ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа № 920/1235/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Кладько А.С.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 довіреність №13-802/16д від 14.12.2016 р.

відповідача ОСОБА_2 довіреність б/н від 15.02.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 726 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 16.02.17 р. у справі № 920/1235/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Мегабанк, м. Харків

до Приватного підприємства ВЧС 2016 в особі ліквідатора ОСОБА_3, м. Суми

про визнання кредиторських вимог

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Мегабанк, м. Харків звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив:

1) визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Мегабанк за кредитним договором № 18-06/2012/ГД-02/2012 від 25.12.2012 р. та кредитним договором № 18-01в/2015/ГД-02/2012 від 27.03.2015 р., які станом на 17.11.2016 р. становлять 424018,00 дол. США та 1697827,04 грн. до Приватного підприємства ВЧС 2016;

2) включити до ліквідаційного балансу Приватного підприємства ВЧС 2016 кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Мегабанк в розмірі 424018,00 дол. США та 1697827,04 грн.

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.02.2017 р. у справі № 920/1235/16 позов задоволено. Визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Мегабанк (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30 , рахунок для зарахування коштів № 3739006 у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, код 09804119) за Кредитним договором № 18-06/2012/ГД-02/2012 від 25.12.2012 р. та Кредитним договором № 18-01в/2015/ГД-02/2012 від 27.03.2015 р., які станом на 17.11.2016 р. становлять 424018,00 дол. США, що еквівалентно 11171042 грн. 50 коп. (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча сорок дві гривні 50 коп.) та 1697827,04 грн. (один мільйон шістсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять сім гривень 04 копійок) - штрафу до приватного підприємства ВЧС 2016 (40009, м. Суми, вул. Куликівська, б. 27, ). Включено до ліквідаційного балансу приватного підприємства ВЧС 2016 (40009, м. Суми, вул. Куликівська, б. 27, ) кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Мегабанк (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30 , рахунок для зарахування коштів № 3739006 у ПАТ Мегабанк, МФО 351629, код 09804119) за Кредитним договором № 18-06/2012/ГД-02/2012 від 25.12.2012 та Кредитним договором № 18-01в/2015/ГД-02/2012 від 27.03.2015 р., які станом на 17.11.2016 р. становлять 424018,00 дол. США, що еквівалентно 11171042 грн. 50 коп. (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча сорок дві гривні 50 коп.) та 1 697827,04 грн. (один мільйон шістсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять сім гривень 04 копійок)- штрафу. Стягнуто з Приватного підприємства ВЧС 2016 (40009, м. Суми, вул. Куликівська, б. 27, ) на користь Публічного акціонерного товариства Мегабанк (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30 ) 2756 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване з тих підстав, що кредиторські вимоги позивача до відповідача заявлені у встановлений законодавством строк, а саме до 20.11.2016 р., оскільки надіслані поштою 18.11.2016 р. на адресу відповідача, підтверджені документально, а отже підлягали включенню відповідачем до проміжного ліквідаційного балансу. Проте дана вимога не розглянута відповідачем шляхом прийняття рішення, відповідач не надав аргументованих заперечень, та ін.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Також просить судові витрати пов'язані з розглядом справи стягнути з позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що ліквідатором Приватного підприємства ВЧС 2016 ОСОБА_3 вчинені всі передбачені законодавством дії стосовно порядку припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, та ін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

03.04.2017 р. від відповідача надійшло клопотання про витребування у позивача доказів, а саме: засвідчені незалежним аудитором виписки банку про рух коштів по поточному рахунку ПП «ВЧС 2016» за період з моменту відкриття такого рахунку до 21.11.2016 р.; оригінали розподільчого балансу від 18.05.2016 р., передавального акту від 18.05.2016 р., сальдові відомості від 18.05.2016 р. по рах. 40, 361, 50, 631, 6851, 151 складені ТОВ «Маркетінг Центр LTD»; оригінал конверта цінного листа направленого на імя ліквідатора ПП «ВЧС 2016».

Заявлене клопотання залишено без задоволення з наступних підстав.

Статтею 38 ГПК України передбачено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, сторона яка звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, повинна докладно зазначити: який доказ вимагається, підстави, з яких вона вважає, що ці докази має підприємство чи організація, і обставини, які можуть підтвердити ці докази.

