ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2017 р.Справа № 922/496/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-груп інтернешнл", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо", м. Харків Треті особи, які не заявляють самсостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - Державне підприємство "Український медичний центр сертифікації", м. Київ; - Державне підприємство "Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", м. Харків
про визнання твору технічного характеру незаконно відтвореним; заборону вчиняти певні дії та стягнення 800000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1 довіреність №26/12-01 від 26.12.2016р.;

третіх осіб - не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер-груп інтернешнл" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Лідомед-Біо", в якій позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії спрямовані на використання будь-яким чином (у тому числі відтворення, здавання у майновий найм, прокат, виготовлення з використанням цих технічних умов продукції, ії реалізацію, ввезення на митну територію України, розроблення, погодження та реєстрацію на їх основі інших технічних умов, та інше передбачене законодавством України використання, а також транспортування, зберігання або володіння, з метою введення в цивільний обіг примірників тощо) твору технічного характеру Технічні умови виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо (ТУ У 33.1.-4:2008)», розробник ТОВ «Лідер груп», виробник фізична особа ОСОБА_2, які були зареєстровані 25.06.2008р. в Книзі обліку за №04725906/011725 в ДП Харківстандартметрологія. Також позивач просить заборонити відповідачу вчиняти будь які дії спрямовані на використання будь-яким чином (у тому числі відтворення, здавання у майновий найм, прокат, виготовлення з використанням цих технічних умов продукції ії реалізацію, ввезення на митну територію України, розроблення, погодження та реєстрацію на їх основі інших технічних умов, та інше передбачене законодавством України використання, а також транспортування, зберігання або володіння, з метою введення в цивільний обіг примірників творів) твору технічного характеру ТУ У 26.6-4:2013 виробу медичного «Комплекс для діагностики та терапії «Лідомед - Біо», розробник ТОВ НВП «ЛІДОМЕД -БІО». Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію за порушення виключного майнового права за використання вищезазначеного твору технічного характеру розмірі 800000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про належність йому виключного права на твір технічного характеру - Технічні умови виробу медичного призначення «Система лікувально-діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед-біо (ТУ У 33.1.-4:2008)», яке перейшло до нього за договором укладеним між позивачем та ОСОБА_3 згідно договору про передання (відчудження) прав на технічні умови від 01.11.2011р. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

23.02.2017р. до господарського суду Харківської області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення повязаних із даної справою справ: №640/432/17, яка знаходиться в провадженні Київського районного суду м. Харкова; №820/4331/16, яка знаходиться в провадженні Харківського окружного адміністративного суду; №820/4543/15, яка знаходиться в провадженні Вищого адміністративного суду України, яке було прийнято судом до розгляду.

У судовому засіданні 22.03.2017р. оголошувалась перерва до 03.04.2017р. о 12:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.04.2017р. розгляд справи було відкладено до 07.04.2017р. о 11:00.

22.03.2017р. до господарського суду Харківської області надійшло клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, проведення якої відповідач просить доручити фахівцям Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4, яке прийнято судом до розгляду.

