РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017Справа №910/17392/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., суддів - Плотницької Н.Б., Турчина С.О., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест»
простягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 56 683 725 грн. 81 коп.
Представники:

від Позивача: Оладько В.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" (надалі також - «Відповідач - 1»); Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (надалі також - «Відповідач - 2»); Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект» (надалі також - «Відповідач - 3»); Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фірма "Житлобудінвест" (надалі також - «Відповідач - 4») про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 56 683 725 грн. 81 коп. та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 31.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Банк, Кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» (Позичальник, Боржник) було укладено Кредитний договір №206/1/13-KL, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Кредитного договору. В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року, 21.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг" (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. за реєстровим №7574, предметом якого є машиномісце в підвалі (верхній рівень) житлового будинку літ. А - 25, № машиномісця 240, загальною площею 46,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; машиномісце в підвалі (верхній рівень) житлового будинку літ. А - 25, № машиномісця 241, загальною площею 25,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; машиномісце в підвалі (нижній рівень) житлового будинку літ. А - 25, № машиномісця 243, загальною площею 44,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; машиномісце в підвалі (верхній рівень) житлового будинку літ. А - 25, № машиномісця 231, загальною площею 28,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3. Також, 21.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Іпотекодержатель) та Дочірнім підприємством «Укрінвестпроект» (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. за реєстровим №7579, предметом якого є машиномісця в підвалі житлового будинку літ. А - 25, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3. Крім того, 21.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фірма «Житлобудінвест» (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалко Р.О. за реєстровим №7598, предметом якого є машиномісця в підвалі житлового будинку літ. А - 25, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3. Як зазначає Позивач, станом на 03.06.2015 року загальна заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 56 683 725 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп.; заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп.; заборгованість по сплаті пені - 224 020 грн. 68 коп.; штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп. Таким чином, просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп.; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" перед Публічним акціонерним товариством «Златобанк» за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", а саме машиномісця, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Златобанк» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь - якій особі - покупцеві на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. за реєстровим №7577, без необхідності отримання для цього будь - якого окремого уповноваження іпотекодавця, з встановленням ціни продажу предмета іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" перед Публічним акціонерним товариством «Златобанк» за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, який належить Дочірньому підприємству «Укрінвестпроект», а саме машиномісця в підвалі житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Златобанк» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь - якій особі - покупцеві на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. за реєстровим №7579, без необхідності отримання для цього будь - якого окремого уповноваження іпотекодавця, з встановленням ціни продажу предмета іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" перед Публічним акціонерним товариством «Златобанк» за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма «Житлобудінвест», а саме машиномісця в підвалі житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Златобанк» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь - якій особі - покупцеві на підставі Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О. за реєстровим №7598, без необхідності отримання для цього будь - якого окремого уповноваження іпотекодавця, з встановленням ціни продажу предмета іпотеки на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Отрош І.М.) від 13.07.2015 року матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Златобанк" у справі №910/17392/15 повернуто без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 13.07.2015 року у справі №910/17392/15 скасовано, матеріали справи передано до господарського суду м. Києва для розгляду по суті.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва від 18.09.2015 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/17392/15.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/17392/15 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

22.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшов оригінал позовної заяви та додані до неї документи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/17392/15, судове засідання призначено на 13.10.2015 р.

08.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

12.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року відкладено розгляд справи на 28.10.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, клопотаннями про відкладення розгляду справи, витребуванням додаткових доказів по справі.

27.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшло клопотання про призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки та документи на виконання вимог ухвали суду.

27.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-3 надійшло клопотання про призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки, відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог та документи на виконання вимог ухвали суду.

27.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшло клопотання про призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки.

28.10.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про продовження строків розгляду спору та відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що суб'єктом оціночної діяльності не передано Позивачу оцінку нерухомого майна, що є предметом спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 року відкладено розгляд справи на 12.11.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, клопотаннями про відкладення розгляду справи, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

06.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли звіти про оцінку майна.

