ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 року Справа № 912/3807/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 01.08.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 20.10.2016р.;

від третьої особи: представник не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода", смт. Добровеличківка Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2017р. у справі № 912/3807/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода",

смт. Добровеличківка Кіровоградської області

до Олексіївської сільської ради,

с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Добровеличківської районної державної адміністрації, смт. Добровеличківка Кіровоградської області

про визнання недійсним рішення, визнання укладеною додаткової угоди, визнання поновленим договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2017р. у справі №912/3807/16 (головуючий суддя Наливайко Є.М., судді Макаренко Т.В., Тимошевська В.В.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для поновлення договору оренди землі з огляду на наявні заперечення орендодавця.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода" звернулось з апеляційною скаргою, в якій рішення суду від 08.02.2017р. просить скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- суд безпідставно дійшов висновку, що будь-яке заперечення орендодавця є підставою для відмови в поновленні договору;

- Позивач вважає, що тільки обґрунтоване заперечення може бути такою підставою;

- суд не надав оцінки рішенню Відповідача щодо орендної плати та недосягнення згоди сторін з цього приводу, оскільки Відповідач не надсилав протокол розбіжностей відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України;

- між сторонами відсутні розбіжності щодо розміру орендної плати, відмова в укладенні додаткової угоди є необґрунтованою;

- суд залишив поза увагою обставини виконання Позивачем своїх обовязків за договором оренди;

- судом порушені норми ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, бо не надано належної оцінки усім наявним у справі доказам, що стало наслідком неповного зясування обставин справи та призвело до порушення норм ст. 33 Закону України « Про оренду землі».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2017р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2017р. у справі №912/3807/16 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Подобєд І.М. Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 05.04.2017р.

29.03.2017р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" надійшло клопотання про забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні 05.04.2017р. у справі №912/3807/16 в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення господарським судом Кіровоградської області.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.03.2017р. у звязку з відпусткою судді Подобєд І.М. справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. клопотання Позивача про проведення судового засідання, призначеного на 05.04.2017р., в режимі відеоконференції задоволено.

Судове засідання 05.04.2017р. проведено в режимі відеоконференції.

Представник Позивача у судовому засіданні 05.04.2017р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи скаржника безпідставними. Зазначив, що поновлення договору оренди землі здійснюється за відсутності заперечень власника земельної ділянки (орендодавця) і є правом, а не обовязком останнього. Вважає оскаржуване рішення Олексіївської сільської ради №140 від 27.07.2016р. таким, що прийнято у відповідності та у межах наданих їй повноважень з дотриманням положень чинного законодавства; а договір про оренду землі таким, що припинив свою дію у звязку зі спливом строку, на який його було укладено. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причин неявки не повідомила, не зважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників Позивача, Відповідача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 07.10.2008р. між Добровеличківською районною державною адміністрацією як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Згода" як орендарем (надалі - Позивач) був укладений договір оренди (надалі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець надає, а Позивач приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Олексіївської сільської ради, площею 7,25 га, в тому числі 7,25 га ріллі.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 71954,00 грн (пункт 5 Договору).

Відповідно до пункту 8 Договору останній укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та зареєстрований у Добровеличківському відділі ДП КРФ УДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2008р. №53.

В подальшому Добровеличківська РДА (Орендодавець) та Позивач уклали угоду про внесення змін до Договору, відповідно до умов якої сторони погодили наступні зміни:

- продовжено строк дії Договору до 07.10.2016р.;

- розмір орендної плати змінено з 3% до 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель;

- передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у строки згідно чинного законодавства.

Угода про внесення вказаних змін підписана представниками сторін Договору, скріплена печатками та зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.03.2012р. за № 00029.

Позивач відповідно до умов Договору використовував надану йому в оренду земельну ділянку та сплачував орендну плату за неї. Станом на 04.10.2016р. заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів не має (довідка Голованівської обєднаної ДПІ від 04.10.2016р. №2524/10/25-0, а.с. 31).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач на виконання умов пункту 8 Договору оренди та положень частини 2 статті 33 Закону звернувся до Олексіївської сільської ради з листом-повідомленням №783 від 30.06.2016р. про намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди землі, до якого був доданий проект відповідної додаткової угоди про поновлення Договору на той же строк (8 років згідно угоди про внесення змін від 30.03.2012р. № 000029) та на тих же умовах.

Листом від 27.07.2016р. №78-01-22/1 Олексіївська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області (надалі Відповідач) повідомила Позивача про не досягнення домовленостей щодо орендної плати, у звязку з чим було відмовлено в продовженні дії Договору.

Посилаючись на необґрунтовану відмову Відповідача у поновленні Договору, вчасне звернення із листом про його поновлення згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умов Договору, належне виконання умов Договору, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно заявлених позовних вимог він просив: 1) визнати недійсним рішення Олексіївської сільської ради від 27.07.2016р. №140; 2) визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 07.10.2008р., зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008р. за №53; 3) визнати поновленим Договір на 8 років.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Відповідно до пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності.

При цьому відповідно до частини 2 статті 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності віднесені усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України та частиною 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акту недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 7,25 га, в тому числі 7,25 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9017, що передавалась в оренду Позивачу за Договором знаходиться в межах населеного пункту: с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області та відноситься до комунальної власності Олексіївської сільської ради, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2016р. (а.с.18).

У зв'язку з наведеним, Відповідач наділений правом розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Отже, оспорюване рішення Олексіївської сільської ради від 27.07.2016р. №140, яким відмовлено Позивачу в поновленні Договору у звязку з недосягненням згоди щодо розміру орендної плати у додаткових угодах на вище згадану земельну ділянку, прийнято у межах компетенції Відповідача. Як зазначив відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, рішенням Олексіївської сільської ради №214 від 10.03.2017р. спірна земельна ділянка була переведена в запас сільської ради для подальшого надання її учасникам АТО.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично обєднує два випадки пролонгації такого договору.

Відповідно до частин першої пятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Поновлення договору оренди землі здійснюється за відсутності заперечень власника земельної ділянки (орендодавця) і є правом, а не обов'язком останнього.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оспорюване рішення Відповідача прийнято з дотриманням положень чинного законодавства, в тому числі і Закону України "Про оренду землі" (рішення прийнято з дотриманням місячного строку, визначеного частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів Позивача у справі не доведено. Договір є таким, що припинив свою дію 07.10.2016р. Підстави для поновлення дії договору оренди землі від 07.10.2008р., зареєстрованого у Добровеличківському відділі ДП КРФ "ЦДЗК" 07.10.2008р. за №53 та відповідно визнання укладеною додаткової угоди про його поновлення відсутні.

Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Доводи скаржника спростовуються наведеним вище.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до ст.4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу: майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом Ук раїни; земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини, щодо використання й охоро ни рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, тощо.

Тому, посилання на недотримання Відповідачем вимог ст. 181 Господарського кодексу України є безпідставним, бо спірні відносини регулюються передусім Законом України «Про оренду землі», яким встановлений окремий порядок їх узгодження та не передбачено складання протоколів розбіжностей при укладанні додаткових угод (внесення змін) до договорів оренди землі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по позовній заяві та апеляційній скарзі покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Згода", смт. Добровеличківка Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2017р. у справі №912/3807/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.02.2017р. у справі №912/3807/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 10.04.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна