РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017Справа №910/2856/17

За позовом Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор"

про стягнення 9 826,41 грн.

Представники сторін:

від позивача: Вишнівський В.В. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний педагогічний університет імені М.П. Драгоманова (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (відповідач) 9826,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 02.02.2010, у зв'язку із чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 8646,69 грн. Також у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання позивачем нарахована пеня у сумі 1179,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2017 порушено провадження по справі № 910/2856/17 та призначено її розгляд на 21.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2017 розгляд справи №910/2856/17 відкладено на 04.04.2017.

30.03.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи та пояснення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2017 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 04.04.2017 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п. п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи були надіслані на юридичну адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв'язку. Таким чином відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальними правами, зокрема на подання відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Приймаючи до уваги те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 04.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) укладено договір оренди №5011 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина стіни (далі - майно) площею 4,32 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 9 на першому поверсі головного корпусу, що перебуває на балансі Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (далі-балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2009 і становить 28612,00 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору оренди №5011 від 02.02.2010, цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.02.2010 до 02.01.2011 включно.

Згідно із актом приймання-передачі від 02.02.2010 нерухоме майно площею 4,32 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 9 передане в платне користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор".

Договорами про внесення змін від 28.02.2012, від 14.02.2013 до договору оренди №5011 строк дії договору оренди продовжувався.

Договором про внесення змін від 24.10.2013 строк дії договору оренди №5011 продовжено до 02.09.2014 включно.

Пунктом 10.4. договору оренди №5011 від 02.02.2010 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів подання однією із сторін заяви про припинення чинності договору оренди №5011 від 02.02.2010, то у відповідності до п. 10.4. договору, останній вважається продовженим на той самий строк.

Договором про внесення змін від 26.11.2014 сторони вирішили внести зміни до договору щодо розрахунку орендної плати.

У відповідності до п. 5.11. договору оренди №5011 від 02.02.2010 відповідач зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані із утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов договору оренди №5011 від 02.02.2010, між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова (балансоутримувачем, позивачем) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Пирогова, 9 (надалі - будівля), загальною площею 4,32 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача у виконанні вказаних робіт.

Відшкодування орендарем спожитих енергоносіїв проводиться за показниками лічильників та наявності джерел електрообладнання, у разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг, або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі в цій будівлі. Відшкодування витрат орендодавця на поліпшення приміщення орендаря, проводиться у розмірі 50% суми затрат визначених по акту виконаних робіт, на площу орендаря.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

За розрахунком позивача заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 (договір оренди №5011) становить 1683,30 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 914,66 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 768,64 грн.

У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, позивачем здійснено нарахування пені 226,41 грн.

02.02.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) укладено договір оренди №5012 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина стіни (далі - майно) площею 4,32 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 3/9 на першому поверсі спорткомплексу, що перебуває на балансі Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (далі-балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2009 і становить 24524,00 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору оренди №5012 від 02.02.2010, цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.02.2010 до 02.01.2011 включно.

Договорами про внесення змін від 28.02.2012, від 24.10.2013 до договору оренди №5012 строк дії договору оренди продовжувався.

Договором про внесення змін від 24.10.2013 строк дії договору оренди №5012 продовжено до 02.09.2014 включно.

Пунктом 10.4. договору оренди №5012 від 02.02.2010 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів подання однією із сторін заяви про припинення чинності договору оренди №5012 від 02.02.2010, то у відповідності до п. 10.4. договору, останній вважається продовженим на той самий строк.

Договором про внесення змін від 19.10.2016 сторони вирішили внести зміни до договору щодо розрахунку орендної плати.

У відповідності до п. 5.11. договору оренди №5012 від 02.02.2010 відповідач зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані із утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов договору оренди №5012 від 02.02.2010, між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова (балансоутримувачем, позивачем) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Тургенівська, 3/9 (надалі - будівля), загальною площею 4,32 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача у виконанні вказаних робіт.

Відшкодування орендарем спожитих енергоносіїв проводиться за показниками лічильників та наявності джерел електрообладнання, у разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг, або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі в цій будівлі. Відшкодування витрат орендодавця на поліпшення приміщення орендаря, проводиться у розмірі 50% суми затрат визначених по акту виконаних робіт, на площу орендаря.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

За розрахунком позивача заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 (договір оренди №5012) становить 4491,75 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 3170,22 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 1321,53 грн.

У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, позивачем здійснено нарахування пені 639,76 грн.

02.02.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) укладено договір оренди №5013 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина стіни (далі - майно) площею 2,16 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 11/49 на першому поверсі учбового корпусу, що перебуває на балансі Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (далі-балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2009 і становить 12262,00 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору оренди №5013 від 02.02.2010, цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.02.2010 до 02.01.2011 включно.

