ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 922/3660/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивач не зявився;

відповідач ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги позивача (вх. №76Х/1-35) та відповідача (вх. №75Х/1-35) на рішення господарського суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний консалтинг, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Водомер, м. Харків

про розірвання договору та стягнення 491892 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Водомер, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний консалтинг, м. Харків

про стягнення 276809,01 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер", в якій позивач просить розірвати договір №81 від 07.08.2014р., який був укладений між позивачем та відповідачем про виконання робіт щодо розробки проектної документації вузлів та обліку води, технологічних вод і стоків, а також виконання комплексу шеф-монтажних та пусконалагоджувальних робіт по встановленню вузлів обліку на ПСП "ШАХТА" ПІОНЕР" ТОВ "ДТЕК ДОПРОПОЛЬЕУГОЛЬ" у зв'язку з порушенням істотних умов договору. Також, позивач просить стягнути з відповідача суму сплачених коштів за поставлене обладнання та виконану документацію у розмірі 328423,20 грн., штраф за невиконання робіт у строки у розмірі 1188,00 грн. та пеню у розмірі 162280,80 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 8828,38 грн.

Відповідачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер" 17.11.2016р. подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за прострочення оплати вартості робіт по виготовленню проектної документації згідно акту про надання послуг №202 від 03.09.2014р. в розмірі 2886,19 грн., з яких 1069,94 грн., як сума нарахованої пені, 1692,33 грн. - як сума інфляційних втрат, 123,92 грн. - як суми нарахованих 3% річних; суму боргу за прострочення оплати вартості робіт по виготовленню проектної документації згідно до акту про надання послуг №250 від 27.10.2014 р. в розмірі 105652,33 грн., з яких: 57600,00 грн. - як сума основного боргу, 11802,48 грн. - як сума нарахованої пені, 32964,28 грн. - як суми нарахованої від інфляційних втрат, 3285,57 грн. - як суми нарахованих 3% річних; суму боргу за прострочення оплати вартості поставленого обладнання згідно до видаткової накладної №213 від 12.09.2014р., в розмірі 13996,98 грн., з яких: 6258,27 грн., - як сума нарахованої пені, 7017,60 грн., як сума інфляційного збільшення, 721,11 грн., як суми нарахованих 3% річних; суму боргу за прострочення оплати вартості поставленого обладнання згідно до видаткової накладної №260 від 03.11.2014р., в розмірі 70635,51 грн., з яких: 29417,55 грн., як залишок основної суми боргу, 14513,44 грн. - як сума нарахованої пені, 24390,35 грн. як сума інфляційного збільшення, 2314,17 грн., як суми нарахованих 3% річних; суму боргу за прострочення оплати вартості поставленого обладнання згідно до видаткової накладної №270 від 13.11.2014р., суму боргу в розмірі 83638,00 грн., з яких:45924,00 грн., як залишок основної суми боргу, 10234.13 грн. - як сума нарахованої пені, 24935.81 грн. як сума інфляційного збільшення, 2544,06 грн., як суми нарахованих 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.12.2016 року по справі первісний позов задоволено частково. Розірвано договір №81 від 07 серпня 2014 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер" () про виконання робіт щодо розробки проектної документації вузлів контролю та обліку води, технологічних пусконалагоджувальних робіт по встановленню вузлів обліку на ПСП ШАХТА ПІОНЕР ТОВ ДТЕК ДОПРОПОЛЬЕУГОЛЬ у звязку з порушенням істотних умов договору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер" (61046, м. Харків, вул. Багратіона, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 25А, корп.1, оф. 314, ) штраф за невиконання робіт у строки у розмірі 1188,00 грн., пеню у розмірі 162280,80 грн. та судовий збір у розмірі 3830,04 грн. У частині позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер" суми несплачених коштів за поставлене обладнання та виконану документацію у розмірі 328423,20 грн. у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 25А, корп.1, оф. 314, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Водомер" (61046, м. Харків, вул. Багратіона, буд. 6, ) заборгованість у розмірі 276809,01 грн. та судовий збір у розмірі 4152,14 грн.

