ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р.Справа № 916/400/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Станковій І.М.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Фонд сприяння добудові» - Трофимчук О.В. - за довіреністю;

від ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - за довіреністю;

від ТОВ «Добробут» - не з'явився;

від ПП «Будівельник» - не з'явився;

від ТОВ «Ремстрой-Україна» - не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд сприяння добудові»

на рішення господарського суду Одеської області від 20 грудня 2016 року

по справі №916/400/16

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Приватне підприємство «Будівельник»;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремстрой-Україна»;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд сприяння добудові»

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів учасників товариства

Сторони та треті особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 04.04.17р. згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

19.02.2016р. ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» (надалі - відповідач, ТОВ «Добробут»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство «Будівельник», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремстрой-Україна», Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд сприяння добудові», в якому просила суд повернути сторони у первісний стан: учасники ТОВ «Добробут» - ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 51%, розмір частки 1402500грн. та ТОВ «Будівельник» з часткою у статутному капіталі 49%, розмір частки 1347500грн., статутний капітал ТОВ «Добробут» 2750000грн., директор - ОСОБА_4, місце реєстрації товариства: 65029, АДРЕСА_1, який існував до вчинення 04.12.2012р. реєстраційної дії за №005754 щодо внесення в єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін до відомостей про ТОВ «Добробут», щодо скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, а саме: визнати недійсними та скасувати всі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут» від 23.01.2013р., оформлені протоколом загальних зборів ТОВ «Добробут» від 23.01.2013р. про продаж приватним підприємством «Будівельник» частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут у розмірі 51% ТОВу «Ремстрой-Україна» та частки у розмірі 49% ТОВу «Фонд сприяння добудові» шляхом укладання договору купівлі-продажу, про виключення Приватного підприємства «Будівельник» зі складу засновників ТОВ «Добробут», про включення ТОВа «Ремстрой-Україна», ТОВа «Фонд сприяння добудові» до складу учасників, про перерозподіл часток у статутному капіталі та про затвердження статуту у новій редакції.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що вона 14.09.2010р. придбала частку у розмірі 51% корпоративних прав ТОВ «Добробут» шляхом укладання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача з ПП «Будівельник». Рішенням господарського суду Одеської області від 03.09.2012р. (залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2012р.) по справі №5017/1698/2012 за позовом ПП «Будівельник», крім іншого, визнано недійсним вищезазначений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут». 26.12.2012р. постановою Вищого господарського суду України скасовані судові акти судів першої та апеляційної інстанції від 03.09.2012р. та 15.11.2012р.; цим рішенням суд касаційної інстанції підтвердив незаконність судових рішень щодо усунення ОСОБА_2 зі складу учасників ТОВ «Добробут». Проте незважаючи на наявність постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2012р., ПП «Будівельник», як єдиний учасник ТОВ «Добробут» приймає оскаржуване рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут». Рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут» від 23.01.2013р. порушує права позивача як власника 51% корпоративних прав, позивач не була повідомлена про проведення вищезазначених зборів, а отже прийняті зборами рішення підлягають скасуванню у судовому порядку.

З посиланням на приписи ст.145 ЦК України, ст.61 ЗУ «Про господарські товариства», роз'яснення, які містяться у Постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», ОСОБА_2 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду першої інстанції від 22.02.2016р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Приватне підприємство «Будівельник»;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремстрой-Україна»

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фонд сприяння добудові»;

- Відділ державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

25.03.2016р. ОСОБА_2 подала місцевому господарському суд заяву про збільшення розміру заявлених позовних вимог, в якій просила доповнити позов новою вимогою, а саме: зобов'язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції скасувати наступні реєстраційні дії: № 7005754 від 27.12.2012р.щодо зміни місцезнаходження, зміни складу або інформації про засновників ТОВ «Добробут»; №8005754 від 24.01.2013р. щодо зміни складу або інформації про засновників ТОВ «Добробут»; №9005754 від 28.01.2013р. щодо зміни статутного капіталу або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників ТОВ «Добробут».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.03.2016р. витребувано з Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції засвідчену належним чином копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут». Ухвалою місцевого господарського суду від 11.04.2016р. зупинено провадження у справі до остаточного вирішення справи № 521/1929/13-ц (касаційне провадження № 6-5197ск16), що перебуває в провадженні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; ухвалою суду від 31.05.2016р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.09.2016р. витребувано від ТОВа «Добробут» книгу протоколів та всі протоколи загальних зборів ТОВа «Добробут» , проведених після 23.01.2013р.