Представник позивача у судове засідання 07.04.2017р. не з'явився, свого повноважного представника не направив. Під час попередніх судових засідань позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав до суду 23.02.2017р. відзив на позовну заяву за вх.№6431, в якому зазначає, що позивачем не надано доказів отримання ним майнових прав інтелектуальної власності на твір Технічні умови ТУ 33.1-4:2008 до виробу медичного призначення «Система лікувально діагностична для біорезонансної терапії «Лідомед - Біо», які відповідно ст. 440 ЦК України належать його авторові. У свідоцтві про державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008р. на систему лікувально діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед - Біо» виданого Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення в якості розробника визначено ТОВ «Лідер-груп», а в якості виробника визначено ФОП ОСОБА_2 Відповідач зазначає, що позивач не є правонаступником ТОВ «Лідер-груп» (припинило своє існування за рішенням господарського суду від 12.06.2013р. у справі №5023/4307/12).12.05.2008р. співвласником відповідача ТОВ «Лідомед - Біо» ОСОБА_2 разом із теперішнім власником підприємства позивача ОСОБА_5 було отримано Свідоцтво на знак для товарів і послуг на знак «ЛІДОМЕД», яке було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. 28.03.2008 р. ТОВ "Лідер-груп" було отримано свідоцтво про державну реєстрацію №7650 від 28.03.2008 р. на "Систему лікувально- діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1.-4:2008)". У 2010 році ОСОБА_2 склав повноваження директора ТОВ "Лідер-груп", та вийшов зі складу зазначеного Товариства, власником вказаного товариства став ОСОБА_5 24.12.2010р. ТОВ "Лідер-груп" в особі директора - ОСОБА_5, уклало договір з фізичною особою ОСОБА_3 про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на "Систему лікувально - діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед -БІО". В січні 2011 року ОСОБА_3 було створено ТОВ "Лідер-груп інтернешнл". Відповідач зазначає, що 01.02.2011р. ОСОБА_3 укладено договір зі створеним нею ТОВ "Лідер - груп інтернешнл" про передання (відчудження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на "Систему лікувально - діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед - БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)". В зазначеному договорі разом із відчудженням технічних умов, вказана особа на думку позивача передає ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" права передбачені ст. 495 ЦК України (майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку), тобто на думку позивача набувач стає суб'єктом авторського права. Однак, на думку відповідача майнові права не зазначені в авторському договорі, як відчужувані, вважаються такими, що не передані, та ОСОБА_3 придбала виключні права на використання твору, але не стала власником майнових прав інтелектуальної власності на твір та не могла відчуджувати іх далі. ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" придбавши 01.02.2011 р. у фізичної особи ОСОБА_3 вищезазначені технічні умови здобула право власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій), але не стало власником майнових прав інтелектуальної власності на твір. Також, відповідач зазначав, що строк дії свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення №7650/2008 виданого ТОВ "Лідер-груп" визначений до 28.03.2013р. Також відповідач зазначив, що звертався до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про перереєстрацію Свідоцтва №7650/2008 від 28.03.2008р. та 12.04.2011 р. відповідач отримав свідоцтво про державну реєстрацію №7650/2008 в якому розробником визначено ТОВ "НВП "Лідомед-Біо", а виробником визначено ТОВ "ІКС-Техно", тобто на думку відповідача позивач з 01.02.2011р. з моменту укладення договору про передання прав на технічні умови здійснював виробництво медичного обладнання незаконно, оскільки визначав в якості виробника ОСОБА_2, але на той час свідоцтво було отримано відповідачем. власником майнових прав інтелектуальної власності на твір. Також, відповідач зазначав,

Представник третьої особи (Державне підприємство "Український медичний центр сертифікації") у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив.

Представник третьої особи (Державне підприємство "Харківський регіональний науково - виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації") у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію суду 20.03.2017р. відзив на позовну заяву, в якому третя особа зазначила, що третьою особою у межах своїх повноважень надається консультативна та методологічна допомога з розроблення та перевіряння технічних умов виключно на замовлення суб'єктів господарювання, обов'язкова державна реєстрація технічних умов в Україні не передбачена. 25.06.2008р. третьою особою були розроблені та зареєстровані ТОВ "Лідер-груп". Вказані технічні умови були чинні до 25.06.2013р. Також, третя особа зазначила про укладання між ТОВ "Лідер-груп" та ОСОБА_3 договір про передання (відчуження) прав на технічні умови від 24.12.2010р.; та між ОСОБА_3 та ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" договору про передання (відчуження) прав на технічні умови. Згідно зазначених договорів 14.03.2013р. були зареєстровані зміни №1:2013 до ТУ У 33.1.-4:2008, у зв'язку із зміною власника ТУ. Також третя особа зазначила, що пе5ревірку т а реєстрацію ТУ У 26.6-4:2013 "Комплекс для діагностики і терапії "ЛІДОМЕД-БІО" ДП "Харківстандартметрологія" не здійснювало. Таким чином третя особа зазначила, що просить прийняти рішення на розсуд суду відповідно до норм чинного законодавства за відсутності представника третьої особи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

12.05.2008 р. співвласником відповідача - ТОВ "ЛІДОМЕД-БІО" ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у Державному департаменті інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки отримано Свідоцтво на знак для товарів і послуг №91458, на знак "ЛІДОМЕД" (російською мовою "ЛИДОМЕД"), яке тією ж датою було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі по тексту - реєстр).

