ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р.Справа № 922/743/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши справу

за позовом Управління пенсйного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_2 довіреність № 37/04/31 від 04.01.2017;

Керуючий санацією ПАТ "Харківський канатний завод" - ОСОБА_3;

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсйного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" про стягнення 53 617,86 грн поточної заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з січня 2017 року по лютий 2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2017 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/743/17 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 березня 2017 року.

Представник позивача додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Керуючий санацією ПАТ "Харківський канатний завод" ОСОБА_3 проти позову Управління пенсйного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова не заперечував, в повному обсязі визнав заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій (в розмірі 53 617,86 грн), про що також зазначив у відзиві на позовну заяву (вх. № 9568 від 21.03.2017 р.).

Відповідно ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Так, заслухавши пояснення представника позивача та керуючого санацією, дослідивши матеріали справи та додатково додані сторонами докази, здійснивши аналіз приписів чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.

Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р., платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", одним із об'єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 вказаного Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено Інструкцією про порядок обчислення страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 16.01.2004 року (надалі-Інструкція).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 6.2 Інструкції витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (пункти 6.4, 6.5 Інструкції).

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Тобто, зазначеними вище чинними нормативними актами передбачений обов'язок відповідача сплатити до Пенсійного фонду витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням пенсйного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова на адресу ПАТ "Харківський канатний завод" були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: розрахунки за січень 2017 року в сумі 26 380,65 грн та розрахунки за лютий 2017 року в сумі 27 237,21 грн.

Отримання ПАТ "Харківський канатний завод" зазначених розрахунків підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Так, загальна заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" за період з січня 2017 року по лютий 2017 року становить 53 617,86 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів); якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень Контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", де зазначено зокрема, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. №01-06/6062013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його, банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI) із змінами і доповненнями, внесеними інформаційними листами Вищого господарського суду України від 07.08.2013 р. №01-06/1149/2013, від 26.12.2013 р. №01-06/1862/2013 та від 21.07.2016 р. № 01-06/2511/16).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред"явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Так, ухвалою суду від 17.05.2010 року було порушено провадження у справі №Б-19/81-10 про визнання Акціонерного товариства відкритого типу "Харківський канатний завод" банкрутом.

Ухвалою суду від 12.07.2011 року було введено процедуру санації, а ухвалою суду від 26.02.2013 року затверджено план санації боржника.

У відповідності до п. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Враховуючи, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла за поточний період, такі справи можуть вирішуватися судом у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що суму фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за січень - лютий 2017 року відповідачем у визначені строки не сплачено, а керуючий санацією ПАТ "Харківський канатний завод" визнав заборгованість в розмірі 53 617,86 грн в повному обсязі, господарський суд вважає вимоги Управління пенсйного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на ПАТ "Харківський канатний завод" витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600,00 грн зі стягненням вказаної суми судового збору безпосередньо в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 1, 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 1, 10, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1, 4, 12, 16, 32, 33, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" (місцезнаходження: 61020, м. Харків, вул. Китаєнко, 1, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова (місцезнаходження: 61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 4 під., 6 пов., , р/р 96 в ХОУ ВАТ "Ощадбанк", МФО 351823) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі 53 617,86 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський канатний завод" (місцезнаходження: 61020, м. Харків, вул. Китаєнко, 1, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 1600,00 гривень судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.03.2017 р.

Суддя ОСОБА_1