01.12.2016р. ТОВ «Добробут» подало суду першої інстанції відзив на позовну заяву. в якому просило відмовити у задоволенні позову; застосувати строк позовної давності до вимог, заявлених ОСОБА_2

01.12.2016р. представник ОСОБА_2 подав місцевому господарському суду заяву про зміну (доповнення) предмету позову та уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач по справі просить суд визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ „Добробут", оформлене протоколом загальних зборів ТОВ „Добробут" від 25.12.2012р., скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1 5561 0500 2700 5754 від 27.12.2012р.; визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ „Добробут", оформлене протоколом загальних зборів ТОВ „Добробут" від 23.01.2013р., скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1 5561 0500 2800 5754 від 24.01.2013р.; визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ „Добробут", оформлене протоколом загальних зборів ТОВ „Добробут" від 25.01.2013р., скасувати реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №1 5561 0500 2900 5754 від 28.01.2013р.

Також у цій заяві містилось прохання залучити до участі у справі у якості відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради замість Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

01.12.2016р. господарським судом Одеської області (протокол судового засідання від 01.12.2016р. - т.2, а.с.115-116) виключено зі складу учасників процесу Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі у якості відповідача Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

13.12.2016р. представником позивача подано додаткові пояснення до позову.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.12.2016р. (головуючий суддя Желєзна С.П., судді Смілянець Г.Є., Волков Р.В.) позов задоволено - визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформлене протоколом загальних зборів від 25.12.2012р.; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформлене протоколом загальних зборів від 23.01.2013р.; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформлене протоколом загальних зборів від 25.01.2013р.; стягнуто з ТОВ «Добробут» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2726грн.

Рішення вмотивовано посиланням на положення ст.ст. 50, 51, ч.1 ст.61, ч.1 ст.60 ЗУ «Про господарські товариства», ч.1 ст.167 ГК України, ст.116 ЦК України, роз'яснення, які мітяться у пунктах 2.11, 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р., пунктах 17,18 Постанови Верховного суду України №13 від 24.10.2008р. наступним. Враховуючи приписи ч.4 ст.22 ГПК України, роз'яснення, які містяться у п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» разом із поданням заяви про доповнення позовних вимог від 25.03.2016р. та заяви про уточнення заявлених позовних вимог від 13.12.2016р., позивачем фактично було заявлено додаткові позовні вимоги. Оскільки чинним ГПК не передбачено права позивача заявляти додаткові позовні вимоги, це розцінюється судом як подання іншого позову. Наведене дозволяє суду залишити без розгляду позовні вимоги в частині скасування наступних реєстраційних дій: № 1 55 61 0500 2700 5754 від 27.12.2012р. щодо зміни місцезнаходження, зміни складу або інформації про засновників ТОВ „Добробут"; №1 5561 0500 2800 5754 від 24.01.2013р. щодо зміни складу або інформації про засновників ТОВ „Добробут"; №1 5561 0500 2900 5754 від 28.01.2013р. щодо зміни статутного капіталу або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників ТОВ „Добробут".

Отже розгляду підлягають позовні вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ „Добробут", оформлених протоколами загальних зборів ТОВ „Добробут" від 25.12.2012р., 23.01.2013р. та від 25.01.2013р.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. рішення господарського суду Одеської області по справі №5017/1698/2012 від 03.09.2012р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2012р. було скасовано, провадження в частині позову ПП „Будівельник" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Добробут" від 14.09.2010р. припинено, у задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ "Добробут", оформленого протоколом від 14.09.2010р., та змін до статуту від 14.09.2010р., було відмовлено. Судовим рішенням по справі №5017/1698/2012, а саме постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2012р., ОСОБА_2 було поновлено у її корпоративних правах.

При цьому, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №521/1929/13-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016р., було підтверджено правомірність набуття ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ „Добробут". На дату прийняття рішень загальними зборами, оформлених протоколами від 23.01.2013р. та від 25.01.2013р., ТОВ „Добробут" було обізнане щодо поновлення корпоративних прав ОСОБА_2 як учасника товариства, та, відповідно, ОСОБА_2 повинна була бути повідомлена про проведення загальних зборів, чого відповідачем зроблено не було. Неповідомленням ОСОБА_2 як учасника товариства ТОВ «Добробут» про проведення загальних зборів товариства, які відбулися 23.01.2013р. та 25.01.2013р. було порушено приписи чинного законодавства, якими врегульовано порядок скликання загальних зборів, що, в свою чергу, свідчить про неповноважність даних зборів відповідно до ст. ст. 60, 61 Закону України «Про господарські товариства». Наведене дозволяє суду зробити висновок про наявність правових підстав для визнання рішень загальних зборів ТОВ «Добробут», оформлених протоколами від 23.01.2013р та від 25.01.2013р., недійсними. При цьому, поновлення ОСОБА_2 статусу учасника ТОВ «Добробут» з урахуванням обставин справи дозволяє суду зробити висновок про необхідність та правомірність визнання недійсним і рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформленого протоколом загальних зборів від 25.12.2012р., що має на меті повне поновлення корпоративних прав позивача.

В частині заяви відповідача про застосування позовної давності місцевий господарський суд зазначив, що враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б підтверджували момент обізнаності ОСОБА_2 з прийнятими ТОВ «Добробут» спірними рішеннями, господарський суд доходить висновку про необґрунтованість та недоведеність заяви відповідача про порушення позивачем строку позовної давності, у зв'язку з чим, приписи ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Не погодившись з рішенням суду від 20.12.2016р., ТОВ «Фонд сприяння добудові» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ТОВ «Добробут» відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «Фонд сприяння добудові» зазначає, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, з огляду наступного:

- приймаючи рішення про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформленого протоколом загальних зборів від 25.12.2012р., та про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформлене протоколом загальних зборів від 25.01.2013р., господарський суд вийшов за межі позовних вимог. В свою чергу матеріали справи не містять, як того вимагають положення п.2 ч.1 ст.83 ГПК України, клопотання заінтересованої сторони, тобто позивача, про вихід судом за межі позовних вимог;

- перебіг строку позовної давності з питання щодо поновлення позивача у статусі учасника відповідача почався 26.12.2012р. та відповідно строк позовної давності за цією вимогою сплинув 26.12.2015р.;

- перебіг строку позовної давності з питання щодо виключення ПП «Будівельник» зі складу учасників (засновників) відповідача та включення до складу учасників (засновників) ТОВ «Фонд сприяння добудові» та ТОВ «Ремстрой-Україна» почався 24.01.2013р. та відповідно строк позивної давності з цієї вимоги сплив 24.01.2016р.;

- ОСОБА_2 окрім того, що могла знати про те, що її права як учасника ТОВ «Добробут» були порушені в грудні 2012 - січні 2013 років, достеменно знала про це станом на 08.02.2013р. (дата звернення до Відділу державних реєстраторів), а відтак перебіг позовної давності з позовних вимог ОСОБА_2, що є предметом розгляду даної справи, почався не пізніше 08.02.2013р. та відповідно скінчився 08.02.2016р.;

- судом не враховано положення ст. 261 ЦК України, відповідно до яких початок перебігу строку позовної давності ставиться в залежність від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач звернулась із позовною заявою по даній справі лише 19.02.2016р., тобто після спливу вищезазначених строків позовної давності;

- установчі документи (Статут) ТОВ «Добробут», станом на 23.01.2013р. не містили будь-яких відомостей про те, то ОСОБА_2 була власником частки у статутному капіталі відповідача, таких відомостей не містилось і в ЄДР, в зв'язку із чим, твердження позивача про те, що станом на 23.01.2013р. вона була повноправним учасником ТОВ «Добробут» нічим не підтверджуються;

- позивач станом на 23.01.2013р. не була учасником ТОВ «Добробут», а відповідно не повинна була сповіщатися про дату та час проведення загальних зборів учасників відповідача, а відповідно не мала право голосу на таких зборах;

- за відсутності судових рішень, якими встановлено незаконність набуття права власності ТОВ «Ремстрой-Україна» та ТОВ «Фонд сприяння добудові» на частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут», ТОВ «Фонд сприяння добудові» та ТОВ «Ремстрой-Україна» є добросовісними набувачами цих часток та законними їх власниками;

- у разі наявності у позивача підстав для витребування майна у ТОВ «Ремстрой-Україна» та ТОВ «Фонд сприяння добудові», у відповідності до положень ст. 388 ЦК України, вона мала можливість звернулися із відповідною позовною вимогою до суду. Однак така позовна вимога позивачем не заявлялась та не розглядалась судом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2017р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Фонд сприяння добудові» до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

02.03.2017р. ОСОБА_2 подала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; 14.03.2017р. позивач подала суду доповнення до заперечення на апеляційну скаргу.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскарженого рішення.

ТОВ «Добробут», ПП «Будівельник» та ТОВ «Ремстрой-Україна» своїх представників в засідання суду не направили.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, що станом на 14.09.2010р. єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» було Приватне підприємство «Будівельник», розмір частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут» - 100%.

14.09.2010р. було проведено загальні збори учасників ТОВ «Добробут».

Присутні: ОСОБА_6 ( директор ПП «Добробут»); запрошені - ОСОБА_2

Порядок денний зборів:

1. Про продаж ПП «Будівельник» частини частки в статутному капіталі ТОВа «Добробут» у розмірі 51% га користь громадянки України ОСОБА_2.

2. Про внесення та реєстрацію змін до Статуту Товариства.

3. Про призначення особи для підписання документів від імені Товариства.

По першому питанню порядку денного слухали ОСОБА_6, який повідомив про намір ПП «Будівельник» продати частину частки у Статутному капіталі Товариства к розмірі 51%, що складає 1402500грн. на користь громадянки ОСОБА_2, шляхом укладання договору купівлі продажу.

За першим питання порядку денного вирішили: надати згоду на продаж ПП «Будівельник» частину частки у Статутному капіталі Товариства к розмірі 51%, що складає 1402500грн. на користь громадянки ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі продажу. Голосували «ЗА»-одностайно.

14.09.2010р. між ПП «Будівельник» (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут», відповідно до п.1.1 якого у відповідності зі ст. ст. 114, 116, 147 ЦК України, ст.53 ЗУ «Про господарські товариства», Продавець зобов'язується передати, а Покупець прийняти у власність частину належної Продавцю частки (корпоративних прав) в розмірі 51% статутного капіталу ТОВ «Добробут», що складає 1402500,00 гривень та сплатити обумовлену сторонами суму. Загальний розмір (100%) статутного капіталу ТОВ „Добробут" на момент укладання цього договору складає 2750000,00 гривень.

14.09.2010р. на вищезазначених загальних зборах було затверджено статут ТОВ «Добробут» у новій редакції, відповідно до розділу 5 якого учасниками ТОВ «Добробут» є Приватне підприємство «Будівельник», розмір частки якого склав 49%, та громадянка ОСОБА_2, частка якої у статутному капіталі ТОВ «Добробут» становила 51%, про що державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради було зроблено відповідний реєстраційний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №1 5561 0500 1600 5754.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.09.2012р. по справі №5017/1698/2012 (залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2012р.) задоволено позов ПП «Будівельник» до ТОВ «Добробут», ОСОБА_2- визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут», укладений 14.09.2010р. між ПП «Будівельник» та ОСОБА_2; визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Добробут», оформлене протоколом від 14.09.2010р.; визнано недійсними зміни до статуту ТОВ «Добробут» від 14.09.2010р., державну реєстрацію яких проведено державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради 14.09.2010р.