12.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву та клопотання призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки.

12.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-3 надійшло клопотання призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки.

12.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшло клопотання призначення по справі судової оціночно-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості предмета іпотеки.

12.11.2015 в судове засідання з'явився представник відповідача-2 та представник відповідача-3. Інші представники в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду в повному обсязі не виконали.

В судовому засіданні представник відповідача-2 подав документи для долучення до матеріалів справи.

Суд на місці ухвалив - відкласти розгляд клопотань Відповідачів про призначення експертизи по справі до встановлення фактичних обставин по справі.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати сторін надати належним чином засвідчену копію Договору іпотеки від 21.11.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 року відкладено розгляд справи на 26.11.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

23.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів у справі.

25.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії договору іпотеки.

25.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-3 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії договору іпотеки.

25.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії договору іпотеки.

В судовому засіданні 26 листопада 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечував проти задоволення клопотань Відповідачів про призначення по справі судової експертизи для визначення вартості майна, що є предметом іпотеки. В судовому засіданні представники Відповідача - 2, Відповідача - 3 підтримали клопотання про призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи, просили суд їх задовольнити. В судове засідання представники Відповідача - 1 та Відповідача - 4 та не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2015 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, всебічного, повного та об'єктивного розгляду спору й вирішення питань, що потребують спеціальних знань, Суд дійшов висновку щодо задоволення Клопотання Відповідачів - 2, 3, 4 та призначення у справі судової товарознавчої експертизи, проведення якої доручив Київському науково - дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), а провадження у справі №910/17392/15 зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

11.01.2017 року через відділ діловодства суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експертів за результатами проведення комісійної судової оціночно-будівельної експертизи №23452/15-42/23453/15-43/22081-22112/16-42/22113-22286/16-43 від 26.12.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 року поновлено провадження у справі №910/17392/15, судове засідання призначено на 01.02.2017 року.

31.01.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.02.2017 року в судове засідання з'явився представник відповідача-2. Інші представники в судове засідання не з'явились. Представники Відповідачів про поважні причини неявки Суд не повідомили.

В судовому засіданні представник відповідача-2 подав клопотання, в якому просив Суд викликати в судове засідання для дачі усних та письмових пояснень судових експертів - Ліньову Яніну Леонідівну та Свістунова Ігоря Сергійовича.

Суд прийшов до висновку про відкладення розгляду клопотання представника відповідача-2 про виклик судових експертів та задоволення клопотання Позивача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана справа є складною, що є підставою призначити колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2017 року Суд призначив колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Відповідно до автоматичного визначення складу колегії суддів Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 року, справу № 910/17392/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: суддя Чинчин О.В. (головуючий), судді - Плотницька Н.Б., Турчин С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 справу №910/17392/15 прийнято до провадження колегією суддів, судове засідання призначено на 15.02.2017 року.

14.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява, в якій просив Суд замінити Позивача - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Старк Фінанс".

15.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект" надійшла заява, в якій просив Суд замінити Позивача - Публічне акціонерне товариство "Златобанк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект".

15.02.2017 року в судове засідання з'явились представники відповідача та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект". Інші представники в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року відмовлено в задоволенні заяви Позивача про заміну Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Старк Фінанс" та задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект" про заміну Позивача - Публічного акціонерного товариства "Златобанк" на його процесуального правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект".

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект" заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу ознайомитись з матеріалами справи та підготуватись до судового засідання.

Колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року відкладено розгляд справи на 01.03.2017 року, у зв'язку з неявкою представників в судове засідання, клопотанням про відкладення розгляду справи.

01.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-3 надійшли доповнення до відзиву.

01.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-2 надійшли доповнення до відзиву.

01.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача-4 надійшли доповнення до відзиву.

