ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" квітня 2017 р.Справа № 922/745/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-авто", с. Тернова
до Акціонерного товариства закритого типу "Автомар" м. Харків
про стягнення 3292,50 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Авто" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства закритого типу "Автомар" про стягнення заборгованості в сумі 219500,00 грн., яка була встановлена ліквідатором відповідно до даних бухгалтерського обліку. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 березня 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 20 березня 2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.03.2017 року представник позивача надав документи для долучення до матеріалів справи (вх. № 679). Також позивачем було подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017 року розгляд справи було відкладено на 10.04.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 24.03.2017 року представник позивача надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів та просив суд розглядати справу без участі представника позивача (вх. № 9995).

Суд, дослідивши клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача, вважає його таким, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та задовольняє його.

Представник позивача в судове засідання 10.04.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судове засідання 10.04.2014 року не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позов, не надав. На адресу суду повернулась ухвала від 20.03.2017 року з відміткою пошти "адресат не знайдено".

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 березня 2017 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Згідно з ч. 9 ст. 16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч. 1 ст. 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Разом з цим ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство. Зазначені справи відповідно до частини другої статті 4-1 ГПК України розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законами України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та "Про банки і банківську діяльність". Господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними правочинів, вчинених керуючим санацією (ліквідатором); визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2012 року у справі № 5023/1668/11 ТОВ «Інтер-Авто» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 червня 2013 року у справі № 5023/1668/11 припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 та призначено ліквідатором ТОВ «Інтер-Авто» арбітражного керуючого ОСОБА_3.

Як зазначає позивач, виконуючи обов`язки та користуючись правами, наданими арбітражному керуючому ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором було вчинено комплекс заходів з організації ліквідаційної процедури , зокрема 30.07.2014 року від ПАТ «ВТБ Банк» отримано лист щодо направлення запиту до ТОВ «Автосервіс-Т» по дебіторській заборгованості.

У зв`язку з отриманою додатковою інформацією від кредитора (ПАТ «ВТБ Банк»), ліквідатором було встановлено, відповідно до даних бухгалтерського обліку ТОВ «Інтер-Авто», які подавалися 01.08.2008 року до банківських установ, заборгованість АТЗТ «Автомар» перед ТОВ «Інтер-Авто» становила 219500,00 грн.

Отже в даному випадку, предметом розгляду справи є стягнення дебіторської заборгованості в сумі 219500,00 грн. з відповідача.

Враховуючи те, що стосовно позивача порушено справу про банкрутство, то заборгованість у випадку стягнення з відповідача буде направлена на погашення грошових вимог кредиторів боржника (позивача у даній справі).

Отже даний спір стосується питання щодо формування активу боржника, а тому безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інтер-Авто».

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 911/4212/14, відповідно до якої положення ст.ст. 12, 16 ГПК України, в силу приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, застосовуються і до справ про банкрутство, провадження у яких здійснюється за Законом про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин та з огляду на правову позицію Верховного Суду України суд зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство на вимогу ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.01.2017 року по справі № 3346/14.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд вважає, що спори про витребування майна з підстав, передбачених нормами діючого законодавства, вирішуються у межах відповідної справи про банкрутство, оскільки такі спори безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в цій справі. Більше того, суд вважає, що вирішення даного спору поза межами справи про банкрутство може призвести до порушення прав та законних інтересів інших кредиторів, грошові вимоги яких визнано боржником та включено до відповідного реєстру вимог кредиторів у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню господарським судом за правилами позовного провадження і тому таке провадження підлягає припиненню у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 1, 4-1, 12, п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/745/17припинити .

Суддя ОСОБА_4

922/745/17