Реєстраційна дія за №1 5561 0500 1600 5754, яка була включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформленого протоколом від 14.09.2010р. була скасована 04.12.2012р. державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. рішення господарського суду Одеської області по справі №5017/1698/2012 від 03.09.2012р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 15.11.2012р. скасовано, провадження в частині позову ПП «Будівельник» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут» від 14.09.2010р. припинено, у задоволенні позову про визнання недійсними рішення загальних зборів ТОВ «Добробут», оформленого протоколом від 14.09.2010р., та змін до статуту від 14.09.2010р. - відмовлено.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з прийняттям 26.12.2012р. Вищим господарським судом України постанови по справі №5017/1698/2012 ОСОБА_2 було фактично поновлено у її корпоративних правах учасника ТОВ «Добробут», оскільки судовий спір з приводу оспорення договору купівлі-продажу ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут» був припинений та договір купівлі-продажу частки від 14.09.2010р. продовжував діяти в силу презумпції правомірності правочину за ст.204 ЦК України.

Але 25.12.2012р. загальними зборами учасників ТОВ „Добробут" було прийнято рішення яким, зокрема, затверджено статут ТОВ «Добробут» у новій редакції у зв'язку з його втратою. З розділу 5 статуту ТОВ «Добробут», затвердженого рішенням загальних зборів від 25.12.2012р. та зареєстрованого 27.12.2012р., вбачається, що єдиним учасником ТОВ «Добробут» стало ПП «Будівельник», розмір частки якого у статутному капіталі становить 100%.

23.01.2013р. проведено загальні збори учасників ТОВ «Добробут», на якому був присутній єдиний учасник - ПП «Будівельник» в особі директора ОСОБА_7; запрошені - ТОВ «Ремстрой-Україна» в особі директора ОСОБА_8, ТОВ «Фонд сприяння добудові» в особі директора ОСОБА_9

Порядок денний зборів:

1. Про продаж ПП «Будівельник» частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут» в розмірі 51% ТОВу «Ремстрой-Україна», шляхом укладення договору купівлі-продажу.

2. Про продаж ПП «Будівельник» частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут» в розмірі 49% ТОВу «Фонд сприяння добудові», шляхом укладення договору купівлі-продажу.

3. Про виключення ПП «Будівельник» зі складу учасників ТОВ «Добробут» у зв'язку із продажем своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Добробут».

4. Про включення до складу учасників Товариства ТОВа «Ремстрой-Україна».

5. Про включення до складу учасників Товариства ТОВа «Фонд сприяння добудові».

6. Про розподіл часток в статутному капіталі ТОВ «Добробут».

7. Про затвердження статуту ТОВ «Добробут» в новій редакції.

З усіх питань порядку денного рішення «ЗА» було прийнято одностайно.

24.01.2013р. державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради було проведено державну реєстрацію відповідних змін до статуту ТОВ „Добробут".

25.01.2013р. було проведено загальні збори учасників ТОВ «Добробут», на якому були присутні учасники Товариства: - ТОВ «Ремстрой-Україна» в особі директора ОСОБА_8 яке володіє 51% статутного капіталу, та ТОВ «Фонд сприяння добудові» в особі директора ОСОБА_9, яке володіє 49% статутного капіталу.

Порядок денний зборів:

1. Про збільшення статутного капіталу Товариства.

2. Про розподіл часток статутного капіталу Товариства.

3. Про затвердження статуту Товариства в новій редакції.

Присутні проголосували по всім питанням порядку денного одностайно.

