ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 911/5352/15

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства Підсобне господарство Служби безпеки України

до Іванковичівської сільської ради

про визнання права власності на нежитлову будівлю

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (керівник), ОСОБА_2 (довіреність №2916-4 від 11.01.2016);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Підсобне господарство Служби безпеки України» (позивач) звернулося з позовом до Іванковичівської сільської ради (відповідач) про визнання за позивачем права власності на нежитлову будівлю (фруктосховище), що розташована в селі Іванковичі Васильківського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.07.2003 за актами приймання-передачі було безоплатно передано у постійне володіння та користування Службі безпеки України нерухоме майно (фруктосховище). Враховуючи відкрите володіння та користування вказаним майном протягом 12 років та те, що відповідач відмовив в оформленні правовстановлюючих документів на фруктосховище, позивач просить суд на підставі ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України визнати за ним право власності на спірний обєкт нерухомості за набувальною давністю.

Рішенням господарського суду Київської області від 22.01.2016 позовні вимоги Державного підприємство «Підсобне господарство Служби безпеки України» до Іванковичівської сільської ради задоволено повністю, визнано за Державним підприємством «Підсобне господарство Служби безпеки України» (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка; ідентифікаційний код 20001349) право власності на нежитлову будівлю (фруктосховище) загальною площею 1 655,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Соборна, 97 ф, с. Іванковичі, Васильківський район, Київська область.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 апеляційні скаргу Іванковичівської сільської ради задоволено повністю на рішення господарського суду Київської області від 22.01.2016 у справі №911/5352/15 задоволено, а рішення господарського суду Київської області від 22.01.2016 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.01.2017 касаційну скаргу Державного підприємства «Підсобне господарство Служби безпеки України» задоволено частково. Рішення господарського суду Київської області від 22.01.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 скасовано, справу №911/5352/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області в іншому складі суду.

Згідно автоматизованої системи розподілу справ між суддями від 19.01.2017 справу № 911/5352/15 передано на новий розгляд судді Антоновій В.М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.01.2017 прийнято справу №911/5352/15 до свого провадження суддею Антоновою В.М.; розгляд справи призначено на 23.02.2017; зобовязано учасників провадження надати суду письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 17.01.2017, в тому числі: документально підтвердженні пояснення щодо дотримання норм чинного на момент будівництва законодавства при будівництві спірного обєкта та чи не відноситься він до самочинного будівництва, докази введення його в експлуатацію; документально підтвердженні пояснення щодо права власності на спірний обєкт, зокрема, докази реєстрації права власності на спірну будівлю за ПСП Іванковичі; докази державної реєстрації спірного обєкта, докази наявності повноважень у ПСП Іванковичі на передачу спірного обєкта позивачу; письмові пояснення щодо власника спірного обєкта.

У судовому засіданні 23.02.2017 представник позивача подав клопотання (вх. №4177/17) про продовження строку розгляду спору на 15 днів. Дане клопотання судом задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2017 продовжено строк вирішення спору у справі №911/5352/15, розгляд справи відкладено на 04.04.2017.

04.04.2017 через канцелярію господарського суду Київської області Державне підприємство Підсобне господарство Служби безпеки України подало супровідний лист від 04.04.2017, в якому долучило до матеріалів справи ОСОБА_1 з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо державного майна.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 20.01.2017, 23.02.2017 направлялась відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2003 між головою ліквідаційної комісії Приватного сільськогосподарського підприємства «Іванковичі» та начальником 2 відділу АГУ СБ України складено акт передачі майна від ПСП «Іванковичі» до Служби безпеки України від 15.07.2003, згідно якого ліквідаційна комісія ПСП «Іванковичі» вирішила безоплатно у постійне володіння і користування передати СБУ в особі начальника 2 відділу Адміністративного господарського управління фруктосховище побудоване в 1993 році, залишковою балансовою вартість 293504,00 гривень у відповідності до Закону України «Про власність».

Наказом Голови Служби безпеки України «Про зміни в штатах Служби безпеки України та організаційні заходи» № 228/ДСК від 21.05.2014 на базі 2 відділу Головного адміністративного-господарського управління Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України створено ДП «Підсобне господарство Служби безпеки України».

У звязку зі створенням ДП «Підсобне господарство Служби безпеки України» на базі 2 відділу Головного адміністративного-господарського управління Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності Служби безпеки України право володіння та користування фруктосховищем, що розташоване в селі Івановичі Васильківського району Київської області, перейшло до ДП «Підсобне господарство Служби безпеки України».

Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного паспорту на нежитлове приміщення № 7 та довідки Іванковичівської сільської ради № 6-02/12 від 21.01.2016 позивач є користувачем фруктосховища загальною площею 1655,4 кв.м., яке розташоване по вулиці Соборна, 97ф в с. Іванковичі Васильківського району Київської області.

