівлі (фасаду) будівель № № 10, 25, 30 військового містечка "Дальник-1" та будівель № № 27, 28, 29 військового містечка Нерубайське-13 за договорами № № 54, 55, 56 від 05.09.2014 та № № 47, 48, 49 від 02.09.2014, укладеними між позивачем та відповідачем, оскільки чіткий і вичерпний перелік зобов'язань відповідача визначено в зазначених договорах. Вказаний акт не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін; виконання робіт підтверджується відповідними актами прийому-передачі виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року.

Не погоджуючись з постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувсь до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.08.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16, і прийняти нове рішення, яким позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права судом першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що між КЕВ м. Одеса та ФОП ОСОБА_4, з урахуванням додаткових угод від 11.09.2014, укладено три договори від 02.09.2014 про закупівлю послуг з поточного ремонту за державні кошти, а саме: № 47, відповідно до умов якого учасник зобов'язався у 2014 році надати послуги з поточного ремонту покрівлі будівлі сховища № 27 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13, що пов'язано з передислокацією військових підрозділів з Автономної республіки Крим та м. Севастополь в інші регіони України, зазначені у кошторисній документації (додаток № 1 до договору), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Ціна договору 178099,33 грн.; № 48 - поточний ремонт покрівлі будівлі сховища № 28 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13. Ціна договору 170336,74 грн.; № 49 - поточний ремонт покрівлі будівлі сховища № 29 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13. Ціна договору 195479,04 грн.

Між КЕВ м. Одеса та ФОП ОСОБА_4 05.09.2014 укладено наступні три договори на виконання поточного ремонту: № 54 покрівлі фасаду складу ПММ № 25 військового містечка № Дальник-1 Одеська область, Більяївський район, с. Дальник, що пов'язано з передислокацією військових підрозділів з АР Крим та м. Севастополь в інші регіони України. Відповідно до п. 2.1. цього договору договірна вартість робіт, що доручено для виконання підряднику, визначається на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації та відповідно до ДСТУ. На час підписання цього договору вартість робіт визначено відповідно до договірної ціни, яка додається до договору та складає 58906,88 грн. без ПДВ. Вартість робіт, яка належить до сплати підряднику, визначається на підставі витрат підрядника, складених відповідно до ДСТУ, пред'явлених за формою КБ-2В та формою КБ-3 на підставі фактично виконаних обсягів робіт. Відповідно до п. 2.3. договору перегляд договірної ціни обумовлюється розрахунками, оформляється сторонами шляхом складання додаткової угоди; № 55 покрівлі фасаду будівлі № 10 військового № Дальник-1 Одеська область, Більяївський район, с. Дальник, що пов'язано з передислокацією військових підрозділів з АР Крим та м. Севастополь в інші регіони України. Ціна договору становить 30984,78 грн. без ПДВ; № 56 покрівлі будівлі складу № 30 військового № Дальник-1 Одеська область, Більяївський район, с. Дальник, що пов'язано з передислокацією військових підрозділів з АР Крим та м. Севастополь в інші регіони України. Ціна договору складає 76264,25 грн. без ПДВ.

В матеріалах справи наявні за кожним із договорів: довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2014 року, акт прийому-передачі виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року, підсумкова відомість ресурсів, договірна ціна, дефектний акт, локальний кошторис на будівельні роботи, відомість ресурсів до локального кошторису, розрахунок загальновиробничих витрат, звіти про результати проведення процедури закупівлі запит цінових пропозицій.

На виконання зазначених договорів позивачем сплачено відповідачу грошові кошти у загальній сумі 710071,02 грн.

Державною фінансовою інспекцією в Одеській області на виконання п. 2.23. плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2015 року, п. 1.1.6.3 плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Одеській області на ІІ квартал 2015 року та на підставі направлень на проведення ревізії проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Одеси за період з 01.01.2014 до 01.06.2015, за результатами якої складено акт № 08-11/63 від 21.09.2015, відповідно до якого виявлено, зокрема, безпідставне завищення обсягів виконаних робіт ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 58225,88 грн., що призвело до матеріальної школи (збитків) завданих КЕВ м. Одеси у зазначеному розмірі.

