ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

06.04.2017 Справа № 904/1410/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Вечірко І.О.

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровського області від 31.01.2017 року у справі № 904/1410/15

за позовом: Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міськради в особі Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міськради ,м. Дніпро

до: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Горка, м. Дніпро

про: стягнення 1 744 266,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2017 року (головуючий суддя Васильєв О.Ю.) в задоволенні позовних вимог заступника прокурора відмовлено у повному обсязі .

Не погодившись з даним рішенням Дніпропетровська міська рада звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Горка на користь Дніпропетровської міської ради міськради в особі Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міськради 1622 16 грн. заборгованості, 6 666,41 грн. 3% річних, 65 153,06 пені, 50 286,96 грн. інфляційних витрат.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду України, дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулась Прокуратура Дніпропетровської області про стягнення з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Горка, м. Дніпро заборгованості у розмірі 1 744 266,43 грн.

Відповідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на день подання позову до суду ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі - 1218 гривень.

Отже, ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви дорівнює 34 885,33 грн. (1 744 266,43 грн. х 2% = 34 885,33 грн.)

Колегія суддів звертає увагу, що позовна заява була подана 24.02.2015 року, тобто до внесення змін в Закон України "Про судовий збір" від 22.05.2015 року які набули чинності з 01.09.2015 року, яким розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру змінено з 2-х % від ціни позову на 1,5% ціни позову.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду становить 38 373,86 грн. (34 885,33 грн.* 110% = 38 373,86 грн.).

Частиною 1 статті 6 згаданого Закону передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Згідно з ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Виключний перелік осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір, не розповсюджується на скаржника як такого.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з письмовою заявою в якій просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. При цьому скаржник посилається на те, що Дніпровська міська рада є бюджетною організацією, яка утримується за рахунок коштів міського бюджету, що витрачаються з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України.

На оплату судового збору замовлено кошти виходячи з 110% ставки від суми, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, у розмірі 28 780,40 грн. розмір судового збору є значним.

Кошти на сплату судового збору вже замовлені, але на момент подання апеляційної скарги на рахунку Дніпровської міської ради, з якого сплачується судовий збір недостатньо коштів для перерахування судового збору в сумі 28 780, 40 грн., про що листом від 24.03.2017 р. № 3/1-125 повідомлено департаментом забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради.

Апеляційний господарський суд, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими передбачено, що кожний має право на розгляд його справи судом, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.ст. 94, 95 ГПК України, дійшов висновку про необхідність повернення останньої з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону.

В п.3.1 розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України, утримання за рахунок коштів міського бюджету, здійснення розрахунково-касового обслуговування Державною казначейською службою України, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Скаржником не надано доказів в підтвердження неможливості сплати судового збору, а саме того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, обставини, наведені в апеляційній скарзі Дніпропетровської міської ради не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги без розгляду.

Водночас, слід зауважити, що, після усунення обставин апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського апеляційного господарського суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст.86, п.3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровського області від 31.01.2017 року у справі № 904/1410/15 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Додаток: (скаржнику) апеляційна скарга №7/11-560, від 24.03.2017 року з додатками на 15 аркушах.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.О. Вечірко