Сторона також, вправі звернутися до господарського суду із клопотанням про витребування доказу, якщо не має можливості самостійно отримати необхідний доказ від особи, в якої він є.

У клопотанні, яке має бути викладене письмово зазначається: який доказ слід витребувати; в якої особи доказ знаходиться; які обставини можуть бути встановлені цим доказом; яке значення для справи має витребуваний доказ; причини, що перешкоджають отриманню доказу; місцезнаходження доказу.

Причинами неможливості самостійного отримання доказу особою, яка бере участь у справі, може бути відмова особи, в якої знаходиться доказ, надати цей доказ, законодавчо встановлена заборона передання певної інформації тощо. Особа, яка звертається з клопотанням про витребування доказу, повинна надати підтвердження того, що їй відмовлено в отриманні доказу, або відсутності відповіді на запит про отримання доказу.

До матеріалів справи та вищезазначеного клопотання відповідачем не надано підтвердження того, що йому відмовлено позивачем в отриманні документів, питання про які ставиться в клопотанні, або відсутня відповідь на запит позивача про отримання цих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, за інформацією отриманою позивачем з офіційного сайту Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua) від 24.10.2016 р. встановлено, що приватне підприємство ВЧС 2016 перебуває з 19.09.2016 р. в стані припинення та встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог 20.11.2016 р.

Дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, містяться в Єдиному державному реєстрі у відповідності до п. 26, ч. 2 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 15.05.2003 р. №755-ІV (із змінами та доповненнями, далі за текстом Закон України № 755).

Згідно з ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

ПАТ Мегабанк у відповідності до вимог ст. 105 Цивільного кодексу України 18.11.2016 р. цінним листом з описом та рекомендованим повідомленням направлено ліквідатору ПП ВЧС 2016 ОСОБА_3 та ПП ВЧС 2016 на адресу 40009, м. Суми, вул. Куликівська, б. 27, заяву про визнання кредиторських вимог від 18.11.2016 р. № 13-9346 (а. с. 37-40).

З матеріалів справи вбачається, Товариством з обмеженою відповідальністю Маркетинг-Центр LTD та ПАТ Мегабанк укладений кредитний договір № 18-06/2012/ГД-12 від 25.12.2012 р. (а. с. 16-19), (далі - договір № 1).

Відповідно до додаткової угоди від 05.06.2016 р. до договору № 1 у звязку з реорганізацією Товариства з обмеженою відповідальністю Маркетинг-Центр LTD та внесенням змін до договору № 1 ПП ВЧС 2016 (позичальник) в подальшому боржник.

Згідно з п. 1.1. договору № 1, з врахуванням додаткових угод до нього, Банк відкрив - боржнику невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 376060,00 доларів США, строком до 30.12.2018 р., на поповнення обігових коштів та погашення кредиторської заборгованості, зі сплатою 9 % річних.

Фактично боржником отримано 376060,00 доларів США, що підтверджується випискою з рахунку № 126.

Відповідно до п. 2.4. договору № 1, з урахуванням додаткових угод до нього, повернення кредиту здійснюється згідно з графіком погашення кредиту, зазначеним у додатковій угоді № 18 від 05.07.2016 р. до договору.

Згідно з п. 4.2.1. договору № 1 боржник зобов'язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 30 грудня 2018 року, згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 4.3.6. договору № 1 кредитор має право у випадку порушення боржником умов кредитного договору достроково вимагати повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих процентів та комісійної винагороди у випадку якщо сталися будь-які зміни в діяльності боржника, які, на думку кредитора, можуть призвести до погіршення його фінансового стану та (або) невиконання ним зобов'язань за договором.

Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на 17.11.2016 р. залишок кредиту боржника за договором № 1 складає 376060,00 дол. США. (триста сімдесят шість тисяч шістдесят доларів США 00 центів) та залишок прострочених процентів за період з 01.09.2016 р. по 31.10.2016 р. включно складає 5734,92 дол. США (п'ять тисяч сімсот тридцять чотири долари США 92 центи).

Відповідно до п. 4.3.1. договору № 1, кредитор має право у випадку порушення боржником умов кредитного договору вимагати його дострокового розірвання, повернення отриманого кредиту та сплати нарахованих процентів і комісійної винагороди зі стягненням штрафу у розмірах, визначених у розділі 7 договорів.