Вирішили: Збільшити статутний капітал Товариства та встановити його у розмірі 9350000грн. за рахунок додаткового внеску ТОВа «Фонд сприяння добудові» в розмірі 6600000грн. Статутний капітал Товариства складає 9350000грн. розподіляється наступним чином: ТОВ «Ремстрой-Україна» 1402500грн., частка в статутному капіталі 15%; ТОВ «Фонд сприяння добудові» 7947500грн., частка в статутному капіталі 85%. Затвердити Статут в новій редакції.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.02.2013р. по справі №521/1929/13-ц заборонено Відділу державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вносити будь-які зміни стосовно ТОВ «Добробут».

15.03.2013р. до Відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради надійшов супровідний лист із копією постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. по справі №5017/1698/2012, однак реєстраційна дія на підставі постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. не була вчинена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб у зв'язку із наявністю заборони згідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 18.02.2013р. по справі №521/1929/13-ц.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.04.2013р. по справі №521/1929/13-ц було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 18.02.2013р. Ухвала апеляційного суду Одеської області від 02.04.2013р. по справі №521/1929/13-ц надійшла до Відділу державних реєстраторів виконавчого комітету Одеської міської ради 07.04.2013р.

16.04.2013р. державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради було скасовано реєстраційну дію за №1 5569 9900 2000 5754, якою було скасовано реєстраційну дію, внесену до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформленого протоколом загальних зборів від 14.09.2010р., на підставі постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. по справі №5017/1698/2012.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 26.08.2015р. по справі №521/1929/13-ц задоволено позов ПП «Будівельник» до ОСОБА_2 - визнано недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут», укладений 14.09.2010р. між ПП «Будівельник» та ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №521/1929/13-ц (апеляційне провадження №22-ц/785/857/16) рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 26.08.2015п. скасовано та ухвалено нове рішення - у задоволенні позову ПП «Будівельник» до ОСОБА_2, ТОВ «Добробуд», ТОВ «Фонд сприяння добудові», ТОВ «Ремстрой-Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016р. відхилено касаційну скаргу ПП „Будівельник", рішення Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016р. залишено без змін.

Отже постановою Вищого господарського суду України від 26.12.2012р. по справі №5017/1698/2012 ОСОБА_2 було поновлено у її корпоративних правах; рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21.01.2016р. по справі №521/1929/13-ц, підтверджено правомірність набуття ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут» за договором купівлі-продажу від 14.09.2010р.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Правомірність набуття ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут» встановлена судовим рішенням у справі №521/1929/13-ц.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні правомірно зробив висновок, що з огляду на встановлення судами факту правомірності набуття позивачем частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут», корпоративні прав ОСОБА_2 як учасника товариства є поновленими.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 з огляду наступного.

Відповідно до преамбули Закону України «Про господарські товариства» цей Закон визначає поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників.

Згідно із ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про господарські товариства» господарськими товариствами за цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Товариства є юридичними особами. Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ст.ст. 50, 51 ЗУ «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Максимальна кількість учасників товариства з обмеженою відповідальністю може досягати 100 осіб. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників. Установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді. Зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 167 К України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Згідно із ч. 5 ст. 61 ЗУ «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 2.11, 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" що господарські суди мають враховувати, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше. Вимоги про визнання рішень загальних зборів або інших органів дійсними задоволенню не підлягають. Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Верховний суд України у пунктах 17,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначив, що вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, пов'язаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати суб'єктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. Право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління товариства мають лише ті його акціонери (учасники), які були акціонерами (учасниками) на дату прийняття рішення, що оскаржується. Вимоги акціонера (учасника) товариства про визнання недійсним рішення органу управління товариства не підлягають задоволенню, якщо на момент його прийняття позивач ще не набув права власності на акції чи частку в статутному капіталі товариства, оскільки його корпоративні права не могли бути порушеними.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про господарські товариства» (в редакції від 19.12.2011р.) загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до п.6.2 Статуту ТОВ «Добробут» (в редакції, чинній на дату проведення загальних зборів 25.12.2012р., затвердженій рішенням загальних зборів від 14.09.2010р.) учасники Товариства мають право, зокрема, приймати участь у керуванні справами Товариства.

Управління Товариством здійснюють: Загальні Збори Учасників; директор; ревізійна комісія. Вищим органом Товариства є Загальні Збори Учасників. До виключної компетенції Загальних Зборів Учасників, зокрема, відносяться: внесення змін до Статуту, зміна розміру Статутного капіталу Товариства. Загальні збори вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більше як 60% голосів (пункти 11.1, 11.2, 11.2.3, 11.2.4 Статуту).

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 25.02.2016р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України. Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах

Отже на дату прийняття рішень загальними зборами, оформлених протоколами від 23.01.2013р. та від 25.01.2013р., ТОВ «Добробут» мало бути обізнаним щодо поновлення корпоративних прав ОСОБА_2 (постанова Вищого господарського суду України по справі №5017/1698/2012 від 26.12.2012р.) як учасника Товариства, та, відповідно, ОСОБА_2 повинна була бути повідомлена про проведення загальних зборів, чого відповідачем зроблено не було.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що неповідомленням ОСОБА_2 як учасника товариства ТОВ «Добробут» про проведення загальних зборів Товариства, які відбулися 23.01.2013р. та 25.01.2013р., було порушено приписи чинного законодавства, якими врегульовано порядок скликання загальних зборів, що, в свою чергу, свідчить про неповноважність даних зборів відповідно до приписів ст. ст.60,61 ЗУ «Про господарські товариства»; рішення загальних зборів ТОВ «Добробут», оформлені протоколами від 23.01.2013р. та від 25.01.2013р. є такими, що підлягають визнанню недійсними.

Звертаючись до суду з позовом по даній справі, ОСОБА_2 просила суд повернути сторони у первісний стан: учасники ТОВ «Добробут» - ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі 51%, розмір частки 1402500грн. та ТОВ «Будівельник» з часткою у статутному капіталі 49%, розмір частки 1347500грн., статутний капітал ТОВ «Добробут» 2750000грн., директор - ОСОБА_4, місце реєстрації товариства: 65029, АДРЕСА_1, який існував до вчинення 04.12.2012р. реєстраційної дії за №005754 щодо внесення в єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців змін до відомостей про ТОВ «Добробут», щодо скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, а саме: визнати недійсними та скасувати всі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут» від 23.01.2013р., оформлені протоколом загальних зборів ТОВ «Добробут» від 23.01.2013р. про продаж приватним підприємством «Будівельник» частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут у розмірі 51% ТОВу «Ремстрой-Україна» та частки у розмірі 49% ТОВу «Фонд сприяння добудові» шляхом укладання договору купівлі-продажу, про виключення Приватного підприємства «Будівельник» зі складу засновників ТОВ «Добробут», про включення ТОВа «Ремстрой-Україна», ТОВа «Фонд сприяння добудові» до складу учасників, про перерозподіл часток у статутному капіталі та про затвердження статуту у новій редакції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Колегія суддів зазначає, що визнання судом першої інстанції недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Добробут», оформленого протоколом загальних зборів від 25.12.2012р. повністю узгоджується із приписами ч.2 ст.16 ЦК України, оскільки відновлює становище, яке існувало до порушення корпоративних прав ОСОБА_2; без визнання недійсним вищезазначеного рішення загальних зборів неможливе повне відновлення корпоративних прав позивача, оскільки рішенням від 25.12.2012р. затверджено статут ТОВ «Добробут» у новій редакції відповідно до розділу 5 якого єдиним учасником ТОВ «Добробут» стало ПП «Будівельник», розмір частки якого у статутному капіталі становив 100%. З наведеного убачається, що порушення прав позивачки як учасника Товариства відбулось саме внаслідок рішення загальних зборів від 25.12.2012р., на яких її частка у статутному капіталі при наявності чинного договору купівлі-продажу цієї частки (51%) повністю перейшла у власність ПП «Будівельник».