01.03.2017 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача-2. Інші представники в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача-2 просив Суд залишити без розгляду клопотання про виклик судового експерта. Колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання представника відповідача-2 та залишила без розгляду клопотання про виклик судового експерта.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати письмові пояснення з урахуванням доповнень до відзивів Відповідачів;

- надати письмові пояснення в хронологічному порядку щодо укладення всіх договорів про відступлення прав вимоги, розірвання договорів іпотек та належним чином засвідчені копії цих договорів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 року відкладено розгляд справи на 29.03.2017 року, у зв'язку з неявкою представників в судове засідання, витребуванням додаткових доказів по справі.

15.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі.

15.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» заборгованість за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп., заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп., пеня - 224 020 грн. 68 коп., штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп.

29.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відмову від позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект», Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фірма "Житлобудінвест".

В судовому засіданні 29 березня 2017 року представник Позивача підтримав подану заяву про відмову від позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект», Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фірма "Житлобудінвест", просив суд її задовольнити. Представник Відповідача - 2 не заперечував проти припинення провадження у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект», Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фірма "Житлобудінвест". В судове засідання представники Відповідача - 1, 3, 4 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 10.03.2017 року, 13.03.2017 року уповноваженим представникам підприємств Відповідачів - 3, 4 та відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 року у справі №910/17392/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року припинено провадження у справі № 910/17392/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", Дочірнього підприємства «Укрінвестпроект», Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Фірма "Житлобудінвест".

В судовому засіданні 29 березня 2017 року представник Позивача надав усні пояснення по суті позову, якими підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 року у справі №910/17392/15.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» є 49108, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЯНТАРНА , будинок 73Д.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/17392/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» про зміну предмету позову, якою просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» заборгованість за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп., заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп., пеня - 224 020 грн. 68 коп., штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп., зазначає наступне.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК. (п.3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» до розгляду.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 29 березня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Банк, Кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» (Позичальник, Боржник) було укладено Кредитний договір №206/1/13-KL, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим Кредитним договором.

Кредит надається для поповнення обігових коштів. (п.1.2.1 Договору)

Максимальний ліміт заборгованості за Кредитною лінією становить 66800000 грн. 00 коп. (п.1.3 Договору)

У п.1.4 Договору зазначено, що кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 30.07.2014 року включно.

За користування-кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої Процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 12 % річних. (п.1.5 Договору)

Згідно з п.3.4 Договору Позичальник зобов'язаний, зокрема, повернути кредит у повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, Банк має право стягнути, а Позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п.4.3 Договору за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим Кредитним договором, передбачених п.3.4. (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим Кредитним Договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), Банк має право стягнути, а Позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5 000 гривень 00 коп.

Договором про внесення змін №2 від 01.09.2014 року до Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року п.1.5 виклали в наступній редакції: «За користування-кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої Процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 18 % річних»

Договором про внесення змін №3 від 19.11.2014 року до Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року п.1.4 виклали в наступній редакції: «кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 26.12.2016 року включно.»

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року Публічним акціонерним товариством «Златобанк» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» кредитні кошти на підставі його заявок, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахунку Відповідача - 1.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що станом на 03.06.2015 року загальна заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 56 683 725 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп.; заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп.; заборгованість по сплаті пені - 224 020 грн. 68 коп.; штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп. Таким чином, просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» заборгованість за кредитним договором у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп. з урахуванням Заяви про зміну предмету позову від 15.03.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

В силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено Судом, 31.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (Банк, Кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» (Позичальник, Боржник) було укладено Кредитний договір №206/1/13-KL, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року Публічним акціонерним товариством «Златобанк» було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» кредитні кошти на підставі його заявок, що підтверджується меморіальними ордерами та виписками по рахунку Відповідача - 1.

Судом встановлено, що за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року перед Позивачем у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» утворилась заборгованість у розмірі 56 683 725 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп.; заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп.; заборгованість по сплаті пені - 224 020 грн. 68 коп.; штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03.06.2015 р., наданим Позивачем.

