ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 Справа № 904/848/17
За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Петропалівка

До: Фермерського господарства «Зоря», с. Вербуватівка

Про: розірвання договору

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_2 ( дог. від 20.02.17р.);

Від відповідача: Кривий О.В. ( дов. №474 від 15.09.16р.)

СУТЬ СПОРУ :

ФОП ОСОБА_1 ( позивач ) звернувся з позовом до ФГ «Зоря» ( відповідач ) про розірвання договору контрактації сільськогосподарської продукції від 28.01.14р. (укладеного між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не виконання відповідачем своїх обов'язків за вищезазначеним договором щодо здійснення своєчасної поставки товару.

ФГ «Зоря» ( відповідач ) проти задоволення позовних вимог заперечував , вказуючи , що позивач не довів , що він здійснив попередню оплату за спірним договором , а відтак відсутні підстави для розірвання договору .

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.17р. провадження у справі №904/848/17 було зупинено до часу розгляду Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.16р. у справі №904/10429/14.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.03.17р. ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.17р. у справі №904/848/17 скасовано, а справу направлено на адресу господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті. 24.03.17р. матеріали справи надійшли на адресу суду.

Ухвалою суду від 27.03.17р. провадження у справі № 904/10429/14 було поновлено та її розгляд призначено на 11.04.17р.

До судового засідання 11.04.17р. з'явилися представники сторін та представником позивача під час судового засідання подано заяву про відвід судді Васильєва О.Ю. Ухвалою суду від 11.04.17р. було відмовлено в задоволенні заяві позивача про відвів судді Васильєва О.Ю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 ( позивач ) звернувся з позовом до ФГ «Зоря» ( відповідач ) про розірвання договору контрактації сільськогосподарської продукції від 28.01.14р. (укладеного між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не виконання відповідачем на протязі значного терміну часу своїх обов'язків за вищезазначеним договором щодо здійснення своєчасної поставки товару та приписи ч.2 ст.651 ЦК України .

В той же час , постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.17р. у справі №904/10429/14 ( за позовом ФОП ОСОБА_1 до ФГ «Зоря» про стягнення 36 734 551 грн. 38 коп. за вищенаведеним договором контрактації сільськогосподарської продукції ), залишено без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2016р. у справі №904/10429/14, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення . Під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції були встановлені наступні обставини: «..28.01.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Контрактант) та Фермерським господарством «Зоря» (Виробник) укладено Договір контрактації сільськогосподарської продукції.

Пункт 1.1 Договору передбачає, що виробник зобов'язується виростити контрактанту визначену Договором сільськогосподарську продукцію і передає право власності на цей товар (майнове право) контрактанту на умовах цього Договору на загальну суму 40 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 6666666,67 грн., а саме: пшеницю - 2659,3 т., ячмінь - 946,31 т., кукурудзу - 181,8т., соняшник - 8523,59т., а контрактант приймає право власності на цей товар (майнове право) на умовах цього Договору на загальну суму 40 000 000 грн., в т.ч. ПДВ 6666666,67 грн.

Відповідно до пункту 3.1 Договору контрактант надає виробнику грошові кошти у сумі 31 140 935 грн., що є еквівалентом 3 797 675 доларів США для придбання посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин, паливно-мастильних матеріалів, які виробник зобов'язується використати при виробництві товару.

Відповідно до умов п. 3.2. Договору, у випадку збільшення офіційного курсу обміну валют долара США по відношенню до гривні, встановленого Національним банком України, грошові кошти, вказані в п. 3.1. цього Договору у національній валюті, підлягають збільшенню відповідно до збільшення обмінного курсу долара США, встановленого Національним банком України на день здійснення розрахунку. Обмінний курс долара США, встановлених Національним банком України на день укладення цього Договору складає 8 грн. 20 коп. за 1 (один) долар США.

Контрактант передає грошові кошти до каси Виробника на протязі трьох місяців з моменту підписання Договору, що оформлюється прибутковим касовим ордером (Додаток № 11), що є невід'ємною частиною Договору (п. 3.3. Договору).