Відповідно до п. 7.1.4.договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплачених процентів за користування кредитом за недотримання строків сплати нарахованих процентів, в порядку передбаченому розділом 5 договору № 1, якщо боржником своєчасно не сплачуються проценти.

Сума штрафу становить: 5734,92 дол. США (10% = 573,49 дол. США (п'ятсот сімдесят три долари США 49 цента), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 15108,98 гри. (п'ятнадцять тисяч сто вісім гривень 98 копійок).

Відповідно до п. 4.2.4. договору № 1, боржник зобов'язався щокварталу, протягом 3 (трьох) робочих днів, наступних за звітним місяцем надавати кредитору довідку про рух грошових коштів по поточних рахунках боржника, відкритих в інших банках та заборгованості за кредитами, отриманими в інших банках.

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.4. договору №1.

У зв'язку з порушенням боржником п. 4.2.4. договору № 1, сума штрафу становить: 376060,00 дол. США (5% = 18 803,00 дол. США (вісімнадцять тисяч вісімсот три долари США 00 цента), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 495377,82 гри. (чотириста дев'яносто п'ять тисяч триста сімдесят сім гривень 82 копійки).

Відповідно до п. 4.2.15. договору № 1, з урахуванням додаткових угод, боржник зобов'язався в строк до 15.01.2016 р. внести зміни до діючих договорів щодо забезпечення виконання зобовязань.

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.15. договору №1.

У зв'язку з порушенням Боржником п. 4.2.15. договору № 1, сума штрафу становить: 376060,00 дол. США (5% = 18803,00 дол. США (вісімнадцять тисяч вісімсот три долари США 00 цента)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 495377,82 гри. (чотириста дев'яносто п'ять тисяч триста сімдесят сім гривень 82 копійки).

Відповідно до п. 4.2.8. договору № 1, боржник зобов'язався з моменту отримання кредиту і до повного його погашення здійснювати всі фінансові операції, пов'язані з підприємницькою та господарською діяльністю, виключно через поточні рахунки, відкриті у кредитора.

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.8. договору № 1.

У зв'язку з порушенням боржником п. 4.2.8. договору № 1, сума штрафу становить: 376 060,00 дол. США (5% = 18 803,00 дол. США (вісімнадцять тисяч вісімсот три долари США 00 цента), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 495 377,82 гри. (чотириста дев'яносто п'ять тисяч триста сімдесят сім гривень 82 копійки).

Загальна сума штрафів у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх обовязків за договором № 1 становить 56982,49 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.11.2016 р складає 1501242,44 грн.

Крім того, між відповідачем (боржником), який є правонаступником прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю МАРКЕТІНГ - ЦЕНТР LTD, та позивачем укладений кредитний договір № 18-01 в/2015/ГД-02/2012 від 27.03.2015 р. (надалі договір № 2) з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 12 від 05.07.2016 р.

Згідно з п. 1.1. договору № 2, з врахуванням додаткових угод до нього, банк відкрив боржнику невідновлювальну кредитну лінію в розмірі 43988,85 доларів США, строком до 24.12.2016 р., на поповнення обігових коштів та погашення кредиторської заборгованості, зі сплатою 9 % річних.

Фактично боржником отримано 43988,85 дол. США, що підтверджується виписками з рахунків № 126 та № 1112.

Відповідно до п. 2.4. договору № 2 з врахуванням додаткових угод до нього, повернення кредиту здійснюється згідно з графіком повернення кредиту, зазначеним у додатковій угоді № 12 від 05.07.2016 р. до договору № 2.

Згідно з п. 4.2.1. договору № 2 з урахуванням додаткових угод, боржник зобов'язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 24 грудня 2016 року, згідно з графіком повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.3.6. договору № 2, кредитор має право у випадку порушення боржником умов кредитного договору достроково вимагати повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих процентів та комісійної винагороди у випадку якщо сталися будь-які зміни в діяльності боржника, які, на думку кредитора, можуть призвести до погіршення його фінансового стану та (або) невиконання ним зобов'язань за договором.

