ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2017 р. Справа № 911/390/17

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 віктора Володимировича, м. Фастів

до відповідача публічного акціонерного товариства Київобленерго, м. Вишневе Києво-

Святошинського району

про визнання недійсними актів.

Суддя О.В. Конюх;

з участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто; ОСОБА_2, уповноважений, довіреність від

20.03.17 №389; ОСОБА_3, уповноважений, довіреність від 20.03.2017 №112;

від відповідача: ОСОБА_4, уповноважений, довіреність від 11.04.2016 №70;

ОСОБА_5, уповноважена, довіреність від 24.01.2017 №19

СУТЬ СПОРУ:

позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 09.02.2017 до відповідача публічного акціонерного товариства Київобленерго, м. Вишневе Київської області, в якій просив суд визнати недійсними та скасувати акти про порушення від 02.12.2013 №К026063 та від 03.12.2013 №К026065, складені працівниками Фастівського РП ПАТ «Київобленерго».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії №0745 від 19.02.2009, під час виконання якого, а також при вирішенні питань, що не обумовлені договором, сторони зобовязалися керуватися чинним законодавством та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

02.12.2013 та 03.12.2013 представниками відповідача без дозвільного документу на проведення перевірки, без повідомлення позивача як споживача було проведено перевірку на обєктах приватної власності позивача та складено ОСОБА_6 про порушення від 02.12.2013 №К026063 та від 03.12.2013 №К026065, в яких зазначено про пошкодження споживачем приладів обліку та індикаторів магнітного впливу.

Позивач твердить, що в порушення пункту 4.1 ПКЕЕ перевірка була проведена без присутності позивача, однак в акті від 02.12.2013 №К026063 було неправдиво зазначено, що споживач був присутній при проведенні перевірки та відмовився від підписання акту, а в акті від 03.12.2013 №К026065 неправдиво було зазначено, що споживач був присутній та підписав акт. Позивач стверджує, що акти не підписував, а свій підпис на акті вважає сфальсифікованим.

Під час перевірки прилади обліку були демонтовані та упаковані у сейф-пакети. Позивач, звертаючи увагу на те, що номер сейф-пакета, у який було упаковано лічильник 03.12.2013, передує номеру сейф-пакета, у який було упаковано лічильник 02.12.2013, а опис обєктів дослідження, направлених на експертизу, відрізняється від даних, зазначених в оспорюваних актах, робить висновок про те, що надані на експертизу прилади обліку під час перебування у відповідача зазнали несанкціонованого втручання, у звязку з чим дані експертизи не визнає.

Як в оспорюваних актах, так і у висновку експертизи не зазначено про жодні пошкодження приладів обліку, крім пошкодження магнітних пломб (індикаторів магнітного впливу). Позивач твердить, що зазначені індикатори могли бути пошкоджені у будь-який момент за будь-яких обставин, в тому числі під час встановлення лічильників, або під час піврічного перебування лічильників у відповідача після їх демонтажу до їх направлення в експертну установу. На підставі викладеного позивач просить суд визнати недійсними та скасувати акти про порушення від 02.12.2013 №К026063 та від 03.12.2013 №К026065, складені працівниками Фастівського РП ПАТ «Київобленерго».

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.02.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/390/17 та призначено розгляд справи на 27.02.2017. Цією ж ухвалою суд звертав увагу позивача на те, що частиною 2 ст. 237 ГК України передбачено право заінтересованої сторони у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції. Разом із тим, оскаржувані позивачем акти про порушення від 02.12.2013 №К026063 та №К026065 лише фіксують зміст порушення. В розумінні ст.ст. 235, 236 ГК України застосуванням оперативно-господарської санкції є лише рішення комісії по розгляду зазначених актів.

Ухвалою від 27.02.2017 розгляд справи було відкладено на 20.03.2017.

20.03.2017 від позивача надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що акти про порушення є носієм відображення фактичних обставин перевірки та фіксування порушення. Обставини, викладені в актах про порушення, та зафіксовані в ньому порушення є підставою для застосування постачальником електроенергії Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією. Таким чином у разі викладення недостовірних даних в актах та у разі фіксування в них неіснуючих порушень Методика застосовується до споживача безпідставно та незаконно. Позивач твердить, що саме акт перевірки в такому випадку є першоджерелом порушення прав споживача.

20.03.2017 від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, у яких відповідач просить суд в позові відмовити повністю. Заперечення мотивовані тим, що 02.12.2013 було проведено перевірку на обєкті, що належить позивачу за адресою м. Фастів, вул. Зигмунда Козара 9а між будівлями №9 та №11, під час якої було встановлено пошкодження приладу обліку шляхом впливу постійного магнітного поля, про що свідчив пошкоджений індикатор магнітного впливу. Розрахунковий засіб обліку був демонтований та упакований у сейф-пакет №В00047547, був складений ОСОБА_6 №011390 технічної перевірки розрахункового засобу обліку від 02.12.2013, який був підписаний представниками енергопостачальника та позивачем, а також був складений ОСОБА_6 про порушення №К026063 від підпису якого споживач відмовився.

