ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" квітня 2017 р. Справа № 911/998/17

За заявою Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» про вжиття заходів до забезпечення позову

У справі за позовом Малого приватного підприємства фірми «Ерідон», с.Княжичі

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська», с.Оршівці

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», с.Лотівка

Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус», с.Музичі

про стягнення 234671500,00 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Без виклику уасників судового процесу

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області подано позов Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус» про стягнення з відповідачів всього 234671500,00 грн. штрафу за порушення умов договорів застави та поруки. Зокрема, заявлено вимогу про солідарне стягнення з відповідачів 1, 3 штрафу за порушення умов Договору застави майбутнього врожаю №8 від 10.06.2016 року в сумі 81424000 грн. та солідарне стягнення з відповідачів 2, 3 штрафу за порушення умов Договору застави майбутнього врожаю №9 від 10.06.2016 року в сумі 153247500 грн.

Як визначено ч.ч. 2, 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Провадження у справі №911/998/17 порушено ухвалою від 04.04.2017 року та призначено справу до розгляду на 18.04.2017 року.

Одночасно з позовом Малим приватним підприємством фірмою «Ерідон» (позивачем) подано заяву № 30/03-з1 від 30.03.2017 року про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» в сумі заявлених до нього позовних вимог - 81 424 000,00 грн., які обліковуються у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, виявлених державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження, до винесення господарським судом рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 65 Господарського процессуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору судя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Розглянувши заяву Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» про вжиття заходів до забезпечення позову та вивчивши документи, які долучені до позовної заяви, судом встановлено.

Як вбачається з викладених в заяві про вжиття заходів до забезпечення позову обставин та підтверджується матеріалами справи, у справі №911/998/17 заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» заборгованості зі сплати штрафу за порушення умов Договору застави майбутнього вражаю № 8 від 10.06.2016 року в сумі 81 424 000,00 грн.

Позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що відповідно до умов Договору поставки №1151/16/139 від 15.07.2015 року (з додатками) (Основний договір) позивач поставив ТОВ «ТОРГАГРО СОЛЬЮШН» товар - засоби захисту рослин, насіння, мікродобрива та мінеральні добрива на загальну суму 313 554 959,84 грн. зі строком оплати до 10.11.2016 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вищенаведеним договором поставки, між позивачем, як Заставодержателем, ТОВ «Агрофірма Оршівська» (відповідачем1), як Заставодавцем, та ТОВ «ТОРГАГРО СОЛЬЮШН», як Боржником, було укладено Договір застави майбутнього вражаю № 8 від 10.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «Агрофірма Оршівська» передало в заставу позивачу майбутній врожай сільськогосподарських культур - соя врожаю 2016 року, в кількості 8 142,4 т (на день збору врожаю предметом застави стає відповідна кількість зібраного зерна сої), загальною заставною (оціночною) вартістю 81 424 000,00 грн., вирощений на земельних ділянках загальною площею 2326,40 га, що розташовані на території Іванковецької, Ошихлібської, Хлівшцанської, Оршівської та Неполоківської сільських рад Кіцманського району Чернівецької області.

27.07.2016 року інформацію про заставу вищевказаного рухомого майна було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до розділу 2 Договору застави, Заставодавець, серед іншого, зобовязався вивозити зібраний врожай на зберігання на сертифікований елеватор, та передати його в подальшу заставу Заставодержателю шляхом оформлення подвійного складського свідоцтва (п.2.8 Договору застави).

Однак, станом на 11.11.2016 року, що є датою проведення остаточних розрахунків за Основним договором, наведені умови Договору застави Заставодавцем виконані не були. При цьому, станом на 11.11.2016 року також не було проведено повних розрахунків за Основним договором.

Як передбачено пунктом 3.5. Договору застави, у випадку невиконання Заставодавцем договірних зобов'язань, передбачених розділом 2 Договору застави, Заставодержатель має право стягнути з нього штраф у розмірі оціночної вартості предмета застави.