Позивач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, просив оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення з ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Водомер" суми сплачених коштів за поставлене обладнання та виконану проектну документацію у розмірі 328423,20 грн та в частині задоволення зустрічного позову. Первісний позов задовольнити в повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції також не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, просив оскаржуване рішення в частині задоволення первісного позову скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Враховуючи те, що апеляційні скарги подані на одне і те ж саме рішення господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про обєднання скарг в одне апеляційне провадження.

У запереченнях на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Водомер просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізував своє право на участь у судовому процесі та не забезпечив явку свого представника у призначене судове засідання, не надіслав відзиву на апеляційну скаргу.

Через канцелярію суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" надало клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні через хворобу.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Колегія суддів, враховуючи викладене, ухвалила клопотання позивача про відкладення розгляду справи залишити без задоволення.

Також, позивач заявив клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити судовим експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 та просив поставити на вирішення експертизи питання, перелік яких зазначено в клопотанні.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема, призначення господарським судом судової експертизи.

Отже, підставою для призначення експертизи у справі має бути неможливість судом самостійного встановлення певних обставин для обєктивного вирішення справи.

Проте, колегія суддів зазначає, що у справі наявна достатня кількість матеріалів та доказів для встановлення усіх обєктивних обставин справи.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для зупинення провадження у справі №922/3660/16 немає, оскільки в даному випадку у суду достатньо доказів для зясування обставин справи і суд може самостійно дійти висновків по справі на основі наявних доказів у звязку з чим клопотання про зупинення провадження по справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що явка представника позивача не була визнана обовязковою, те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а також встановлені процесуальні строки для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, 07 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичний консалтинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Водомер було укладено договір №81 про виконання робіт щодо розробки проектної документації вузлів контролю та обліку води, технологічних вод і стоків, а також виконання комплексу шеф-монтажних та пусконалагоджувальних робіт по встановленню вузлів обліку на ПСП ШАХТА ПІОНЕР ТОВ ДТЕК ДОПРОПОЛЬЕУГОЛЬ (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.2.1. вказаного договору, роботи з установки вузлів обліку включали в себе також поставку обладнання, необхідного для виконання робіт з установлення вузлів обліку.

У відповідності до п. 1.4. договору, результатом виконаного комплексу робіт по влаштуванню вузлів обліку є належним чином змонтовані, налагоджені, функціонально завершені вузли контролю та обліку води, технологічних вод та стоків.

Даний договір був укладений з боку ТОВ "Енергетичний консалтинг" з ТОВ "НВП" Водомер" на підставі договору №476-ДУ від 23 червня 2014р. з ТОВ "ДТЕК ДОБРОПОЛЬЕУГОЛЬ", в якому ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ КОНСАЛТИНГ" виступає підрядником на виконання робіт з розробки проекту та встановленню автоматизованої системи контролю та обліку водоспоживання та водовідведення на ПСП "Шахта" Піонер".

Пунктом 1.6 договору сторони узгодили, що установка вузлів обліку вважається закінченою, з моменту закінчення пусконалагоджувальних робіт.

ТОВ "Енергетичний консалтинг" зазначає, що ТОВ "НВП" Водомер" зобов'язання за договором виконано неповністю, а саме частково виконано проектну документацію на загальну суму 79200 грн. та поставлене обладнання на загальну суму 422400 грн., з яких ТОВ "Енергетичний консалтинг" було сплачено: 21 600грн. за виконання проектної документації та 306823,20 грн. за поставлене обладнання.