03.12.2013 було проведено перевірку на обєкті, що належить позивачу за адресою м. Фастів, вул. Зигмунда Козара 10, під час якої було також встановлено пошкодження приладу обліку шляхом впливу постійного магнітного поля, про що свідчив пошкоджений індикатор магнітного впливу. Розрахунковий засіб обліку був демонтований та упакований у сейф-пакет №В00047546, був складений ОСОБА_6 №011391 технічної перевірки розрахункового засобу обліку від 03.12.2013, який був підписаний представниками енергопостачальника та позивачем, а також був складений ОСОБА_6 про порушення №К026065, який був підписаний представниками енергопостачальника та позивачем.

Відповідач також твердить, що висновками експертних досліджень від 15.01.2015 №12419/14-47 та №12421/14-47 було підтверджено факт видозміни пломб під дією магнітного постійного, змінного та електричного поля. Також в експертних висновках зафіксовано деформацію щитків лічильних механізмів, що вказує на дію докладеного зусилля, яке могло відбутись як при натисканні на кришку будь-яким тупим предметом, так і завдяки встановленню достатньо потужного неодимового магніту.

За таких обставин відповідач вважає позов необґрунтованим. Крім того, відповідач заявляє про застосування у справі загального трирічного строку позовної давності в порядку ст.ст. 257, 267 ЦК України. Відповідач твердить, що оскільки позивач власноруч підписав один з оскаржуваних ОСОБА_6, строк на звернення до суду слід рахувати від дати перевірки, а відтак, строк позовної давності сплив у грудні 2016 року.

В судовому засіданні 20.03.2017 розпочато розгляд справи по суті та в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 27.03.2017 у звязку із необхідністю вивчення додатково поданих документів, про що представниками позивача та відповідача було повідомлено особисто під розпис.

27.03.2017 від відповідача надійшли додаткові заперечення на позовну заяву з доданими до них рахунками-фактурами, у яких зафіксовано розмір споживання електроенергії позивачем за період вересень 2013 вересень 2014. Відповідач твердить, що після проведення спірної перевірки та встановлення нових лічильників споживання електроенергії позивачем значно збільшилось. Так, споживання електроенергії позивачем у вересні 2013 1170 кВт.год, у жовтні 2013 1280 кВт.год, у листопаді 2013 1900 кВт.год, у грудні 2013 4 593 кВт.год, у січні 2014 6 300 кВт.год, у лютому 2014 7000 кВт.год, що свідчить про те, що вплив на засоби обліку магнітним полем і як наслідок недоврахування електроенергії, виявлене під час перевірки, дійсно мали місце.

Розглянувши позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Фастів (далі по тексту ФОП ОСОБА_1, споживач), до відповідача Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе Київської області (далі по тексту ПАТ «Київобленерго», постачальник), вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

19.02.2009 між ФОП ОСОБА_1 (споживач) та ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого згідно пункту 1.1 Статуту є відповідач (постачальник) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 0745 (далі Договір), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаної потужністю 8,5 кВт, а споживач оплачує вартість використаної (купленої) ним електроенергії. За умовами Договору:

- Постачальник має право доступу до засобів (систем) обліку електроенергії для зняття показів, проведення їх технічної перевірки, повірки, заміни, ремонту, модернізації, переносу, інших робіт з експлуатації засобів обліку, до пристроїв релейного захисту, автоматики, звязку, які забезпечують регулювання навантаження, до пристроїв, що забезпечують можливість припинення чи обмеження постачання електроенергії, пристроїв компенсації реактивної потужності, електромереж та охоронних зон електромереж постачальника електроенергії, електроустановок споживача для встановлення засобів обліку вимірювання потужності, контролю показників якості електричної енергії для контролю дотримання встановлених режимів споживання електроенергії (пункт 3.1.5 Договору);

- Споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої унаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 05.12.2001 №1197 за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб, споживання електроенергії поза засобами обліку, інших умов, визначених Методикою (пункт 4.2.3 Договору)

- У разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій, чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобовязана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання ОСОБА_6. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акт робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, яка складала акт (пункт 4.4 Договору);

- Облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ (Правила улаштування електроустановок) та ПКЕЕ (Правила користування електричною енергією). У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються розрахунково згідно з вимогами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку №5 (5а) «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (пункт 7.1).

22.04.2012 на обєкті позивача було встановлено розрахунковий засіб обліку - трифазний лічильник №07009918 тип НІК 2301АП3, на який встановлено індикатор магнітного впливу магнітну пломбу М7381477, про що споживачем та енергопостачальником було складено ОСОБА_6 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому копія якого залучена до матеріалів справи.

01.03.2012 на обєкті позивача було встановлено розрахунковий засіб обліку - трифазний лічильник №0539768 тип НІК 2301АП2, на який встановлено індикатор магнітного впливу магнітну пломбу М7205014, про що споживачем та енергопостачальником було складено ОСОБА_6 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому копія якого залучена до матеріалів справи.