Відповідно до частин 1, 2 ст.494 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом; обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" встановлено, що обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно поданої заявки та отриманого Свідоцтва правова охорона була надана на 10-й клас товарів згідно "Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (Ніццька класифікація)" - "лікарські (медичні) прилади".

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки, яку було подано до Державного департаменту інтелектуальної власності 07.12.2006 р.

Статтею 421 ЦК України встановлено, що суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно ст.493 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності на торговельну марку є фізичні та юридичні особи. Право інтелектуальної власності на певну торговельну марку може належати одночасно кільком фізичним та (або) юридичним особам.

Право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно, може здійснюватися за договором між ними. У разі відсутності такого договору право інтелектуальної власності, яке належить кільком особам, здійснюється спільно (ст. 428 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", свідоцтво видається особі, яка має право на його одержання. Якщо право на одержання свідоцтва мають кілька осіб, їм видається одне свідоцтво.

28.03.2008 р. ТОВ "Лідер-груп" було отримано свідоцтво про Державну реєстрацію №7650/2008 від 28.03.2008 р. на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)» (далі по тексту - система), яке було видано Державною службою лікарських засобів і виробів медичного призначення відповідно до наказу №35-Адм Державної служби лікарських засобів і виробів медичного призначення від 28.03.2008 р., де в якості розробника Системи зазначено ТОВ "Лідер-груп", а в якості виробника вказано фізичну особу підприємця позивача ОСОБА_2 (Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП №237089 від 31.01.2007 р). Термін дії Свідоцтва №7650/2008 до 28.03.2013 року.

У 2010 році ОСОБА_2, склав повноваження директора ТОВ "Лідер-груп" , та вийшов зі складу зазначеного товариства, 100% власником вказаного товариства став ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справи 24.12.2010 року між ТОВ "Лідер-груп" в особі директора ОСОБА_5 укладено договір з фізичною особою - ОСОБА_3 про передання (відчуження) прав на технічні умови.

Відповідно п.2.1. вищевказаного договору, технічні умови на: СИСТЕМУ ЛІКУВАЛЬНО - ДІАГНОСТИЧНА ДЛЯ БІОРЕЗОНАНСНОЇ ТЕРАПІЇ "ЛІДОМЕД-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008); Технічні умови на: УСТАНОВКУ ПО ДОЧИЩЕННЮ СТРУКТУРЮВАННЮ ОСОБА_6 "LEADER" (ТУ У 29.2-1-2004); Технічні умови на: СТУКТУРУРАТОР "МАГНЕТІК-АНТИНАКИП" (ТУ У 28.3.-2:2006).

01.02.2011 р. Фізична особа ОСОБА_3 (відчуджувач) уклала договір з ТОВ «Лідер-груп інтернешнл» (набувач) про передання (відчуження) прав на технічні умови, серед яких були технічні умови на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-4:2008)".

