ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 квітня 2017 р. Справа № 903/184/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Соціальна сфера"

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору оренди від 31.12.2014 року та виселення з орендованого приміщення

Суддя Костюк С.В

при секретарі Коритан Л.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Приймак Л.Л., довіреність від 04.01.2017 року.

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 07.03.2017 року

Права та обов'язки учасникам судового процесу роз'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Суть: Позивач - ПрАТ "Соціальна сфера" ставить вимогу розірвати договір оренди від 31.12.2014 року, укладений між ПрАТ "Соціальна сфера" та ФОП ОСОБА_1.

При обґрунтуванні заявленої вимоги зазначає, що згідно договору оренди нежитлового приміщення орендодавець (позивач) передав орендарю (відповідач) в тимчасове платне користування виробниче приміщення загальною площею 111 м2 та обладнання (майно), яке знаходиться в даному приміщенні в АДРЕСА_1. Згідно з умовами договору приміщення передається в оренду та повертається орендодавцю по закінченню строку договору на підставі акту прийому-передачі, в якому зазначається перелік (склад) переданого в оренду майна та його вартість (п. 1.2 договору). Пунктом 8.4 договору передбачено, що договір оренди припиняється внаслідок: закінчення строку на який він був укладений; знищення об'єкту оренди; взаємної згоди сторін (якщо одна з сторін в строк за один місяць до закінчення договору оренди письмово не повідомить про закінчення договору, він вважається продовженим на таких же умовах на наступний календарний рік). Оскільки в п.п.1.3 та 8.1 договору не вказано строк його дії, останній вважається укладеним на невизначений строк. В ході господарської діяльності ПрАТ "Соціальна сфера" виникла необхідність розірвання договору оренди, у зв'язку з чим позивач листами № 826/49 від 02.09.2016 року та № 826/58 від 20.12.2016 року письмово попередив відповідача про розірвання договору з 31.12.2016 року, в якому просив звільнити орендоване приміщення, однак відповідач надалі продовжує користуватись орендованим майном. 16.01.2017 року на адресу ФОП ОСОБА_1 було надіслано претензію № 827/01 з вимогою звільнити приміщення на протязі трьох днів, яка залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Відповідач 20.03.2017 року у відзив на позовну заяву зазначає, що вимоги позивача не визнає та просить у позові відмовити. При цьому вказує, що договір оренди від 31.12.2014 року, який хоче розірвати позивач, припинив свою дію 01.03.2016 року, оскільки між сторонами було укладено новий договір оренди від 01.03.2016 року зі строком дії до 31.12.2018 року.

Орендар добросовісно і своєчасно виконує свої зобов'язання за договором, зокрема, сплачує орендну плату, за цільовим призначенням використовує орендоване майно, що підтверджується копіями платіжних доручень по сплаті орендної плати, доданими до відзиву,а тому підстави для дострокового розірвання договору оренди відсутні, як за умовами договору так і нормами ГК України та ЦК України (ст. 291 ГК України, ст. 783 ЦК України).

Посилання позивача на рішення наглядової ради ПрАТ "Соціальна сфера", оформлене протоколом від 23.08.2016 року, вважає безпідставним, оскільки останнє не містись інформації про порушення відповідачем умов договору та не відноситься до об'єкту оренди, так як приміщення автовагової по АДРЕСА_1 не передавалось в оренду відповідачу, об'єкт оренди знаходиться по АДРЕСА_2.

При правовому обґрунтуванні своїх заперечень посилається на норми ст. 283, 284,291 ГК України та ст. 781, 782, 783 795 ЦК України.

Ухвалою суду від 21.03.2017 року зобов'язано позивача обґрунтувати правові підстави розірвання договору оренди з врахуванням відзиву відповідача та доданих до нього матеріалів, надати суду рахунки, які виставлялись ФОП ОСОБА_1 на оплату послуг по договору оренди (п.3.1, 3.2, 3.4), провести взаємозвірку з відповідачем, в акті відобразити суми наданих послуг та їх оплату (взаємозалік), акт взаємозвірки надати суду, надати суду докази, що підтверджують сплату орендної плати та інші витрати за користування орендованим приміщенням.

На виконання ухвали суду позивач подав копії рахунків на оплату за оренду приміщення за 2015-2016 роки та акти звірки взаєморозрахунків.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що вимога про розірвання договору оренди заявлена на підставі ст. 763 ЦК України, на яку зроблено посилання в позовній заяві.

Відповідач в додатковому поясненні від 10.04.2017 року вказує, що у позивача відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди від 01.03.2016 року та виселення відповідача з орендованого приміщення, орендар добросовісно і своєчасно виконує свої зобов'язання за даним договором, а саме сплачує орендну плату та використовує орендоване майно за цільовим призначенням; відсутні підстави для дострокового розірвання договору, наведені у пунктах 3.6, 6.3, 6.4, 8.3, 8.4. Про відсутність заборгованості за оренду приміщення, свідчать підготовлені відповідачем акти звірки, акти були передані для перевірки позивачу.