Однак, Суд зазначає, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» заборгованості за кредитом у розмірі 53 250 897 грн. 66 коп. за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року.

Суд зазначає, 10 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Старк Фінанс" (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №У-206/1/13-KL, яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору своє право вимоги за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною. Також, в силу Договору до Нового кредитора переходять права та обов'язки Первісного кредитора по зобов'язаннях, що виникли з Основного договору за договорами забезпечення.

14.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Старк Фінанс" (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект" (Новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №14/02/17-01-АБЗ, яким Первісний кредитор відступив Новому кредитору своє право вимоги ті інші права, що належать Первісному кредитору в момент укладення цього Договору або право вимоги яких буде набуте в майбутньому щодо Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофакторінвест" з урахуванням всіх змін і доповнень до нього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2017 року замінено Позивача у справі №910/17392/15 Публічне акціонерне товариство "Златобанк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Інвестпроект", а тому усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив своєчасне погашення заборгованості за кредитом у передбачений договором строк, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 53 250 897 грн. 66 коп.; за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, за користування-кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої Процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 12 % річних. (п.1.5 Договору). Договором про внесення змін №2 від 01.09.2014 року до Кредитного договору №206/1/13-KL від 31.07.2013 року п.1.5 виклали в наступній редакції: «За користування-кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої Процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 18 % річних»

Сума заборгованості за процентами за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року становить 3 203 807 грн. 47 коп. і при відсутності доказів погашення заборгованості за кредитом, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за прострочення сплати процентів за загальний період прострочення з 09.12.2014 р. по 03.06.2015 р. у розмірі 224 020 грн. 68 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» визначено, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, Банк має право стягнути, а Позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Суд, перевіривши розрахунок пені за прострочення сплати процентів за загальний період прострочення з 09.12.2014 р. по 03.06.2015 р. у розмірі 224 020 грн. 68 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також Позивачем заявлена вимога про стягнення з Відповідача штрафу за неналежне виконання зобов'язань відповідно до п. 4.3 Договору у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

З урахуванням правової позиції Верховного Суду України у постановах від 27.04.2012р. № 06/5026/1052/2011, Суд вважає правомірним застосування до відповідача одночасно штрафу та пені.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У зв»язку з чим, у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що не суперечить положенням ст. 61 Конституції України і відповідає встановленій статтею 627 Цивільного кодексу України свободі договору, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.4.3 Договору за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим Кредитним договором, передбачених п.3.4. (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим Кредитним Договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), Банк має право стягнути, а Позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5 000 гривень 00 коп.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі п.4.3 Договору, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням правової позиції Верховного Суду України щодо застосування до Відповідача - 1 одночасно штрафу та пені.

Таким чином, підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» заборгованість за кредитом у розмірі 53 250 897 грн. 66 коп.; заборгованість за процентами у розмірі 3 203 807 грн. 47 коп.; пеня у розмірі 224 020 грн. 68 коп.; штраф за неналежне виконання зобов'язань у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача і стягуються в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» (49108, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЯНТАРНА , будинок 73Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 34715997) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Інвестпроект» (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА КОЦЮБИНСЬКОГО, будинок 4Б, Ідентифікаційний код юридичної особи 39878131) заборгованість за Кредитним договором №206/1/13-KL від 31.07.2013 року у розмірі 56 683 725 (п'ятдесят шість мільйонів шістсот вісімдесят три тисячі сімсот двадцять п'ять) грн. 81 (вісімдесят одна) коп., з яких: заборгованість за кредитом - 53 250 897 грн. 66 коп., заборгованість за процентами - 3 203 807 грн. 47 коп., пеня - 224 020 грн. 68 коп., штраф за неналежне виконання зобов'язань - 5000 грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофакторінвест» (49108, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЯНТАРНА , будинок 73Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 34715997) в дохід спеціального фонду Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 03 квітня 2017 року.

Головуючий суддя О.В. Чинчин

Суддя Н.Б. Плотницька

Суддя С.О. Турчин