За твердженням ТОВ "Енергетичний консалтинг", роботи, передбачені спірним договором ТОВ "НВП" Водомер" виконані не в повному обсязі, а саме не виконано шеф - монтажні роботи по встановленню вузлів обліку, що і стало підставою для звернення ТОВ "Енергетичний консалтинг" до суду із позовом про розірвання договору, та стягнення сплачених за виконання робіт та поставлене обладнання сум та нарахованих згідно з п. 5.8. договору штрафу та пені.

У свою чергу, ТОВ "НВП" Водомер" у зустрічному позові зазначає, що за умовами договору передбачалось поетапне виконання робіт зі сторони відповідача, та їх оплата з боку замовника - ТОВ "Енергетичний консалтинг" у строки, визначені договором.

На виконання умов договору ТОВ "Водомер" частково виконало зобов'язання, а саме у три етапи: виконано роботи, про що свідчать 2 акти про надання послуг та поставлене обладнання, які оплачені ТОВ "Енергетичний консалтинг" частково, що зумовило звернення до суду із зустрічним позовом про стягнення залишку заборгованості за вказаними виконаними етапами та нарахованих сум пені, інфляційних та 3% річних на залишок заборгованості.

Задовольняючи позов в частині розірвання спірного договору та стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача штрафу за невиконання робіт у розмірі 1188 грн, пеню у розмірі 162280,80 грн, суд першої інстанції виходив з наступного.

У відповідності до укладеного між сторонами договору, ТОВ "НВП "Водомер" був зобов'язаний виконати роботи та надати послуги (розробити проектну документацію виконати роботи по шефмонтажу та пусконалагоджувальні роботи; здійснити поставку необхідного обладнання) замовнику - ТОВ "Енергетичний консалтинг". У свою чергу, замовник повинен був оплатити вартість виконаних робіт в порядку та умовах визначених вказаним договором.

Вартість відповідних робіт та послуг, а також вартість поставки обладнання була погоджена сторонами у специфікації до договору та склала 660 000 грн.

ТОВ "Енергетичний консалтинг" просить розірвати договір, у звязку з порушенням його істотних умов - несвоєчасного виконання робіт та невиконання п.1.2.2. договору.

Згідно п. 11.1 договору, даний договір вступає в законну силу в день його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014р., але не менш строку повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе обов'язків.

Відповідно п. 11.2. договору, у випадках, не передбачених умовами даного договору, дострокове розірвання договору допускається тільки за згодою обох сторін, або у випадках, прямо передбачених законами України.

Суд першої інстанції у рішенні зазначив, що умови договору ТОВ "НВП" Водомер" на даний час останнім не виконані, ТОВ "Водомер" не здійснив роботи в повному обсязі, що є порушенням істотних умов договору, а тому дійшов висновку, що позовна вимога позивача щодо розірвання договору №81 від 07 серпня 2014 року укладеного між ТОВ "Енергетичний консалтинг" та ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Водомер" є такою, що підлягає задоволенню.

Однак, з таким висновком господарського суду не може погодитись колегія суддів апеляційного суду, з огляду на те, що рішення суду в даній частині суперечить вимогам ст. 651 Цивільного кодексу України та не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначається в Постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі N 6-75цс13 та листі Верховного Суду України від 01.02.2014 року - оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лите наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця міме тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Отже, розірвання договору за рішенням суду у зв'язку з істотністю порушення його умов допускається лише за наявності встановлених судом критеріїв у їх сукупності такі як: наявність істотності порушення умов договору; наявність шкоди завданої стороні, у зв'язку з порушенням умов договору; наявність суттєвої різниці між тим що сторона розраховувала отримати та фактично отриманим.

Однак, позивачем (за первісним позовом) не було надано суду жодного допустимого та належного доказу, в розумінні ст. 34 ГПК України, на підтвердження факту заподіяння йому шкоди у вигляді реальних збитків чи упущеної вигоди з боку ТОВ «НВП «Водомер», не надано обґрунтованого розрахунку їх розміру, а також інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог, відносно істотного порушення умов договору.