Згідно п.2.1. вищевказаного договору, відчуджувач у повному складі передає (відчуджує) набувачу права на використання технічних умов на: СИСТЕМУ ЛІКУВАЛЬНО - ДІАГНОСТИЧНА ДЛЯ БІОРЕЗОНАНСНОЇ ТЕРАПІЇ "ЛІДОМЕД-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008); Технічні умови на: УСТАНОВКУ ПО ДОЧИЩЕННЮ СТРУКТУРЮВАННЮ ОСОБА_6 "LEADER" (ТУ У 29.2-1-2004); Технічні умови на: СТУКТУРУРАТОР "МАГНЕТІК-АНТИНАКИП" (ТУ У 28.3.-2:2006) на весь строк дії авторського права, на всю територію світу.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про авторське право і суміжні права", майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як зазначено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", авторське право на твір і право власності на матеріальний об'єкт, у якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки. У зв'язку з цим звернути увагу судів на те, що незалежність авторського права і права власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій) проявляється через зміст особистих немайнових прав та майнових прав суб'єкта авторського права, передбачених статтями 438 - 441 ІДК України, главою 75 ЦК України і права власності на матеріальний об'єкт, який згідно зі статтею 317 ЦК України полягає у володінні, користуванні та розпорядженні ним. Наприклад, особа, придбавши картину, книгу, фотографії тощо, стає їх власником, проте не набуває авторських прав на такі твори.

Такі ж положення містяться у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності".

Так, у п. 25 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №12 від 17.10.2012 року , зазначається, що майнове право інтелектуальної власності на твір не пов'язане з правом власності на матеріальний об'єкт, в якому твір виражено; передання на матеріальний об'єкт не тягне за собою передання прав на використання твору.

Таким чином, придбавши 24.12.2010 р. у ТОВ «Лідер-груп» технічні умови на «Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії «Лідомед-БІО» (ТУ У 33.1-4:2008)», ОСОБА_7 набула право власності на матеріальний об'єкт (матеріальний носій), проте, не стала власником майнових прав інтелектуальної власності на твір технічного характеру, та відповідно не мала можливості відчужувати такі права іншим особам.

В договорі про передання (відчуження) прав на технічні умови від 24.12.2010р. та від 01.02.2011 р., не визначено жодного майнового права, яке було відчужено, а відтак до ОСОБА_7 та ТОВ "Лідер-груп інтернешнл" перейшло право користування зазначеними у договорі технічними умовами, а не право використання твору технічного характеру.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що договір про передачу виключного права на використання технічних умов від 25.08.2010р. (арк. справи №13-14 том №2), який укладений між ТОВ "Лідер-груп" та ТОВ "НВП" Лідомед - Био", відповідають вимогам Закону України "Про авторські і суміжні права", а саме за умовами договору до відповідача перейшли майнові права інтелектуальної власності на твір технічного характеру в тому числі й на технічні умови на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)", п.2.1. вказаного договору.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не набув виключного майнового права на твір технічного характеру - технічні умови на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)", відповідно до цього у позивача відсутні правові підстави для вимагання заборонити відповідачу вчиняти дії спрямовані на використання, та користування будь-яким чином вказаного твору та стягнення компенсації за незаконне використання твору технічного характеру, за відсутністю виключного права на цей твір технічного характеру, а отже позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Щодо заявлених відповідачем клопотань про зупинення провадження у справі до вирішення повязаних із даної справою справ: №640/432/17, яка знаходиться в провадженні Київського районного суду м. Харкова; №820/4331/16, яка знаходиться в провадженні Харківського окружного адміністративного суду; №820/4543/15, яка знаходиться в провадженні Вищого адміністративного суду України, яке було прийнято судом до розгляду; а також у зв"язку із призначенням у справі судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні виходячи з наступного.

Згідно із абз. 2 п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі: в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України).

Згідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Отже, враховуючи те, що суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача, не вирішення зазначених відповідачем справ, які знаходяться в інших судах, та висновок судової експертизи наданої експертами в сфері інтелектуальної власності на предмет відповідності технічних умов на "Систему лікувально-діагностичну для біорезонансної терапії "Лідомед-БІО" (ТУ У 33.1-4:2008)" вимогам об"єкту авторського права, та на предмет відмінності техінчних творів один від одного не змінять тієї обставини, що позивач не є власником виключного майнового права інтелектуальної власності на цей твір технічного характеру, маючи який позивач має право на захист такого майнового права та стягнення компенсації за незаконне використання такого твору, тому суд вважає за необхідне у задоволенні вказаних клдопотань відповідача відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 11.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_8