ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р.Справа № 922/138/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ДП "Благодатне" , с. Благодатне
до ТОВ "ВС Благодатний", с. Благодатне третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство Аграрної політики та продовольства України, м. Київ
про витребування майна
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1І, довіреність № б/н від 18.10.16р.;

відповідача - не з'явився;

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ДП "Благодатне" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "ВС Благодатний" в якій просить зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (, вул. Жовтнева 16, сел. Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461), повернути за актом прийому - передачі Державному підприємству "Благодатне" (код ЕДРПОУ 22994509, вул. Жовтнева 16, сел. Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461):

- Нежитлову будівлю літ. А-2 (контора), що розташована по вул. Жовтнева 16, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю критий тік №1 літ. Б-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю критий тік №2 ліг. К-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю зерносховище №1 літ. В-1, розташоване по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю зерносховище №2 літ. А-1, розташоване по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю склад літ. Н-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю корівник №1 літ. Ж-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю корівник №2 літ. 3-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю телятник літ, Є-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю навіс для сільськогосподарської техніки літ. С-1, розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461.

- Нежитлову будівлю гараж літ. Р-1, розташований по вул. Жовтнева 1 8, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

- Нежитлову будівлю (ремонтно-механічну майстерню) літ.П-1, розташовану по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461.

Ухвалою суду від 25.01.16р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

26.01.16р. позивачем було надано до суду докази сплати судового збору за подачу позовної заяви.

10.02.16р. представник відповідача надав письмові пояснення по справі в яких відповідач не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити в їх задоволенні, посилаючись на нижченаведене.

Згідно п. 4.1 договору довірчого управління майном № 8 від 25.04.08 року, сторони узгодили, що підписання договору, з зазначеним в ньому переліком майна (п.1.2 договору), є фактом прийому-передачі майна установником довірчому управителю.

Таким чином, підписуючи договір, позивач передав відповідачу зазначені в договорі будівлі та споруди. Виконуючи умови договору, відповідач, за свої кошти, робив благоустрій прилеглої території, ремонт та дезінфекцію зерносховища, відремонтував вагову, це підтверджується платіжними документами, що додані до даних письмових пояснень.

Позивач не є власником майна, щоб витребовувати його в порядку ст. 387 ЦК України, про що зазначається у довідках з інформаційного Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 52842433 від 09.02.2016 року, вбачається наступне:

- нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Харківська обл., Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева, буд. 16 - належать на праві власності Державі Україні, в особі Міністерства оборони України в господарському віданні військового радгоспу "Благодатний";

- комплекс, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева, буд. 18 - належить на праві власності Державі Україні, в особі Міністерства оборони України в господарському віданні військового радгоспу "Благодатний";

- квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - належить на праві власності Державі Україні, в особі Міністерства оборони України в господарському віданні військового радгоспу "Благодатний".

Також, в своїх поясненнях відповідач зазначив, що це підтверджується документом про право власності на нерухоме майно від 19.11.2008 року, виданого виконкомом Комсомольської селищної ради.

Тому, відповідач вказує, що вищевикладене унеможливлює застосування до спірних правовідносин норм ст.387 ЦК України.

Відповідно до ст. 204 ЦК України: "Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним".

З огляду на вищевикладене, враховуючи дійсність договору, відповідач вважає, що позивачем невірно обраний спосіб судового захисту, а саме пред'явлено позов про витребування майна, а не позов про визнання недійсним договору довірчого управління майном № 8 від 25.04.08 року з застосуванням механізму реституції.

Також, відповідач вважає, що не є правомірним і посилання позивача на преюдиціальний характер обставин для даної справи встановлених рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 59/133-10 від 7.06.2010 року. Рішенням Господарського суду Харківської області від 17 січня 2012 року у справі № 5023/10301/11 (суддя Інте Т.В.) визнано договір довірчого управління майном №8 від 25.04.08р., укладений між військовим радгоспом "Благодатний" () та ТОВ "ВР Благодатний" () дійсним. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03 вересня 2013 року у справі № 5023/10301/11 в задоволені заяви ДП "Благодатне" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2012 року по справі № 5023/10301/11 - відмовлено, а рішення залишено без змін. Рішення Господарського суду Харківської області від 17.01.2012 року по справі № 5023/10301/11 за позовом ТОВ "ВС Благодатний" до ДП "Благодатне" про стягнення коштів залишено без змін. Відповідач наголошує, що рішенням Господарського суду Харківської області від 17 січня 2012 року у справі № 5023/10301/11 встановленні обставини, щодо правомірності договору вимогам закону, в тому числі і при його виконанні. При цьому, відповідач зазначає, що це кореспондується з правовим позиціями, викладеними в п.2.6. абз. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", тобто преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

