ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 квітня 2017 р. Справа № 909/81/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", вул.Лєскова,9, м. Київ, 01011, поштова адреса: вул. Матейка, 8, м. Львів, 79007,

до відповідача: Приватного підприємства "Ярик", вул. Пулюя, 6/48, м. Івано-Франківськ, 76000,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 - головний юрисконсульт (м. Івано-Франківськ) Управління проблемних кредитів Львівської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів Банку, (довіреність № 423/16 від 08.07.2016 року)

Від відповідача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність б/н від 05.04.2017 року; паспорт серія СС № 723276 від 22.04.1999 року)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Приватного підприємства "Ярик" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: кафе-колибу "Гражда", що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна (вул. Бабушкіна), буд. 54, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 010/14-10/227 G58 від 18.04.2008 року, укладеного між АТ "ОСОБА_1 Аваль" та ОСОБА_4, в сумі 90 371,51 доларів США та 215 944,15 грн. пені за порушення умов кредитного договору.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.17 продовжено строк розгляду спору на 15 днів, а розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 06.04.17.

Відповідачем подано суду заяву про відкладення розгляду справи вх. № 6020/17 від 05.04.17, у зв'язку із можливим врегулюванням спору в позасудовому порядку.

Стосовно вищевказаної заяви відповідача, суд констатує наступне.

Відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Виходячи з викладеного, відповідач мав достатньо часу та можливостей подати пояснення по справі та врегулювати спір з позивачем. Суд звертає увагу відповідача на те, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.17 строк вирішення спору продовжено до 08.04.17.

Виходячи із вимог ст. 33 ГПК України дане клопотання є необґрунтованим та таким, що призведе до безпідставного затягування розгляду справи.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаної заяви відповідача, а тому відмовляє в її задоволенні.

В судовому засіданні 06.04.17 представником відповідача подано клопотання за вх. № 4024/17 про призначення у даній справі будівельно - технічної судової експертизи, в зв'язку із чим просила суд зупинити провадження у справі.

Представник позивача щодо задоволення вказаного клопотання не заперечувала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд виходить з наступного.

17.04.2008 року між АТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Івано-Франківської обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" (надалі Кредитор) та ОСОБА_4 (надалі Позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду № 58 (далі Генеральна кредитна угода), згідно якої загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника не повинен перевищувати суми еквівалентної 300 000,00 доларів США з терміном дії до 16.04.2018 року.

18.04.2008 року в межах Генеральної кредитної угоди між Позичальником та Кредитором було укладено Кредитний договір № 010/14-10/227 G58 (далі кредитний договір), згідно якого ОСОБА_4 було надано кредитні кошти в розмірі 204 380,00 доларів США, із сплатою 13,25 % річних та кінцевим терміном погашення 16.04.2018 року.

Судом встановлено, що з метою виконання зобов'язання згідно Генеральної кредитної угоди № 58 та укладеного в її межах Кредитного договору забезпечувалося укладанням Договору іпотеки між позивачем (іпотекодержатель) та ПП ''Ярик'' (іпотекодавець), посвідченим 18.04.2008 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1235, згідно якого в іпотеку передано об'єкт нерухомості, а саме: кафе-колиба "Гражда", що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна (вул. Бабушкіна), буд. 54.

Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором іпотеки або Кредитним договором, в тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його та, за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаюючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до пункту 4.4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року за № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

В спірному випадку, в матеріалах справи відсутні докази про те, що сторонами спору визначено та узгоджено ціну продажу предмету іпотеки - нерухомого майна, а саме: кафе-колиби "Гражда", що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна (вул. Бабушкіна), буд. 54. А відтак, визначення вартості вказаного об'єкту нерухомості є необхідною для правильного вирішення спору.

З огляду на викладене, суд вважає, що для встановлення фактичних даних, які входять до предмета доказування у даній справі, необхідним є роз'яснення питань, які потребують спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу.

Суд зазначає, що експертною установою, регіональна зона обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України якого поширюється на Івано-Франківську область, є Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про судову експертизу", судовий експерт зобов'язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок.

Судову експертизу слід провести у строки визначені пунктом 1.13. наказу Міністерства юстиції України N 53/5 від 08.10.98 "Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", надати висновки господарському суду, копії висновку експертизи направити сторонам.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам.

Витрати по проведенню експертизи покладаються на відповідача Приватне підприємство Ярик .

Призначення господарським судом судової експертизи відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України є підставою для зупинення провадження у справі, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, що унеможливлює вчинення судом будь-яких процесуальних дій по справі.

За наведеного, керуючись, ст. 12 Закону України "Про судову експертизу", ч. 1 ст. 41, ст. 42, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м. Львів, 79024), для чого направити матеріали справи № 909/81/17.

На вирішення судової експертизи поставити наступні питання:

1) яка ринкова вартість предмету іпотеки - нерухомого майна, а саме: кафе-колиби "Гражда", що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Пасічна (вул. Бабушкіна), буд. 54 ?

Зобов'язати сторін на вимогу експерта вчинити дії, необхідні для проведення будівельно-технічної судової експертизи.

Витрати по проведенню експертизи покласти на відповідача Приватне підприємство Ярик(вул. Пулюя, 6/48, м. Івано-Франківськ, 76000). У разі відмови чи ухилення відповідача від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, справа підлягає розгляду на підставі наявних доказів.

Будівельно-технічну судову експертизу провести у строк, передбачений підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5.

Попередити судового експерта про передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або за відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Зобов'язати судового експерта подати господарському суду експертний висновок в письмовій формі та надіслати копії такого висновку сторонам згідно з ч.1 статті 42 ГПК України після проведення експертизи.

Провадження у справі зупинити.

Дану ухвалу направити: сторонам та Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (вул. Липинського, 54, м. Львів, 79024) в порядку передбаченому ст. 87 ГПК України.

Суддя Фанда О.М.