Окрім цього, ТОВ «НВП «Водомер» зазначає і з цим погоджується колегія суддів, що позивачем не доведено факту того, що позивач значною мірою позбувся того, на що він розраховував при укладенні договору, оскільки ТОВ «НВП «Водомер», виконуючи належним чином умови договору, виконав: роботи по виготовленню проектної документації (п.1.1. договору) в повному об'ємі; здійснив поставку обладнання (п. 1.2.1 договору) в повному об'ємі; частково виконав роботи по шефмонтажу пусконалагодженню обладнання (п. 1.2.2 договору) а саме, з 22 точок обліку, ТОВ «НВП «Водомер» виконав шефмонтажні роботи на 13 точках обліку, та на 3 точках виконав роботи по пусконаладці обладнання.

Більш того, факт виконання відповідачем робіт по шефмонтажу та пусконаладці - був визнаний представником позивача в повному обсязі, та доведений до відома суду шляхом подачі представником позивача заяви про зменшення позовних вимог до ТОВ «НВП «Водомер», у зв'язку з визнанням ним виконання вищевказаних робіт.

Однак, суд першої інстанції не відобразив цього факту в оскаржуваному рішенні.

Як, неодноразово наголошувалося представником відповідача під час розгляду справи в суді першої інстанції, зупинення виконання робіт по шефмонтажу та пусконаладці зумовлювалось грубим та систематичним невиконання зі сторони позивача умов договору, в частині вчасності та повноти оплати за фактично виконані роботи (по попереднім етапам) та поставлене обладнання, а також не виконання позивачем підготовчих будівельних робіт по підготовці майданчиків для здійснення робіт по шефмонтажу та пусконаладці.

Відповідач, неодноразово направляв на адресу позивача листи (наявні в матеріалах справи), в яких повідомляв останнього про неможливість продовження виконання робіт по шеф-монтажу обладнання (3 етап робіт), у зв'язку з тим, що позивач не забезпечив проведення необхідних підготовчих будівельних робіт, а саме не забезпечив будівництво вимірювальних колодязів, прокладку кабельних трас, риття траншей, установку опор, і т.д., у зв'язку з чим відповідач позбавлений можливості виконати необхідний обсяг робіт у строки передбачені умовами договору.

У зв'язку з тим, що ТОВ «Енергетичний консалтинг» не погасило заборгованість, яка виникла на момент виконання відповідачем шефмонтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також не виконало необхідних підготовчих будівельних робіт ТОВ «НВП «Водомер» призупинив виконання робіт до повного погашення заборгованості з боку позивача.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Стаття 856 Цивільного кодексу України містить аналогічні права підрядника (ТОВ «НВП «Водомер») у відповідності до якої - якщо замовник (тобто ТОВ «Енергетичний консалтинг») не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв'язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

Окрім того, ТОВ "Енергетичний консалтинг" просить стягнути з відповідача ТОВ "НВП" Водомер" суму сплачених коштів: за поставлене обладнання у розмірі 306823,20 грн. та за виготовлення технічної документації у розмірі 21600 грн.

Згідно з п.3.2. договору передача обладнання підрядником ТОВ "НВП" Водомер" на склад замовника ТОВ "Енергетичний консалтинг" здійснюється по видатковій накладній, а замовник зобов'язаний видати довіреність на прийомку матеріальних цінностей. При прийомці обладнання складається акт прийому передачі обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.5.9. договору, розрахунки за поставлене обладнання, здійснюється замовником ТОВ "Енергетичний консалтинг" шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника ТОВ "НВП" Водомер" протягом 10 (десяти) робочих днів з дати поставки відповідної партії обладнання на підставі отриманого рахунку. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку замовника ТОВ "Енергетичний консалтинг".