Листом № 159 від 09.08.2011 відповідач відмовив позивачу у реєстрації права власності на спірне фруктосховище та проінформував останнього про необхідність звернення до суду, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого права на спірний обєкт нерухомості.

На підставі чого, позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Іванковичівської сільської ради з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.01.2016, є вимога про визнання права власності на нежитлову будівлю (фруктосховище) загальною площею 1655,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Соборна, 97 ф, с. Іванковичі, Васильківський район, Київська область за Державним підприємством Підсобне господарство Служби безпеки України на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України.

Вищий господарський суд України, скасовуючи рішення першої інстанції та постанову Київського апеляційного господарського суду, у своїй постанові від 17.01.2017 повертаючи справу на новий розгляд, вказав на те, що суди не зясували чи був спірний обєкт побудований з дотриманням норм чинного на момент будівництва законодавства та чи введено його в експлуатацію та чи введено його в експлуатацію, тобто чи абу даний обєкт статусу нерухомого майна; чи не відноситься даний об'єкт до самочинного будівництва; з урахуванням встановленого встановити, кому на праві власності належить спірний об'єкт та на якій правовій підставі (зокрема, чи було зареєстровано право власності на спірну будівлю за ПСП "Іванковичі", щодо якого у 2007 році проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи) або це майно є безхазяйним (не має власника чи власник невідомий), чи взагалі проводилася державна реєстрація та чи видавалися правовстановлюючі документи на спірний об'єкт; чи було наділено ПСП "Іванковичі" повноваженнями щодо передачі спірного об'єкта позивачу у постійне володіння та користування; встановити особу власника спірного об'єкта після проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ПСП "Іванковичі" у 2007 році.

Відповідно до статті 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Ухвалами господарського суду Київської області від 20.04.2017 та 23.02.2017 зобовязано сторін надати суду письмові пояснення з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 17.01.2017, в тому числі: документально підтвердженні пояснення щодо дотримання норм чинного на момент будівництва законодавства при будівництві спірного обєкта та чи не відноситься він до самочинного будівництва, докази введення його в експлуатацію; документально підтвердженні пояснення щодо права власності на спірний обєкт, зокрема, докази реєстрації права власності на спірну будівлю за ПСП «Іванковичі»; докази державної реєстрації спірного обєкта, докази наявності повноважень у ПСП «Іванковичі» на передачу спірного обєкта позивачу; письмові пояснення щодо власника спірного обєкта.

27.02.2017 Служба безпеки України направила запит №19/16-1019 від 27.02.2017 до Фонду державного майна України про надання витягу про майно за місцезнаходженням: Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка.

На запит від 27.02.2017 №19/16-1019 Фонд державного майна України надав ОСОБА_1 з Єдиного реєстру обєктів державної власності щодо окремого нерухомого державного майна за місцезнаходженням: Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, яке перебуває на балансі Державного підприємства «Підсобне господарство Служби безпеки України» (код 20001349, субєкт управління Служба безпеки України).

З ОСОБА_1 з Єдиного реєстру державної власності щодо державного майна вбачається, що майно, а саме: фруктосховище, розташоване за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Мархалівка, знаходиться на балансі Державного підприємства «Підсобне господарство служби безпеки України», субєкт управління Служба безпеки України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2014, а норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001, відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно може мати місце з 01 січня 2011 року.

Судом встановлено, що позивач з липня 2003 року відкрито та безперервно володіє нежитловою будівлею (фруктосховищем) загальною площею 1 655,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Соборна, 97 ф, с. Іванковичі, Васильківський район, Київська область, тобто протягом більше ніж 12 років.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання права власності на нежитлову будівлю (фруктосховище) загальною площею 1 655,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Соборна, 97 ф, с. Іванковичі, Васильківський район, Київська область за Державним підприємством Підсобне господарство Служби безпеки України підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом на підставі ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Державним підприємством Підсобне господарство Служби безпеки України (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка; ідентифікаційний код 20001349) право власності на нежитлову будівлю (фруктосховище) загальною площею 1 655,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Соборна, 97 ф, с. Іванковичі, Васильківський район, Київська область.

3. Стягнути з Іванковичівської сільської ради (08632, Київська обл., Васильківський район, село Іванковичі, вул. Шевченка, буд. 4; ідентифікаційний код 04359270) на користь Державного підприємства Підсобне господарство Служби безпеки України (08633, Київська обл., Васильківський район, с. Мархалівка; ідентифікаційний код 20001349) 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім гривень) 61 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 12.04.2017

Суддя В.М. Антонова