01.03.16р. представник позивача надав заяву про відмову від позову, яка підписана директором позивача - ОСОБА_2, якого поновлено на посаді директора позивача рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.02.16р., про що внесено відповідні відомості до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань (станом на 26.02.16р.).

Ухвалою суду від 04.03.16р. за клопотанням представника позивача провадження у справі № 922/138/16 було зупинено до розгляду Вищим спеціалізованим судом України касаційної скарги по справі №638/15515/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про визнання незаконним наказу №183 від 31 серпня 2015 року Міністра аграрної політики та продовольства України про звільнення з посади виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Благодатне".

27.02.17р. від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження по справі в якому вказав, що 23 листопада 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України було задоволено касаційні скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України та ОСОБА_3 по справі №638/15515/15-ц. Рішення апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2016 року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року скасовано, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 про поновлення на посаді директора Державного підприємства "Благодатне" було відмовлено, залишено в силі.

Ухвалою суду від 16.03.17р. провадження по даній справі поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 16.03.17р. о 14:00 годині.

27.03.17р. представник позивача надав заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Суд, розглянувши дану заяву, відмовляє в її задоволенні у зв`язку з тим, що 26.01.17р. позивачем було надано до суду оригінал квитанції №15012580 від 26.01.16р. про сплату судового збору в сумі 9600,00 грн., що підтверджує сплату судового збору по даній справі у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 27.03.17р., заперечував проти заяви про відмову від позову. Підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 27.03.17р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник 3-ї особи в судове засідання 27.03.17р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Як було зазначено вище, 01.03.16р. представником позивача надано заяву про відмову від позову, яка підписана директором позивача - ОСОБА_2, якого, на той час було поновлено на посаді директора ДП "Благодатне" рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.02.16р. (справа №638/15515/15-ц).

Втім, станом на теперішній час, Вищим спеціалізованим судом України 23.11.16р. касаційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, рішення апеляційного суду Харківської області від 15.02.16р. - скасовано та залишено в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.15р., яким було відмовлено в задоволенні позову.

Таким чином, судом перевірено повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від позову, а саме особу - ОСОБА_2, та суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження повноважень щодо підписання такої заяви саме ОСОБА_2, - на теперішній час не надано.

Тому, господарський суд, розглянувши заяву позивача про відмову від позову (вих. №01/03-04 від 01.03.16р.) (а.с. № 182-183 том 1), підписану директором ДП "Благодатне" ОСОБА_2, відмовляє в її задоволенні, у зв`язку з тим, що дану заяву підписано не уповноваженою особою.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Державне підприємство "Благодатне" (позивач) - є державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Судом встановлено, що твердження відповідача про те, що третя особа Міністерство аграрної політики та продовольства України не є власником спірних нежитлових будівель та споруд, які є предметом позову, не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах, оскільки із змісту наявного в матеріалах справи розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 року № 883-р цілісний майновий комплекс державного підприємства "Благодатне" МО України було передано до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

25.04.2008 року між ДП "Благодатне" (позивач) та ТОВ "ВС Благодатний" (відповідач) було підписано договір довірчого управління майном № 8 (далі - договір), за умовами п.п. 1.1 якого позивач, як засновник управління, передає відповідачеві, як довірчому керуючому, в довірче управління майно, площі та перелік якого зазначено в пункті 1.2 договору, а довірчий керуючий приймає це майно та зобовязується здійснювати управління ним.