До пояснення долучає копії платіжних доручень по сплаті орендної плати, рахунки позивача на оплату, податкові накладні та акти виконаних робіт за 2015-2016 роки.

Представник позивача в судовому засіданні заявлену вимогу підтримав та просить позов задоволити, представник відповідача підтримав зазначене у відзиві та просить в позові відмовити із-за його безпідставності.

Як слідує з матеріалів справи, 31.12.2014 року між ПрАТ «Соціальна сфера» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди (а.с.8-9).

Згідно п. 1.1 договору Орендодавець передав, а Орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) виробничі приміщення загальною площею 111 м2 та обладнання, яке знаходиться в цьому приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

По п.1.2 договору майно, що передається в оренду по даному договору, буде використовуватись для зберігання товарів. Майно (приміщення) передається в оренду та повертається Орендодавцю по закінченні даного договору на підставі акта прийому-передачі, в якому зазначається перелік (склад) переданого в оренду майна та його вартість.

Згідно п.1.3 договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 20__р., про що зазначено в п. 8.1. Тобто, згідно з умовами договір укладено на невизначений строк.

По п.2.2, 6.1 сторони визначили, що передача майна в оренду здійснюється по акту прийому-передачі, що є невід'ємною складовою частиною договору. Однак сторони акт приймання-передачі не надали.

Відповідно до п.3.1-3.5 договору розмір орендної плати становить 2602,36 грн. з ПДВ, який коригується на індекс інфляції, підставою оплати є рахунки Орендодавця.

Пунктом 3.6 передбачено, що орендна плата за користування майном сплачується Орендарем на рахунок Орендодавця до 10 числа поточного місяця. Несплата орендної плати протягом 3-х місяців підряд є підставою для розірвання Орендодавцем договору в односторонньому порядку.

Згідно п. 6.3 Орендодавець має право припинити дію договору в односторонньому порядку у разі невиконання Орендарем п. 3.6 договору.

В п.6.4 сторони визначили, що у разі погіршення стану переданого майна в результаті порушення правил його експлуатації Орендарем, або невиконання інших умов договору оренди Орендодавець виступає ініціатором про внесення змін в договір, або дострокове розірвання договору оренди.

Позивач 02.09.2016 року, 20.12.2016 року направив підприємцю листи за № 826/49, № 826/58 про припинення договору оренди та звільнення орендованого приміщення, а 16.01.2017 року претензію за № 827/01.

27.02.2017 року звернувся з позовною заявою про розірвання договору оренди від 31.12.2014 року та виселення підприємця ОСОБА_1 з орендованого приміщення. Підставою дострокового розірвання договору вказує рішення Наглядової ради товариства та зміну істотних обставин та посилається на норми ст. 763 ЦК України.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, що випливають з договору оренди майна.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 3.6 сторони визначили підставу дострокового розірвання договору - несплату протягом 3-х місяців підряд орендної плати.

З наданих сторонами матеріалів вбачається, що платежі за оренду приміщення проводились відповідачем згідно рахунків позивача. В даних рахунках крім орендної плати зазначено плату за оренду землі, інфляційні.

З врахуванням сум зазначених в рахунках позивачем виписувались податкові накладні.

Крім того, між сторонами проводились взаємозвірки по розрахунках, що підтверджено відповідними актами звірки, які підписано позивачем та відповідачем та скріплено їх печатками.

Зокрема, згідно актів звірки від 31.12.2016 року, 31.03.2017 року заборгованість між сторонами відсутня, а тому відсутні підстави розірвання договору на підставі п. 3.6.

В ході розгляду справи відповідач надав суду договір оренди від 01.03.2016 року зі строком дії до 31.12.2018 року, оригінал даного договору оглянуто в судовому засіданні.

Як слідує з п. 3.1 даного договору загальний розмір орендної плати становить 2775,00 грн. в місяць з ПДВ, умови договору аналогічні договору від 31.12.2014 року; кожна сторінка договору підписана сторонами та скріплена їх печатками.

Однак, в рахунках позивача на оплату орендних платежів відсутні посилання на будь-який договір.

За змістом ст. ст. 651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору,якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Згідно ч.2 ст. 763 ЦК України якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Відповідно до ст.ст.32,33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов договору оренди від 31.12.2014 року, які є підставою для його дострокового розірвання за рішенням суду, а також відсутні підстави розірвання даного договору згідно чинного законодавства, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 651, 653, Цивільного кодексу України, ст. 32-34, 44, 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повний текст

рішення складено

12.04.2017

Суддя С. В. Костюк