Судом встановлено, що ТОВ "НВП" Водомер" було здійснено поставку обладнання на загальну суму 422400 грн., що підтверджується видатковими накладними: №213 від 12.09.2014р. на загальну суму 144300,00 грн..; №260 від 03.11.2014р. на загальну суму 232176,00; №270 від 17.11.2014р. на загальну суму 45924,00. Тобто не сплаченою за обладнання ТОВ "Енергетичний консалтинг" залишилась сума у розмірі 75341,55 грн.

Вказаний товар був прийнятий представником ТОВ "Енергетичний консалтинг" на підставі довіреностей № 140 від 12.09.2014р., № 173 від 30.10.2014р., № 183 від 14.11.2014р.

Будь-яких претензій, відносно кількості та якості поставленого обладнання, на момент подачі позову від ТОВ "Енергетичний консалтинг" до ТОВ "НВП" Водомер" не надходило. Отримання обладнання від ТОВ "НВП" Водомер" не заперечувалось представником ТОВ "Енергетичний консалтинг".

Також, місцевим господарським судом встановлено, що ТОВ "Енергетичний консалтинг" прийнято роботи, виконані ТОВ "НВП" Водомер", що підтверджується: актами про надання послуг: №202 від 03.09.2014р. на суму 21600 грн. та №250 від 27.10.2014р. на суму 57600 грн., підписані з боку ТОВ "Енергетичний консалтинг" та проведенням часткової оплати робіт у розмірі 21600 грн.

Враховуючи вищенаведене та те, що ТОВ "НВП" Водомер" здійснено поставку обладнання на виконання умов договору, яку ТОВ "Енергетичний консалтинг" прийнято та частково оплачено, та те, що зобов'язання по розірваному договору припиняються на майбутнє, суд вважає позовну вимогу ТОВ "Енергетичний консалтинг" про стягнення з відповідача сплачених коштів: за поставлене обладнання у розмірі 306823,20 грн. та виконану документацію у розмірі 21600,00 грн. безпідставною та необґрунтованою, відповідно до цього у задоволенні даної позовної вимоги відмовив, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Позивачем (за первісним позовом) заявлено до стягнення з відповідача (за первісним позовом) штраф за невиконання робіт у строки у розмірі 1188 грн. та пеню у розмірі 162280,80 грн.

Відповідно до п. 8.7 договору, у випадку порушення ТОВ "НВП" Водомер" (підрядник) строків виконання робіт по влаштуванню вузлів обліку, підрядник виплачує замовнику неустойку у вигляді штрафу в розмірі 0,5 % від вартості невиконаних робіт. У випадку порушення підрядником своїх зобов'язань відповідно до цього пункту більше ніж 10 (десять) календарних днів, підрядник додатково сплачує неустойку в розмірі 0,1 % від вартості виконаних в термін робіт за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується ТОВ "НВП "Водомер" на час розгляду справи роботи по договору не виконані, перевіривши нарахування ТОВ "Енергетичний консалтинг" штрафу та пені, суд попередньої інстанції вважає дану позовну вимогу ТОВ "Енергетичний консалтинг" обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваному рішенні не наведено детального розрахунку за який саме період та за які конкретно невиконані роботи згідно до умов спірного договору, стягуються штрафні санкції з ТОВ «НВП «Водомер».

Поряд з цим, у відповідності до ст. 230 ГПК України - штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 256 ЦК України передбачено - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч.5 ст. 261 ЦК України - за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, якщо виходити зі змісту позовної заяви ТОВ «Енергетичний консалтинг» перебіг строку позовної давності почався з 09.11.2014 року.