Завищення обсягів встановлено: за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 58906,88 грн. до договору від 05.09.2014 № 54 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі та фасаду складу ПММ № 25 військового містечка Дальник-1, завищення вартості складає 2048,45 грн.; за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 30984,78 грн. до договору від 05.09.2014 № 55 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі та фасаду будівлі № 10 військового містечка Дальник-1, завищення вартості складає 6049,60 грн.; за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 76264,25 грн. до договору від 05.09.2014 № 56 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі складу № 30 військового містечка Дальник-1, завищення вартості складає 27881,86 грн.; за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 170336,74 грн. до договору від 02.09.2014 № 48 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі сховища № 28 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13, завищення вартості складає 5895,89 грн.; за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 178099,33 грн. до договору від 02.09.2014 № 47 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі сховища № 27 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13, завищення вартості складає 8995,17 грн.; за актом № 1 ф. № КБ-2в за вересень 2014 року на суму 195479,04 грн. до договору від 02.09.2014 № 49 на виконання робіт з поточного ремонту покрівлі будівлі сховища № 29 (за ГП) військового містечка № Нерубайське-13, завищення вартості складає 7354,92 грн.

Зазначений акт Державної фінансовою інспекцією в Одеській області № 08-11/63 від 21.09.2015 став підставою для звернення КЕВ м. Одеса до місцевого господарського суду з позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 58225,88 грн. виникло: в результаті порушення п. 6.4 "Правил визначення вартості будівництва" (ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013), затверджених наказом Мінрегіону України від 05.07.2013 № 293; за рахунок невідповідності обсягів виконаних робіт відображених в актах ф. № КБ-2в, в порівнянні з обсягами, відповідно до проведених контрольних обстежень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтями 626, 628, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частинами 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 843, ч. ч. 1, 2 ст. 844 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Судами встановлено, що зобов'язання між сторонами за договорами про закупівлю послуг з поточного ремонту за державні кошти № № 47, 48, 49 від 02.09.2014 та за договорами на виконання поточного ремонту № № 54, 55, 56 від 05.09.2014 виконано належним чином, про що свідчать підписані без зауважень акти прийому-передачі виконаних будівельних робіт за вересень 2014 року та факт сплати позивачем коштів у загальній сумі 710071, 02 грн.

Вказані акти є допустимими доказами виконання ФОП ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договорами та, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси прийняв виконані роботи, і не заявив при цьому про допущення підрядником будь-яких відступів від умов договорів чи наявність інших недоліків, то за вказаними приписами ст. 853 України Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси втратив право у подальшому посилатися на відступи від умов договорів або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до акта Державної фінансової інспекції в Одеській області № 08-11/63 від 21.09.2015 вартість виконаних відповідачем робіт завищена, що призвело до матеріальної шкоди (збитків), завданих державному бюджету, розмір яких становить 58225,88 грн.

У п. 3 порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - порядок) передбачено, що акт ревізії це документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до п. 50 Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Відповідно до ч. 4 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування, тощо).

Підпунктом 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 врегульовано вжиття Держфінінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією України як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 6 вказаного Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, в установленому порядку здійснювати державний фінансовий контроль шляхом проведення: інспектування у формі планових та позапланових ревізій певного комплексу чи окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ та організацій, визначених у підпункті 1 пункту 4 цього Положення; державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси та інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірку фактичної наявності цінностей.

Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Таким чином суди дійшли до правильного висновку, що акт ревізії Державної фінансової інспекції в Одеській області лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти (частково або повністю) договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Що стосується правової підстави позову, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 900 ЦК України виконавець зобов'язаний відшкодувати замовнику реальні збитки у межах ціни робіт, в яких виявлено недоліки, якщо договором встановлено, що вони підлягають відшкодуванню в межах загальної ціни робіт за договором.

Господарські суди дійшли до правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленої позовної вимоги про стягнення збитків, оскільки заявлена позивачем до стягнення сума не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, ст. 225 ГК України.

Враховуючи погодження сторонами договорів № № 54, 55, 56 від 05.09.2014 та № № 47, 48, 49 від 02.09.2014 вартості робіт за цими договорами, а також з огляду на фактичне виконання відповідачем робіт у повному обсязі та їх прийняття і оплату позивачем, не доведеність позивачем належними та допустимими доказами у розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України настання у відповідача відповідальності у вигляді відшкодування збитків у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції правомірно погодився з місцевим господарським судом щодо відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16 Господарського суду Одеської області прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Таким чином постанова Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16 Господарського суду Одеської області підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16 Господарського суду Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 у справі № 916/1678/16 Господарського суду Одеської області залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Ковтонюк Л. В.
Карабань В. Я.