За даними позивача станом на 17.11.2016 р. залишок кредиту боржника за кредитним, договором № 2 станом на 17.11.2016 р. складає 41588,85 дол. США (сорок одна тисяча п'ятсот вісімдесят вісім, доларів США 85 центів) та залишок прострочених процентів за період з 01.09.2016 р по 31.10.2016 р. включно складає 634,23 дол. США (шістсот тридцять чотири долари США 23 центи).

Відповідно до п. 4.3.1. договору № 2, кредитор має право у випадку порушення боржником умов кредитного договору № 2 вимагати його дострокового розірвання, повернення отриманого кредиту та сплати нарахованих процентів і комісійної винагороди зі стягненням штрафу у розмірах, визначених у розділі 7 договору № 2.

Відповідно до п. 7.1.3. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплаченої частини кредиту за користування частиною кредиту понад строку, встановленого графіком повернення кредиту згідно з п. 2.4. та п. 4.2.1. договору № 2, а саме боржником порушується графік погашення кредиту.

Сума штрафу становить 8000,00 дол. США (10% = 800,00 дол. США (вісімсот доларів США 00 центів)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 21 076,54 грн. (двадцять одна тисяча сімдесят шість гривень 54 копійки).

Відповідно до п. 7.1.4. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 10% від суми несвоєчасно сплачених процентів за користування кредитом за недотримання строків сплати нарахованих процентів, в порядку передбаченому розділом 5 договору № 2, а саме боржником своєчасно не сплачуються проценти.

Сума штрафу становить 634,23 дол. США (10% = 63,42 дол. США (шістдесят три долари США 42 цента)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 1670,84 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят гривень 54 копійки).

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.4. договору № 2, а саме боржником щомісяця, протягом 3 (трьох) робочих днів, наступних за звітним місяцем, не надає кредитору довідку про рух грошових коштів по поточних рахунках боржника, відкритих в інших банках та заборгованості за кредитами отриманими в інших банках.

Сума штрафу становить 43988,85 дол. США (5% = 2 199,44 дол. США (дві тисячі дев'яносто дев'ять доларів США 44 цента)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 57 945,74 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять гривень 74 копійки).

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.18. договору № 2, а саме боржником в строк до 15.01.2016 р. не внесені зміни до діючих договорів забезпечення та не укладені нові іпотечні договори.

Сума штрафу становить 43988,85 дол. США (5% = 2 199,44 дол. США (дві тисячі дев'яносто дев'ять доларів США 44 цента)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 57 945,74 грн. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять гривень 74 копійки).

Відповідно до п. 7.1.2. договору, боржник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 5% від суми отриманого кредиту за невиконання п. 4.2.8. договору № 2, а саме боржником з моменту отримання кредиту і до повного його погашення не здійснюються всі фінансові операції, пов'язані з підприємницькою та господарською діяльністю, виключно через поточні рахунки, відкриті у кредитора.

Сума штрафу становить 43988,85 дол. США (5% = 2 199,44 дол. США (дві тисячі дев'яносто дев'ять доларів США 44 цента)), що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 57 945,74 гри. (п'ятдесят сім тисяч дев'ятсот сорок п'ять гривень 74 копійки).

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума штрафів у зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх обов'язків за кредитним договором № 2 становить 7461,74 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 17.11.2016 складає 196 584,60 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 1 та кредитним договором № 2 станом на 17.11.2016 р. складає 424018,00 дол. США (чотириста двадцять чотири тисячі вісімнадцять доларів США 00 центів), що еквівалентно 11171042 грн. 50 коп. (одинадцять мільйонів сто сімдесят одна тисяча сорок дві гривні 50 коп.) та 1697827,04 грн. (один мільйон шістсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять сім гривень 04 копійок) - штрафу.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що кредиторські вимоги позивача до відповідача заявлені у встановлений законодавством строк, а саме до 20.11.2016 р., оскільки надіслані поштою 18.11.2016 р. на адресу відповідача, підтверджені документально, а отже підлягали включенню відповідачем до проміжного ліквідаційного балансу. Проте дана вимога не розглянута відповідачем шляхом прийняття рішення, відповідач не надав аргументованих заперечень, а наявність боргу підтверджується матеріалами справи, та ін.