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «НВП «ВОДОМЕР» про розірвання договору № 81 від 07.08.2014 року та стягнення сум неустойки /штрафу та пені/ лише 22.10.2016 року, тобто з пропущенням строку позовної давності визначеної діючим законодавством України, з огляду на що вказані позовні вимоги колегія суддів вважає безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо заяви з приводу пропуску позивачем строків позовної давності в частині стягнення з ТОВ «НВП «Водомер» сум штрафних санкцій за спірним договором, слід зазначити, що відповідно до п.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Пунктом 2.2. вищевказаної постанови передбачено, що за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Однак, суд першої інстанції, в порушення вимог законодавства України, в оскаржуваному рішенні не навів підстав для незастосування до спірних правовідносин строку позовної давності для стягнення з відповідача сум штрафних санкцій, та безпідставно задовольнив позовні вимоги ТОВ «Енергетичний консалтинг» в цій частині.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позов в частині стягнення з відповідача (за первісним позовом) штрафу за невиконання робіт у строки у розмірі 1188 грн. та пені у розмірі 162280,80 грн є необґрунтованими, а рішення незаконним.

Стосовно зустрічних позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до специфікації до договору №81 від 07 серпня 2014 року, позивач був зобов'язаний виготовити проектні роботи на 22 точках обліку. Вартість робіт по виготовленню технічної документації за одну точку обліку становила 3600,00грн., що разом становило 79200,00 грн.

Договір укладений між позивачем (за первісним позовом) та відповідачем (за первісним позовом) є договором підряду.

Роботи по виготовленню проектної документації були виконані позивачем у два етапи: на 6-ти точках обліку, загальною вартістю 21600,00 грн. та на 16 точках, загальною вартістю 57600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи виконані ТОВ "НВП" Водомер" роботи ТОВ "Енергетичний консалтинг" були прийняті, про що були підписані акти про надання послуг: №202 від 03.09.2014р. на суму 21600,00 грн. та №250 від 27.10.2014р. на суму 57600,00 грн.

У відповідності до п.5.10 договору, розрахунки за виконані роботи по монтажу вузлів здійснюється ТОВ "Енергетичний консалтинг" шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника ТОВ "НВП" Водомер" протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін актів виконаних робіт з на підставі отриманого рахунку. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з особового рахунку замовника ТОВ "Енергетичний консалтинг".

За виконані проектні роботи датою оплати ТОВ "Енергетичний консалтинг" були наступні дати: згідно акту про надання послуг №202 від 03.09.2014р. - 14.09.2014 року; згідно до акту про надання послуг №250 від 27.10.2014р. - 08.11.2014 року.

ТОВ "Енергетичний консалтинг" здійснив перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "НВП" Водомер": в розмірі 116130,00 грн. згідно платіжного доручення №44 від 27.10.14р., та в розмірі 49770,00 грн. згідно платіжного доручення №1 від 21.01.2015р.

Таким чином, проектні роботи були оплачені ТОВ "Енергетичний консалтинг" частково у розмірі 21600,00 грн. та із прострочкою платежу, що не заперечувалось ТОВ "Енергетичний консалтинг". Тобто, неоплаченою ТОВ "Енергетичний консалтинг" залишись сума оплати вартості робіт у розмірі 57600 грн.

Під час розгляду первісного позову, суд дійшов висновку про часткову оплату ТОВ "Енергетичний консалтинг", не оплаченою залишилась сума у розмірі 75341,55 грн.

Враховуючи вказані обставини та те, що ТОВ "Енергетичний консалтинг" визнав свій обов'язок щодо оплати виконаних ТОВ "НВП" Водомер" робіт та частково не оплатив вартість поставленого обладнання, суд попередньої інстанції дійшов обґрунтованого, на думку судової колегії, висновку про те, що позовна вимога ТОВ "НВП "Водомер" в частині стягнення коштів з ТОВ "Енергетичний консалтинг" за виконання робіт в сумі 57600 грн. та сума заборгованості за поставлене обладнання у розмірі 75341,55 грн. правомірна і така, що підлягає задоволенню.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення господарського суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі №922/3660/16 в частині задоволення первісного позову з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі №922/3660/16 в частині задоволення первісного позову скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний консалтинг до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Водомер про розірвання договору №81 від 07.0.82014 року відмовити в повному обсязі.

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 19 грудня 2016 року по справі №922/3660/16 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 10.04.2017 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Хачатрян В.С.