ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.2017 Справа № 904/2144/17

За позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Першого криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної казначейської служби України, м. Київ

про стягнення 4172,24 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: завідувач сектору з питань забезпечення діяльності Урядового уповноваженого у справах ЄСПЛ ОСОБА_1, довіреність № 06-54/17 від 04.01.2017;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність від 21.03.2017;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першого криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - відповідач), у якій заявило вимоги про стягнення 4172,24 грн заборгованості за утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

Ухвалою від 06.03.2017 суд залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державну казначейську службу України.

Відповідач 23.03.2017 надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, посилаючись на той факт, що позивачем не було надано належних документів на здійснення оплати послуг. Однак, у судовому засіданні 12.04.2017 представник відповідача усно заявив про визнання відповідачем позовних вимог і не заперечив проти їх задоволення.

3-я особа участь свого повноважного представника у засіданні суду не забезпечила та витребуваних судом документів не надала.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2016 між Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - Управління, позивач) та Першим криворізьким місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - споживач, відповідач) було укладено договори про відшкодування витрат Управління на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг споживачу № 15/2016, № 16/2016 та № 08/16/ВБ, за умовами яких споживач зобов'язується відшкодовувати Управлінню витрати за послуги електропостачання та користування частиною будівель, що знаходяться за адресами: м. Кривий Ріг, вул. Станіслава Конкевича, 37 (Томського, 37), площею 86 кв. м.; м. Жовті Води, Дніпропетровської області, бульвар Свободи, 62, площею 39,33 кв.м. та м. Апостолове, вул. Центральна (Леніна), 63, площею 59,3 кв.м.

Пунктом 2.2 цих договорів сторони передбачили, що відшкодування витрат за послуги з електропостачання споживачем здійснюється кожного місяця у 10-ти денний термін з моменту надходження до Першого криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги оформлених належним чином рахунків, актів приймання-передавання товарної продукції, наданих Управлінням, шляхом безготівкового перерахунку коштів на розрахунковий рахунок Управління, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов'язань.

Згідно планових розрахунків витрат, які є додатком до договорів, загальна сума боргу на період з 01.09.2016 по 31.12.2016 включно складає 4172,24 грн, з якої: Апостолівським бюро правової допомоги на суму 1472,24 грн, Криворізьким бюро правової допомоги - 1000,00 грн та 1700,00 грн. Такі суми також підтверджуються рахунками по відшкодуванню витрат за надані комунальні послуги:

- рахунок № Рах-000034 від 23.12.2016 - 1700,00 грн;

- рахунок № Рах-000033 від 23.12.2016 - 1000,00 грн;

- рахунок № Рах-000032 від 23.12.2016 - 1472,24 грн.

Наявна заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат за надані комунальні послуги складає 4172,24 грн, однак, в порушення взятих на себе зобов'язань останній не здійснив відповідну оплату, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідач усно визнав позовні вимоги.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт отримання відповідачем послуг з електропостачання останнім не оспорений, сума наявної заборгованості підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем повністю.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за трьома договорами в сумі 4172,24 грн.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

З урахуванням викладеного та наявних у справі доказів суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у невиконанні свого обовязку щодо відшкодування витрат за надані комунальні послуги, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності його вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦК України).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у сумі 4172,24 грн боргу за надані послуги.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн покладаються на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Першого криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Качалова, буд. 2, ідентифікаційний код 39775139) на користь Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, буд. 21-А, ідентифікаційний код 34984907) - 4172,24 грн заборгованість за утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг; 1600,00 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 13.04.2017.

Суддя ОСОБА_3