ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.2017 Справа № 904/2639/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення 55 787,96 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 31 березня 2017 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 12 від 31 січня 2017 року, юрисконсульт першої категорії претензійно-позовного бюро юридичного відділу

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТС" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" заборгованість у розмірі 55 787,96 грн., з яких:

- основна заборгованість 47 232,00 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 943,48 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 6 612,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 15-0503-02 від 11 березня 2015 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 05.10.2015 по 18.02.2017 у сумі 1 943,48 грн. та інфляційні збитки за період з жовтня 2015 року по січень 2017 року у сумі 6 612,48 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що в фінансовому обліку публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" сума заборгованості за договором №15-0503-02 від 11.03.2015 обліковується у розмірі 47 232,00 грн. Також відповідач погоджується з нарахуванням трьох відсотків річних та втрат від інфляції, зазначає, що ці нарахування проведені у відповідності до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні 03 квітня 2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ІТС" (продавець) та публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (покупець) укладено договір №15-0503-02, відповідно до умов якого (п.1.1) продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, які додаються до цього договору, іменовану надалі товар.

Кількість, номенклатура, ціна, терміни поставки та умови оплати товару визначені в специфікаціях, які додаються до цього договору і складають його невід'ємну частину (п. 1.2 договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення печаткою та діє до 31 грудня 2015 року, а в частині гарантійних зобовязань до повного їх закінчення (п.9.4 договору).

Ціна на товар встановлюється у національній валюті України - гривнях за одиницю на умовах, обумовлених в Специфікаціях, згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної ОСОБА_3 (редакції 2010 року), далі "Інкотермс-2010" і вказується в Специфікаціях, що додаються до договору і cкладають його невідємну частину. Ціни, обговорені в специфікаціях, які додаються до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими (п. п. 2.1., 2.5. договору).

Сума договору на момент підписання, згідно Специфікації №1, становить 888 262 800,00 грн. з ПДВ., і буде змінена на суму кожної наступної специфікації, підписаної обома сторонами (п.2.2. договору).

Згідно п.3.1. договору поставка товару здійснюється на умовах передбачених у Специфікаціях, що додаються до договору і складають його невід'ємну частину, відповідно до "Інкотермс-2010".

Датою поставки вважається дата отримання товару, зазначена покупцем в товарно-транспортній накладній та/або видатковій накладній, далі іменовані товарно-супровідними накладними (п.3.2. договору).

Момент переходу права власності на товар від продавця до покупця визначений у Специфікаціях, що додаються до договору і складають його невід'ємну частину (п.3.5 договору).

Згідно п.4.2. договору розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в порядку, зазначеному в Специфікаціях. У випадку, якщо в умовах оплати передбачена попередня оплата, то продавець зобовязаний надати оригінал рахунку на попередню оплату. Податкова накладна надається продавцем у термін, передбачений чинним законодавством.

11 березня 2015 року до договору №15-0503-02 від 11.03.2015 сторонами підписано Специфікацію №1, відповідно до змісту якої, вартість товару, який поставляється складає 219 000,00 грн. і ПДВ 43 800,00 грн., всього з ПДВ 262 800,00 грн.

Умови поставки СРТ склад покупця, м. Дніпродзержинськ, термін поставки товару на протязі 45-60 календарних днів з моменту підписання договору обома сторонами, з правом дострокової поставки (п.п. 2, 4 Специфікації).

Умови оплати за фактом поставки, протягом 10 банківських днів, на підставі виставленого рахунку на оплату (п. 3 Специфікації).

На виконання умов договору та Специфікації постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 47 232,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №2109/С2 від 18.09.2015 та довіреністю №574/04 від 17.09.2015 (а.с. 15-16).

Отже, поставка товару відбулася 18.09.2015.

Згідно Специфікації №1 до договору покупець оплачує продавцю вартість товару за фактом поставки, протягом 10 банківських днів, на підставі виставленого рахунку на оплату.

З огляду на те, що датою поставки товару є 18.09.2015, враховуючи умови оплати за поставлений товар, строк оплати вартості поставленої продукції є таким, що настав 02.10.2015.

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару у зазначеній позивачем сумі, не виконав.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 47 232,00 грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 47 232,00 грн. у встановленому порядку не спростував, позовні вимоги визнав.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 47 232,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних у сумі 1 943,48 грн. за період прострочки з 05.10.2015 по 18.02.2017 та втрати від інфляції у сумі 6 612,48 грн. за період з жовтня 2015 року по січень 2017 року.

При перевірці правильності розрахунку 3% річних судом встановлено правильність такого нарахування. У звязку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми втрат від інфляції.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Оскільки прострочення виконання зобовязання має місце, а розрахунок трьох відсотків річних та втрат від інфляції за заявлений позивачем період відповідає вимогам чинного законодавства щодо порядку їх обчислення, вимога про стягнення трьох відсотків річних у сумі 1 943,48 грн. та втрат від інфляції у сумі 6 612,48 грн. підлягає задоволенню.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача у сумі 1 600,00 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, 18Б, ідентифікаційний код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС" (49070, м. Дніпро, вул. Мечникова, 10Б, ідентифікаційний код 30004231) заборгованість у сумі 47 232 (сорок сім тисяч двісті тридцять дві) грн. 00 коп., три відсотки річних у сумі 1 943 (одна тисяча девятсот сорок три) грн. 48 коп., втрати від інфляції у сумі 6 612 (шість тисяч шістсот дванадцять) грн. 48 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено 05.04.2017