Пунктом 10.4. договору оренди №5013 від 02.02.2010 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Договорами про внесення змін від 28.02.2012, від 24.10.2013 до договору оренди №5013 строк дії договору оренди продовжувався.

Договором про внесення змін від 26.11.2014 сторони погодили, що з 31 жовтня 2014 року договір вважається припиненим.

31.10.2014 за актом приймання-передачі (повернення) нерухоме майно площею 2,16 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 11/49 було повернуто орендодавцю.

У відповідності до п. 5.11. договору оренди №5013 від 02.02.2010 відповідач зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані із утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов договору оренди №5013 від 02.02.2010, між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова (балансоутримувачем, позивачем) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 11/49 (надалі - будівля), загальною площею 2,16 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача у виконанні вказаних робіт.

Відшкодування орендарем спожитих енергоносіїв проводиться за показниками лічильників та наявності джерел електрообладнання, у разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг, або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі в цій будівлі. Відшкодування витрат орендодавця на поліпшення приміщення орендаря, проводиться у розмірі 50% суми затрат визначених по акту виконаних робіт, на площу орендаря.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

За розрахунком позивача заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 (договір оренди №5013) становить 448,93 грн. (до 31.10.2014), в тому числі: за надані комунальні послуги - 436,61 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 12,32 грн.

У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, позивачем здійснено нарахування пені 33,85 грн.

02.02.2010 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (орендар) укладено договір оренди №5014 нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частина стіни (далі - майно) площею 4,32 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 8/14 на першому поверсі учбового корпусу, що перебуває на балансі Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (далі-балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 31.08.2009 і становить 24524,00 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору оренди №5014 від 02.02.2010, цей договір укладено строком на 11 місяців, що діє з 02.02.2010 до 02.01.2011 включно.

Договорами про внесення змін від 28.02.2012, від 24.10.2013 до договору оренди №5012 строк дії договору оренди продовжувався.

Договором про внесення змін від 24.10.2013 строк дії договору оренди №5012 продовжено до 02.09.2014 включно.

Пунктом 10.4. договору оренди №5014 від 02.02.2010 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів подання однією із сторін заяви про припинення чинності договору оренди №5014 від 02.02.2010, то у відповідності до п. 10.4. договору, останній вважається продовженим на той самий строк.

У відповідності до п. 5.11. договору оренди №5014 від 02.02.2010 відповідач зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані із утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

На виконання умов договору оренди №5014 від 02.02.2010, між Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова (балансоутримувачем, позивачем) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Тургенівська, 8/14 (надалі - будівля), загальною площею 4,32 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача у виконанні вказаних робіт.

Відшкодування орендарем спожитих енергоносіїв проводиться за показниками лічильників та наявності джерел електрообладнання, у разі відсутності лічильників з обліку спожитих послуг, або з інших поважних причин застосовується критерій - пропорційно до займаної площі в цій будівлі. Відшкодування витрат орендодавця на поліпшення приміщення орендаря, проводиться у розмірі 50% суми затрат визначених по акту виконаних робіт, на площу орендаря.

Пунктом 2.2.3. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

За розрахунком позивача заборгованість за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 (договір оренди №5014) становить 2022,71 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 1336,91 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 685,80 грн.

У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, позивачем здійснено нарахування пені 279,70 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг від 02.02.2010 за розрахунком позивача становить 8646,69 грн. та сума пені - 1179,72 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як підтверджено матеріалами справи, у період з 2013 року по 2016 рік (за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю по договору оренди №5013 - до 31.10.2014) у відповідача виникло зобов'язання здійснювати відшкодування позивачу витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг у відповідності до умов, укладених між сторонами договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 становить 8646,69 грн., а саме: 1683,30 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 914,66 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 768,64 грн. (договір оренди №5011); 4491,75 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 3170,22 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 1321,53 грн. (договір оренди №5012); 448,93 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 436,61 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 12,32 грн. (договір оренди №5013); 2022,71 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 1336,91 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 685,80 грн. (договір оренди №5014).

Як вбачається із розрахунків позивача, до суми заборгованості позивачем було включено заборгованість визначену актом Державної аудиторської служби України складений акт № 03-21/4 від 14.09.2016, а саме: борг у сумі 16,24 грн. по договору оренди №5011; борг у сумі 20,16 грн. по договору оренди №5012; борг у сумі 20,16 грн. по договору оренди №5014.

Однак, суд зазначає, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та не підтверджує порушення відповідачем умов укладених між сторонами договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 та наявності заборгованості за вказаними договорами.

За умови існування між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, стороною якого Державна аудиторська служба України не являється, посилання на акт ревізії № 03-21/4 від 14.09.2016, що проведена Державною аудиторською службою України, в підтвердження заборгованості, є неправомірними.

Акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем суми боргу на підставі акту Державної аудиторської служби України № 03-21/4 від 14.09.2016, у зв'язку із чим, позов в частині стягнення 16,24 грн. по договору оренди №5011; 20,16 грн. по договору оренди №5012 та 20,16 грн. по договору оренди №5014 не підлягає задоволенню.

За таких обставин, заборгованість відповідача за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 становить 8590,13 грн., а саме: 1667,06 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 914,66 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 752,40 грн. (договір оренди №5011); 4471,59 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 3170,22 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 1301,37 грн. (договір оренди №5012); 448,93 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 436,61 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 12,32 грн. (договір оренди №5013); 2002,55 грн., в тому числі: за надані комунальні послуги - 1336,91 грн., за надані послуги по утриманню орендованого майна - 665,64 грн. (договір оренди №5014).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов'язання за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010 становить 8590,13 грн. відповідачем не спростовано, доказів сплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості частково у розмірі 8590,13 грн.

Позивачем, також заявлено до стягнення, пеню у сумі 1179,72 грн., а саме: 226,41 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5011); 639,76 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5012); 33,85 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5013); 279,70 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5014).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В пункті 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини. Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

За таких обставин, враховуючи положення Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення пені за несвоєчасну сплату платежів по договорам про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.02.2010.

Нарахування пені за несвоєчасну сплату кредиту здійснено позивачем за загальний період з 24.04.2014 по 26.11.2015.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте, законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне виконання плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" не передбачено іншого порядку нарахування пені, аніж визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України.

За розрахунком позивача за договором про відшкодування до договору оренди №5013 позивачем нарахована пеня у сумі 33,85 грн. за період з 16.07.2016 по 15.01.2017 та за період з 16.09.2016 по 15.01.2017. Однак, як встановлено судом вище, нарахування платежів за відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за договором про відшкодування до договору оренди №5013 здійснювалось до 31.10.2014, у зв'язку із припиненням договору оренди. Таким чином, враховуючи визначений договором строк оплати та приписи 6 ст. 232 ГК України, нарахування позивачем пені у сумі 33,85 грн. на заборгованість за договором про відшкодування до договору оренди №5013 за останні шість місяців є помилковим, у зв'язку із чим вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Нарахування пені за договорами про відшкодування до договорами оренди №5011, №5012, №5014 здійснено позивачем на суми заборгованості наростаючим підсумком за наступні періоди: з 16.07.2016 по 15.01.2017 на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг; з 16.07.2016 по 15.08.2016, з 16.08.2016 по 15.09.2016, з 16.09.2016 по 15.10.2016, з 16.10.2016 по 15.11.2016, з 16.11.2016 по 15.12.2016, з 16.12.2016 по 15.01.2017 на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

З огляду на визначений договором строк оплати та приписи 6 ст. 232 ГК України, судом встановлено, що нарахування пені слід здійснювати наступним чином:

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг по договору про відшкодування до договору оренди №5011:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 148,67 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 114,76 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 64,50 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 24,07 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 6,67 грн.;

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна по договору про відшкодування до договору оренди №5011:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 62,70 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 62,70 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 62,70 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 62,70 грн., за період з 16.11.2016 по 15.12.2016 - 62,70 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 62,70 грн.

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг по договору про відшкодування до договору оренди №5012:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 748,63 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 645,52 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 502,66 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 316,39 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 135,21 грн.;

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна по договору про відшкодування до договору оренди №5012:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 18,66 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 229,22 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 123,94 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 123,94 грн., за період з 16.11.2016 по 15.12.2016 - 61,97 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 61,97 грн.

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача за надання комунальних послуг по договору про відшкодування до договору оренди №5014:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 334,51 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 322,51 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 267,39 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 180,61 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 67,99 грн.;

на суму боргу з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна по договору про відшкодування до договору оренди №5014:

за період з 16.07.2016 по 15.08.2016 на суму боргу 55,47 грн., за період з 16.08.2016 по 15.09.2016 - 55,47 грн., за період з 16.09.2016 по 15.10.2016 - 55,47 грн., за період з 16.10.2016 по 15.11.2016 - 55,47 грн., за період з 16.11.2016 по 15.12.2016 - 55,47 грн., за період з 16.12.2016 по 15.01.2017 - 55,47 грн.

Здійснивши перерахунок пені судом встановлено, що сума пені становить 435,82 грн., а саме: 50,27 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5011); 303,73 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5012); 80,64 грн. - (договір про відшкодування до договору оренди №5014), у зв'язку із чим вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє частково позовні вимоги Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Аутдор" (04073, м. Київ, проспект Московський, будинок 23, ідентифікаційний код 32979455) на користь Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова (01601, м. Київ, вул. Пирогова, 9, ідентифікаційний код 02125295) заборгованість у сумі 8590,13 грн., пеню у сумі 434,64 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1469,47 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2017.

Суддя С.О. Турчин