ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"13" квітня 2017 р.Справа № 915/136/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 22.03.2017 року

по справі № 915/136/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго

до відповідача: Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз

про: стягнення 19868, 77 грн. пені, 2364,25 грн. інфляційних втрат та 2077,05 грн. 3% річних

ВС Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 22.03.2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз на користь Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго заборгованість в сумі 24310 грн. 07 коп., з яких 19 868 грн. 77 коп. пеня, 2364 грн. 25 коп. інфляційні витрати, 2077 грн. 05 коп. 3% річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1 600 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Житлово-комунальне підприємство Миколаївської міської ради Бриз звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати та винести нове рішення з урахуванням зменшених штрафних санкцій.

Загальні вимоги, яким має відповідати апеляційна скарга встановлені ст. 94 ГПК України, відповідно до якої, зокрема, до скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 46 ГПК України передбачено, що судовий збір сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги відповідачем до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016р., № 1774-VIII були внесені відповідні зміни до Закону України Про судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами п.4, ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що за подання апеляційних скарг на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами передбачена сплата судового збору у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2.15 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України передбачено, що законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Отже, в даному випадку скаржник повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760 грн. (1600х110%=1760), проте до своєї апеляційної скарги відповідач надав платіжне доручення № 1991 від 05.04.2017р. на суму лише 1600 грн.

Відповідно до пункту 8 статті 129 Конституції України, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків встановлених законом є однією з основних засад судочинства. У забезпечення цих конституційних положень законодавець у ст. 97 ГПК України передбачив вичерпний перелік підстав не прийняття та повернення апеляційної скарги без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз подана без документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, то вона підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 97 ГПК України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради Бриз з доданими до неї документами повернути без розгляду.

2. Справу повернути до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий суддя Бєляновський В.В.

Судді Величко Т.А.

ОСОБА_1