Пунктом 1.2. договору визначено, що майном є наступні площі будівель та споруд та території, прилеглі до них:

-Приміщення на першому та другому поверхах контори площею 400 м.кв.;

-Площа в критому току №1, літ. "Б-1" площею 1713, 0 м.кв.;

-Площа в критому току №2, літ. "К-1" площею 4759, 5 м.кв.;

-Площа в зерносховищі №1, літ. "В-1" площею 1377, 7 м.кв.;

-Площа в зерносховищі №2, літ. "А-1" площею 1431, 2 м. кв.;

-Площа в складі літ. "Ж-1" площею 1835, 8 м. кв.;

-Площа в корівнику літ. "З-1" площею 1663, 4 м.кв.;

-Площа в телятнику "Є-1" площею 168, 4 м.кв.;

-Площа під навісом для с/г техніки літ. "С-1" площею 1116, 5 м. кв.;

-Площа в гаражі літ "Р-1" площею 2133, 5 м.кв.;

-Площа в ремонтно-механічній майстерні літ. "П-1" площею 701, 5 м.кв.

Згідно пункту 4.1. договору, підписаний договір із зазначеним переліку майна, що передається, вважати фактом приймання передачі майна засновником управління довірчому керуючому.

Відповідно до п.п. 6.2.1 договору він набирає чинності з 25 квітня 2008 року та діє до 01 вересня 2027 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 4 ГПК України, господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Пунктом другим статті 1031 ЦК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Пунктом третім статті 640 Цивільного кодексу України внормовано, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже, законодавцем визначено, що набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Таким чином, для набрання договором довірчого управління майном, предметом якого є нерухоме майно, чинності необхідна наявність таких юридичних фактів:

- нотаріальне посвідчення договору;

- спеціальна державна реєстрація договору.

Пунктом 2 статті 220 Цивільного кодексу України визначено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Господарським судом враховано, що в матеріалах справи наявне рішення господарського суду Харківської області від "17" січня 2012 року по справі №5023/10301/11, яким договір довірчого управління майном №8 від 25.04.2008р. було визнано дійсним.

Однак, чинне законодавство України не містить норму, якою б не вимагалася або скасовувалася, передбачена статтею 640 ЦК України, необхідність проведення подальшої державної реєстрації договорів довірчого управління нерухомим майном.

Втім, докази на підтвердження факту проведення державної реєстрації договору довірчого управління майном №8 від 25.04.2008р в матеріалах справи відсутні. Таким чином, вищевказаний договір був визнаний чинним, але не був зареєстрованим у встановленому законом порядку.

З огляду на вищевикладене, твердження відповідача про те, що, оскільки рішенням Господарського суду Харківської області від "17" січня 2012 року по справі №5023/10301/11 договір довірчого управління майном №8 від 25.04.2008р. визнано дійсним, тому перелічені в позові нежитлові будівлі та споруди на законних підставах перебувають у ТОВ "ВС Благодатний", є помилковим.

З урахуванням зазначених норм матеріального права, оскільки договір не є зареєстрованим, тому відповідач ТОВ "ВС Благодатний" не може вважатись правомірним набувачем права довірчого управління нерухомим майном.

Сторонами договору не дотримано усіх вимог (немає двох складових), передбачених статтями 640 та 1031 Цивільного кодексу України, оскільки після підписання договору сторонами не було проведено належним чином його державну реєстрацію.

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України, докази подаються сторонами, іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За змістом статті 33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів в підтвердження наданих заперечень, позовні вимоги є законними та обгрунтованими, такими що не спростовані відповідачем, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України; ст.ст. 203, 204, 210, 220, 640, 1031 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 179, Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (, вул. Жовтнева 16, сел. Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461) повернути за актом приймання-передачі Державному підприємству "Благодатне" (, вул. Жовтнева 16, сел. Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461):

- Нежитлову будівлю літ. "А-2" (контора), що розташована по вул. Жовтнева 16, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю критий тік №1 літ. "Б-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю критий тік №2 літ. "К-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю зерносховище №1 літ. "В-1", розташоване по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю зерносховище №2 літ. "А-1", розташоване по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю склад літ. "Н-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю корівник №1 літ. "Ж-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю корівник №2 літ. "З-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю телятник літ, "Є-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю навіс для сільськогосподарської техніки "С-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461.

-Нежитлову будівлю гараж літ. "Р-1", розташований по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461;

-Нежитлову будівлю (ремонтно механічну майстерню "П-1"), розташовану по вул. Жовтнева 18, в селищі Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний" (, вул. Жовтнева 16, сел. Благодатне, Зміївський район, Харківська область, 63461) на користь Державного підприємства "Благодатне" (63461, Харківська область, Зміївський район, с. Благодатне, вул. Жовтнева, буд.16, код 22994509) витрати по сплаті судового збору в розмірі 9500,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_4