Суд першої інстанції в рішенні звернув увагу на те, що відповідно до витягу з офіційного сайту Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua) від 15.12.2016 р. зазначено, що 21.11.2016 р. державним реєстратором внесено запис за № 3013972 про припинення юридичної особи, а саме ПП ВЧС 2016 (). Проте, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2017 р. № 228/5 скасовано реєстраційну дію у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно приватного підприємства ВЧС 2016 (код за ) від 21.11.2016 р. № 3013792 Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації, проведену державним реєстратором Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області ОСОБА_4 В матеріалах справи відсутні документи в підтвердження скасування наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2017 р. № 228/5.

Тобто станом на момент прийняття рішення приватне підприємство ВЧС 2016 знаходилося в стані припинення.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, комісія з припинення юридичної особи поміщає в засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторських вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи. Комісія вживає усіх можливих заходів щодо виявлення кредиторів, а також письмово повідомляє їх про припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Цивільний кодекс України передбачає, що розгляд кредиторської вимоги оформлюється відповідним рішенням юридичної особи, що припиняється, яке надсилається кредитору.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія після закінчення строку для предявлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить інформацію про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік предявлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду.

Так, строк для заявлення кредиторами своїх вимог визначений засновниками (учасниками) ПП ВЧС 2016 у рішення про ліквідацію та внесений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - 20.11.2016 р.

Як свідчать матеріали справи, кредиторські вимоги позивача до відповідача заявлені у встановлений законодавством строк, а саме до 20.11.2016 р., оскільки надіслані поштою 18.11.2016 р. на адресу відповідача, та підтверджені документально, а отже підлягали включенню відповідачем до проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Цивільного кодексу України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право до затвердження ліквідаційного балансу юридичної особи звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стосовно доводів відповідача про те, що позивач не належним чином звертався до нього з відповідною заявою, оскільки, рішенням єдиного учасника ПП ВЧС 2016 від 19.09.2016 р. вирішено припинити ПП ВЧС 2016 шляхом його ліквідації та призначити ліквідатором ПП ВЧС 2016 ОСОБА_3 судом встановлено встановлено, що заяви або претензії кредиторів приймаються за адресою 40007 м. Суми, вул. Харківська, б. 42, офіс арбітражних керуючих, протягом 2-х місяців з моменту внесення відомостей про припинення в державний реєстр.

Також відповідач вважає, що будь-якої заяви з кредиторськими вимогами на адресу ліквідатора (40007 м. Суми, вул. Харківська, б. 42, офіс арбітражних керуючих) від ПАТ Мегабанк у визначені законом строки не надходило.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформації на офіційному сайті Міністерства юстиції України Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua) по приватному підприємству ВЧС 2016 (код 40510626) станом на 19.09.2016 р. наявні наступні данні: ліквідація за рішенням власника, Приватне підприємство ВЧС 2016, , місцезнаходження 40009, Сумська облась, місто Суми, вул. Куликівська, б. 27, назва реєстраційної дії 23. Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації, ПІБ ліквідатора ОСОБА_3, дата строк заявлення вимог кредиторами 20.11.2016 р.).

З вищезазначеної інформації, яка зазначена на офіційному сайті і яка є публічною та загальнодоступною, вбачається, що зазначено лише одну адресу ПП ВЧС 2016 - 40009, Сумська область, місто Суми, вул. Куликівська, б.. 27, іншої адреси не зазначено. В матеріалах справи також відсутні документи, які свідчили б про існування іншої адреси відповідача, чи письмові листи від підприємства-боржника чи ліквідаційної комісії на яку саме адресу необхідно звертатися кредиторам.

Таким чином, позивачем надсилалася заява про визнання кредиторських вимог за належною адресою, тобто за юридичною адресою ПП ВЧС 2016, яка міститься в Єдиному державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та безпосередньо в кредитних договорах.

З урахування зазначених обставин факти наявності у відповідача відповідної заборгованості з повернення кредиту, зі сплати процентів та інших нарахувань і санкцій, заявлених позивачем підтверджуються матеріалами справи і відповідачем не спростовані у звязку з чим позовні вимоги правомірно задоволені судом.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Сумської області від 16.02.17 р. у справі № 920/1235/16 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Сумської області від 16.02.17 р. у справі № 920/1235/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.