Пунктом 5.3 Договору визначено обов'язок Виробника зібрати та поставити товар Контрактанту власними транспортними засобами в строк до: 20.07.2014 року - ячмінь, пшеницю, 15.09.2014 року - соняшник, кукурудзу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що Позивач не надав суду доказів здійснення попередньої оплати в розмірі встановленому п. 3.1. з урахуванням п. 3.2. Договору контрактації, а тому відповідно до приписів абз. 2 ч. 1 ст. 693 ЦК України та ч. 3. ст. 538 ЦК України у Відповідача (Виробника) виникло право, в тому числі зупинити виконання свого обов'язку щодо передачі сільськогосподарської продукції на користь Позивача до повного виконання останнім свого обов'язку щодо здійснення передоплати. Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на умови пунктів 5.1.-5.3. Договору контрактації, якими встановлені конкретні строки виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором, та які не пов'язані з виконанням Позивачем п. 3.2. Договору контрактації.

Разом з цим, апеляційний суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог Позивача у справ. ДАГС дійшов до висновку про те , що операція з приймання протягом одного дня за одним платіжним документом готівки в касу підприємства в розмірі 31 140 935 грн. суперечить вищенаведеним постановам Національного банку України, а надана Позивачем квитанція до прибуткового касового ордера № 49 від 02.04.2014 року про прийняття в касу Фермерського господарства «Зоря» від ОСОБА_1 31 140 935 грн. не може бути належним та допустимим доказом передання цих коштів в розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки складена всупереч вимогам вищенаведених постанов Національного банку України.

…Виходячи з усіх вищенаведених обставин у їх сукупності колегія суддів апеляційного суд вважає, що Позивачем не доведено здійснення на користь Відповідача авансового платежу за договором контрактації сільськогосподарської продукції від 28.01.2014р. у сумі 31 140 935,00 грн., а відтак відсутні і підстави передбачені ч. 2 ст. 693 ЦК України для повернення Відповідачем цих коштів Позивачу внаслідок невиконання своїх зобов'язань за договором контрактації сільськогосподарської продукції… (а.с.127-134).

Відповідно до приписів ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 статті 713 ЦК України передбачено, що за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов'язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов'язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору.

Згідно вимог ст. 693 ЦК України, положення якої застосовуються до договору контрактації в силу приписів ч. 2 ст. 713 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3.1., 3.3., 6.2.1 договору контрактації сторони передбачили обов'язок контрактанта (позивача) на протязі трьох місяців з моменту підписання договору здійснити на користь виробника (відповідач) оплату грошових коштів (авансу) в розмірі 31 140 935 грн., що являється еквівалентом 3 797 675 доларів США. Тобто, умовами зазначених пунктів договору встановлений обов'язок контрактанта (покупця) здійснити попередню оплату товару до його передання виробником (продавцем).

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 1 ст. 693 ЦК України, у разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

За змістом положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Як зазначалось вище, позивач у цій справі в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на порушення відповідачем істотних умов договору контрактації сільськогосподарської продукції від 28.01.14р. в частині не виконання своїх обов'язків щодо здійснення своєчасної поставки товару.

В той же час, постановою ДАГС від 28.02.17р. у справі №904/10429/14 встановлені обставини невиконання саме ФОП ОСОБА_1 своїх зобов'язань за спірним договором в частині здійснення на користь відповідача авансового платежу за договором контрактації сільськогосподарської продукції від 28.01.2014р. у сумі 31 140 935,00 грн.

А відтак , у відповідача виникло право ( на підставі приписів ч.3. ст. 538 ЦК України) призупинити виконання свого обов'язку щодо передачі сільськогосподарської продукції на користь позивача до часу повного виконання позивачем свого обов'язку по здійсненню авансового платежу.

Таким чином, істотні умови договору ( на невиконання яких посилається позивач в обґрунтування позовних вимог ) не були порушені відповідачем , натомість були порушені ФОП ОСОБА_1 в наслідок невиконання ним позивачем своїх обов'язків по здійсненню авансового платежу за цим договором.

Посилання ж позивача на здійснення відповідачем часткової поставки товару за спірним договором суд не приймає до уваги, оскільки ця поставка товару була здійснення відповідачем за своєю доброю волею ,а не внаслідок отримання передплати від позивача . Враховуючи вищевикладене , судне знаходить достатньо правових підстав для задоволення позову .

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 33, 35, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено та підписано 12.04.2017 року.