Колегія суддів окремо звертає увагу на те, що станом на 25.12.2012р. рішення господарських судів у справі №5017/1698/2012 про визнання недійсним договору купівлі-продажу ще не були скасовані Вищим господарським судом України, проте, це не означає, що станом на 25.12.2012р. цей договір був недійсним, оскільки скасовані судові рішення не можуть мати будь-яких правових наслідків, у тому числі тих, що, як в даному випадку, спростували правомірність правочину.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Фонд сприяння добудові» колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ «Добробут» у відзиві на позовну заяву (т.2 а.с.104-106) наполягало на застосуванні судом наслідків пропуску позивачем строку позовної давності.

ТОВ «Фонд сприяння добудові» в апеляційній скарзі також наполягає на тому, що позивач пропустила трирічний строк для звернення до суду, оскільки строк позовної давності по даній справі почав свій відлік 26.12.2012р. (дата прийняття Вищим господарським судом постанови по справі №5017/1698/2012), та, відповідно, закінчився 26.12.2015р.; позовна заява ОСОБА_2 була подана до суду 19.12.2016р.

Згідно із ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не пропущено загальний строк для звернення до суду (3 роки) з вимогою про поновлення її корпоративних прав, оскільки строк позовної давності по даній справі почав перебіг з 22.01.2016р. після прийняття Апеляційним судом Одеської області рішення від 21.01.2016р. по справі №521/1929/13-ц, яким було підтверджено правомірність набуття згідно із договором від 14.09.2010р. ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ «Добробут» , а не з 26.12.2012р. (постанова Вищого господарського суду України по справі №5017/1698/2012), як помилково вважають ТОВ «Добробут» та ТОВ «Фонд сприяння добудові», адже в господарській справі №5017/1698/2012 спір з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу від 14.09.2010р. по суті не вирішувався, провадження у справі припинено у зв'язку із непідвідомчістю спору в цій частині господарським судам.

З матеріалів справи убачається, що тільки у зв'язку із прийняттям Апеляційним судом Одеської області рішення від 21.01.2016р. у цивільній справі №521/1929/13-ц суб'єктивне уявлення ОСОБА_2 про порушення її прав учасника ТОВ «Добробут» набуло остаточного підтвердження: у встановленому законом порядку (ст.204 ЦК України) судом підтверджено правомірність правочину, за яким вона набула право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Добробут».

Отже, враховуючи безпідставність тверджень про пропуск ОСОБА_2 строку позовної давності, приписи ст.267 ЦК України не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.

Посилання скаржника на чинність договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Добробут» ТОВом «Фонд сприяння добудові» та ТОВом «Ремстрой-Україна» підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення слугувати не спроможні, адже в межах даної справи господарським судом не вирішується питання їх правомірності. Оскаржуване судове рішення має відновити порушені права ОСОБА_2 як учасника ТОВ «Добробут», з констатацією того, що позивачка, яка не втрачала корпоративних прав учасника ТОВ «Добробут», мала право приймати участь у загальних зборах учасників, що відбулись 25.12.2012р., 23.01.2013р., 25.01.2013р., згідно із приписами ст.10 ЗУ «Про господарські товариства».

Твердження ТОВ «Фонд сприяння добудові» про порушення судом першої інстанції приписів ст.83 ГПК України та вихід за межі позовних вимог (в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників від 25.12.2012р.) без наявності відповідної заяви не заслуговують на увагу, оскільки звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просила суд повернути сторони у первісний стан, а без визнання недійсним рішення від 25.12.2012р. повернення сторін у справі у первісний стан не може відбуватися.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ «Фонд сприяння добудові» не свідчать про неправильність висновків місцевого господарського суду та підставою для скасування рішення слугувати не спроможні як окремо, так і у своїй сукупності.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 20.12.2016р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, відтак - залишається без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 20.12.2016р. у справі №916/400/16 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.04.17р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.