ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 922/1110/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І. В.;

при секретарі Марченко В.О.,

за участю представників сторін :

позивача ОСОБА_1 (дов.№14-94 від 18.04.2014),

відповідача ОСОБА_2 (дов.№б/н від 24.03.2016),

ВДВС не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (вх.№942Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у справі №922/1110/15

за результатами розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на бездіяльність органу виконавчої служби за вх.№9 від 17.01.2017 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с. Подвірки,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у справі №922/1110/15 (суддя Суслова В.В.) скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на бездіяльність органу виконавчої служби за вх.№9 від 17.01.2017 у справі №922/1110/15 - задоволено. Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче провадження №48659202 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 у справі №922/1110/15 на підставі пункту 16 частини 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у справі №922/1110/15 та відмовити у повному обсязі у задоволенні скарги ПАТ Харківська ТЕЦ-5 на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що місцевим господарським судом не встановлено факту списання заборгованості. Позивач зазначає, що списання заборгованості відповідача за рішенням господарського суду Харківської області у справі №922/1110/15 не здійснювалось. Також, апелянт вважає, що відсутні підстави вважати відповідача учасником процедури врегулювання заборгованості перед стягувачем як постачальником природного газу, тоді як неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування та проценти річних підлягають списанню лише за умови виконання вимог Закону №1730 щодо участі у процедурі врегулювання заборгованості. Крім того, апелянт зазначає, що 21.02.2017 постановою Кабінету міністрів України №93 затверджено «Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та користування зазначеним реєстром». Згідно з пунктом 14 вказаного порядку у реєстрі зазначаються такі дані про підприємство: обсяг нарахувань зі сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилась у період до 01.07.2016. Вказаний порядок не містить посилань на те, що його ведення стосується виключно таких процедур врегулювання заборгованості Згідно з Законом №1730 як проведення взаєморозрахунків або реструктуризації заборгованості.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, її розгляд призначено на 04.04.2017.

03.04.2017 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№3549) на апеляційну скаргу, в якому просить суд ухвалу господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

04.04.2017 від Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява (вх.№3654), в якій просить суд справу розглянути за відсутністю представника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області за наявними у справі доказами. Також, повідомляє суд, що виконавче провадження №48659202 про примусове виконання наказу №922/1110/15 від 21.05.2015, який видав господарський суд Харківської області про стягнення з ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості у розмірі 1570898,81 грн, 23.03.2017 закінчено на підставі пункту 16 частини 1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». До вказаної заяви надано інформацію про виконавче провадження №48659202.

У судовому засіданні 04.04.2017 апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі. Просив суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги відповідача на бездіяльність органу виконавчої служби відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає її незаконною та необґрунтованою з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу. Просить суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши оскаржуваний судовий акт щодо застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його винесенні, колегія суддів встановила.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.03.2015 у справі №922/1110/15, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2015, стягнуто з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 188361,39 грн 3% річних, 1351735,48 грн інфляційних втрат та 30801,94 грн судового збору.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Харківської області видано наказ від 21.05.2015 у справі № 922/1110/15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016 розстрочено виконання рішення суду від 17.03.2015 у справі №922/1110/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на загальну суму 1570898,81грн (з урахуванням витрат по сплаті судового збору) на три роки рівними частинами за наступним графіком: березень 2016 - 43636,08 грн; квітень 2016 - 43636,08 грн; травень 2016 - 43636,08 грн; червень 2016 - 43636,08 грн; липень 2016 - 43636,08 грн; серпень 2016 - 43636,08 грн; вересень 2016 - 43636,08 грн; жовтень 2016 - 43636,08 грн; листопад 2016 - 43636,08 грн; грудень 2016 - 43636,08 грн; січень 2017 - 43636,08 грн; лютий 2017 - 43636,08 грн; березень 2017 - 43636,08 грн; квітень 2017 - 43636,08 грн; травень 2017 - 43636,08 грн; червень 2017 - 43636,08 грн; липень 2017 - 43636,08 грн; серпень 2017 - 43636,08 грн; вересень 2017 - 43636,08 грн; жовтень 2017 - 43636,08 грн; листопад 2017 - 43636,08 грн; грудень 2017 - 43636,08 грн; січень 2018 - 43636,08 грн; лютий 2018 - 43636,08 грн; березень 2018 - 43636,08 грн; квітень 2018 - 43636,08 грн; травень 2018 - 43636,08 грн; червень 2018 - 43636,08 грн; липень 2018 - 43636,08 грн; серпень 2018 - 43636,07 грн; вересень 2018 - 43636,07 грн; жовтень 2018 - 43636,07 грн; листопад 2018 - 43636,07 грн; грудень 2018 - 43636,07 грн; січень 2019 - 43636,07 грн; лютий 2019 - 43636,07 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.2016 у справі №922/1110/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2016 ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі №922/1110/15 залишено без змін.