02.12.2013 працівниками енергопостачальника було проведено перевірку на обєкті, що належить позивачу за адресою м. Фастів, вул. Зигмунда Козара 9а між будівлями №9 та №11, за результатами якої був складений ОСОБА_6 про порушення №К 026063, у якому зазначено про порушення ПКЕЕ пошкодження приладів обліку, інші дії споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку. В ОСОБА_6 зазначено про пошкодження індикатора впливу магнітного поля (магнітної пломби) М7381477. Також в ОСОБА_6 зазначено, що лічильник знято, упаковано у сейф-пакет №В00047547. На обєкті позивача було встановлено та опломбовано інший лічильник, про що споживачем та енергопостачальником складено та підписано ОСОБА_6 №013202 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб, встановлених на ньому.

03.12.2013 працівниками енергопостачальника було проведено перевірку на обєкті, що належить позивачу за адресою м. Фастів, вул. Зигмунда Козара 10, за результатами якої був складений ОСОБА_6 про порушення №К 026065, у якому зазначено про порушення ПКЕЕ пошкодження приладів обліку, інші дії споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку. В ОСОБА_6 зазначено про пошкодження індикатора впливу магнітного поля (магнітної пломби) М7205014. Також в ОСОБА_6 зазначено, що лічильник знято, упаковано у сейф-пакет №В00047546. На обєкті позивача було встановлено та опломбовано інший лічильник, про що споживачем та енергопостачальником складено та підписано ОСОБА_6 №013203 про передачу на відповідальне зберігання приладу обліку та пломб, встановлених на ньому.

В разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт про порушення (пункт 6.41 ПКЕЕ).

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачеві. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (пункт 6.42 ПКЕЕ).

Рішенням комісії по розгляду ОСОБА_6 №К026063 та №К026065, оформленим протоколом від 06.03.2014 №0098, постачальником за Договором ПАТ «Київобленерго» застосовано до споживача за Договором ФОП ОСОБА_1 оперативно-господарську санкцію у вигляді донарахування вартості недорахованої електичної енергії відповідно до пункту 2.5 Методики, а саме за Актом № К 026063 нараховано 47 607,78 грн. вартості неврахованої електроенергії, а за Актом № К 026065 48 328,94 грн.

Відповідно до ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Частиною 1 ст. 236 ГК України визначено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним.

За змістом статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією (пункт 2.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 16.12.2015 №3 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання").

Відповідно до частини 2 ст. 237 ГК України у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції.

Аналогічна позиція викладена в пункті 6.42 ПКЕЕ, відповідно до якого якщо споживач не згоден з самим фактом порушення, він має право заявити вимоги щодо скасування відповідного рішення комісії енергопостачальника, яким нараховується сума до сплати.

Верховний Суд України у постановах від 29.11.2010 N 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 N 2-24/912-2010, від 16.05.2011 N 2-28/2397-2010 визначив, що визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України.

Разом із тим, у даній справі позивач оскаржує не оперативно-господарську санкцію донарахування постачальником вартості недорахованої електричної енергії за рішенням комісії по розгляду ОСОБА_6 №К026063 та №К026065, оформленим протоколом від 06.03.2014 №0098, а просить суд визнати недійсними та скасувати ОСОБА_6 про порушення №К026063 та №К026065, складені відповідно 02.12.2013 та 03.12.2013.

ОСОБА_6 вимоги не підлягають задоволенню у звязку з тим, що позовна вимога про визнання недійсним акта про порушення не відповідає встановленим способам захисту прав (пункт 2.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 16.12.2015 №3 "Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання").

Так, згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, сам по собі складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил користування електричною енергією є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження як дій лише факту складання такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

ОСОБА_6 може бути надана правова оцінка з точки зору належності їх як доказів під час вирішення повязаних спорів, зокрема при заявленому позові про стягнення недорахованої електричної енергії за рішенням комісії по розгляду ОСОБА_6 №К026063 та №К026065, оформленим протоколом від 06.03.2014 №0098, або про визнання недійсним зазначеного рішення.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.05.2012 у справі № 6-3765вов09.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України та у своїй постанові від 23.12.2014 у справі N 907/1214/13 зазначив, що, враховуючи, що перебіг позовної давності згідно з частиною першою статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, висновок про початок перебігу строку позовної давності від дня, коли позивач довідався про порушення свого права і про особу, яка його порушила, тобто з дня проведення перевірки і складання акта про порушення, є правильним.

За таких обставин відповідач вірно визначив момент початку перебігу строку позовної давності з дня проведення перевірок 02.12.2013 та 03.12.2013.

Разом із тим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (пункт 2.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 N 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

Оскільки суд встановив необґрунтованість заявлених позовних вимог у звязку з їх невідповідністю встановленим способам захисту прав, у суду відсутні підстави для застосування у справі позовної давності, про яку заявлено відповідачем у письмових запереченнях від 20.03.2017 №474.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові фізичній особі ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 06.04.2017.

Суддя О.В. Конюх