17.01.2017 Публічне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ -5" звернулась до господарського суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність органу Державної виконавчої служби, в якій просило визнати незаконною бездіяльність органу ДВС та зобов'язати закінчити виконавче провадження №48659202 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 21.05.2015 у справі №922/1110/15 на підставі пункту 16 частини 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

23.02.2017 господарським судом Харківської області у справі №922/1110/15 винесено ухвалу, що є предметом оскарження.

Відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачу або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 ст.5 Закону України Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження").

Як убачається з матеріалів справи, 09.09.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48659202 з примусового виконання вказаного наказу.

Згідно з частиною 1 ст.1 Закону від 03.11.2016 №1730-VII врегулюванню підлягає, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії.

Процедура врегулювання заборгованості заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Поряд із визначенням ст.5 цього Закону спеціальної процедури реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, частиною 3 ст.7 Закону встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, погашену до набрання ним чинності, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річні не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Запровадження в дію частини 3 ст.7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII по суті скасовує дію підстав для проведення відповідних нарахувань та встановлює імперативний припис про списання вже нарахованих санкцій.

Списання неустойки (штрафа, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на вже погашену заборгованість в силу прямого припису частини 3 ст.7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII не обумовлено жодною іншою обставиною, крім набрання ним чинності та, зокрема, не вимагає узгодження з постачальником природного газу чи підтвердження останнім.

Списання у порядку частини 3 ст.7 Закону від 03.11.2016 №1730-VII не вимагає реалізації процедури взаєморозрахунків або реструктуризації, передбачених ст.4, ст.5 цього Закону, а, отже, по суті є окремим економічним заходом, спрямованим на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожиті енергоносії.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідач не включений до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, який повинен сформувати Кабінет Міністрів України, тому списання заборгованості, на думку апелянта, є неправомірним.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, враховуючи таке.

Включення підприємства та відомостей про заборгованість до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, та виключення з нього за змістом частин 2, 3 ст.3 Закону від 03.11.2016 №1730-VII обумовлено виключно необхідністю виконання процедури взаєморозрахунків або договорів про реструктуризацію існуючого основного боргу за спожиті енергоносії, а тому на випадки списання нарахувань на заборгованість, погашену до набрання чинності Закону від 03.11.2016 №1730-VII, вказані вимоги не поширюються.

У даному випадку заборгованість відповідача (основний борг) погашена у повному обсязі до набрання чинності цим Законом.

Отже, додаткові умови для списання сум неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних при відсутності кредиторської заборгованості на день набрання чинності законом, не вимагаються.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача відсутня, отже, відсутні підстави для твердження щодо необхідності її включення до реєстру, оскільки така процедура передбачена законом для підприємств, які мають неврегульовану заборгованість.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № станом на 10.01.2016 видами діяльності боржника є виробництво та торгівля електроенергією (коди КВЕД 23.61., 35.14), постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код КВЕД 35.30).

На підставі постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 15.07.2010 №838 відповідач отримав ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії на території України строком дії десять років та на право провадження діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії на території України строком дії десять років.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.03.2015 у справі №922/1110/15 встановлено, що 28.12.2014 між сторонами укладено договір №13/3040-БО-32 купівлі-продажу природного газу, за умовами п.1.1. якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача у 2013 році природний газ за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 видобутий на території України, а відповідач - прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ) на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що газ, який продається за цим договором, використовується відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Вказаним рішенням встановлено, що основна заборгованість за договором №13/3039-ТЕ-32 погашена відповідачем 13.10.2014.

Як свідчать матеріали справи, 05.01.2017 ПАТ Харківська ТЕЦ-5 звернулося до органу ДВС із заявою №01-14/2504 від 29.12.2016 про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 16 частини 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження. До заяви додано копію платіжного доручення №426 від 31.03.2016, згідно з яким сплачено 30801,94 грн судових витрат.

Відповідно до пункту 16 частини 1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі погашення, списання згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, її дочірньою компанією Газ України, Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Частиною 2 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно визнав необґрунтованими доводи позивача (апелянта) та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження у порядку пункту 16 чистини 1 ст.39 Закону від 03.11.2016 №1730-VII.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється (пункт 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що, оскільки на момент розгляду скарги відповідача на бездіяльність органу виконавчої служби, органом ДВС не було надано доказів вчинення виконавчої дії щодо закінчення виконавчого провадження №48659202, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення скарги у повному обсязі.

Господарський суд Харківської області при винесенні ухвали у повній мірі зясував, правильно оцінив обставини, ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, зазначених у ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.85, 99, 101, пунктом 1 ст.103, ст.105, ст.106, ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у справі №922/1110/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07.04.2017 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя Я.О.Білоусова

Суддя І.В.Тарасова