Зважаючи на зазначене, 11.11.2016 року позивач звернувся до ТОВ «Агрофірма Оршівська» з вимогою за вих. №11/11-2016 невідкладно усунути порушення зобов'язань за вказаним Договором застави та передати весь зібраний врожай сої в кількості 8 142,4 т в подальшу заставу позивачу шляхом оформлення подвійного складського свідоцтва на сертифікованому елеваторі на розсуд ТОВ «Агрофірма Оршівська», як Заставодавця, а в разі невиконання зазначеного обов'язку Заставодавця - впродовж 3 робочих днів з дня отримання вимоги, сплатити штраф передбачений умовами п. 3.5. Договору застави в сумі 81 424 000,00 грн., що відповідає заставній (оціночній) вартості заставленого майна.

18.11.2016 року дана вимога була отримана ТОВ «Агрофірма Оршівська», що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак залишена відповідачем1 без відповіді та задоволення.

Таким чином, ТОВ «Агрофірма Оршівська» протягом тривалого часу (понад 3 місяці) не виконує зобовязання зі сплати штрафу за порушення умов Договору застави майбутнього вражаю № 8 від 10.06.2016 року в сумі 81 424 000,00 грн. та не вживає жодних заходів, спрямованих на оплату наявної заборгованості вже після пред'явлення вимоги про її оплату.

В той же час, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «Агрофірма Оршівська» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Вказана діяльність носить сезонний характер та передбачає можливість отримання доходів одразу після продажу зібраного врожаю.

Проте, незважаючи на реальну можливість здійснити оплату наявної заборгованості, ТОВ «Агрофірма Оршівська» умисно ухиляється від цього обовязку та витрачає наявні грошові кошти на інші цілі. Крім того, наведені обставини свідчать про відсутність у відповідача1 наміру належно передавати в заставу врожай 2016 року, ймовірну його реалізацію та отримання грошових коштів.

Зокрема, як свідчать інформаційні повідомлення, розміщені в мережі інтернет, ТОВ «Агрофірма Оршівська» здійснює фінансування діяльності Аграрної партії України, а за інформацією ІВІ-Rating, що є Національним уповноваженим рейтинговим агентством, ТОВ «Агрофірма Оршівська» здійснило випуск облігацій номінальною вартість 100 млн. грн. та здійснює витрати на їх обслуговування, що свідчить про реалізацію майна та витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

Також, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу ТОВ «Агрофірма Оршівська» складає 54 900,00 грн., що є значно менше від суми заборгованості, а відтак, не може гарантувати виконання грошових зобовязань перед позивачем.

Вказані вище обставини, зокрема, ухилення ТОВ «Агрофірма Оршівська» від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги від 11.11.2016 року вих. №11/11- 2016 про сплату штрафу за порушення зобовязань за Договором застави, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з МПП Фірма «ЕРІДОН», низька гарантійна спроможність статутного капіталу ТОВ «Агрофірма Оршівська», також значний розмір заборгованості зі сплати штрафу, свідчать про те, що до прийняття рішення у даній справі, належні ТОВ «Агрофірма Оршівська» грошові кошти та майно можуть бути частково та/або повністю відчужені, а тому незастосування заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведені вище обставини, невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, зокрема, забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу. Тобто, передбачено можливість накладання арешту як на майно, так і на грошові суми.

Відповідно до абз.2 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як передбачено п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з врахуванням процесуальних критеріїв обрання заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача1 в межах заявлених до нього грошових вимог, є належним, оскільки дозволить до вирішення питання про правомірність вимог про стягнення штрафу, зупинити витрачання наявних у відповідача1 коштів, достатніх для виконання судового рішення в разі задоволення позову. Отже, заходи до забезпечення позову безпосередньо повязані з предметом спору.

При цьому, суд відзначає, що даний спосіб забезпечення не обмежує прав позивача та інших осіб, проте убезпечує від неможливості подальшого виконання судового рішення в даній справі в разі задоволення позову. Зазначені заходи є адекватними до вимог заявлених у позові та забезпечують фактичне виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки всупереч висновкам суду в разі задоволення позову.

При цьому, як передбачено п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» № 16 від 26.12.2011 року, у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет позову, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на кошти, що належать відповідачу1 та які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах у межах суми заявлених позовних вимог, що складає 81 424 000,00 грн., є обґрунтованим, адекватним заявленим в позові вимогам та спроможним забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву позивача, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд вважає, що зазначені заявником заходи забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства, а вжиття їх у справі є доцільним і обґрунтованим. Таким чином, заява про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи по забезпеченню позову діють до скасування їх судом в порядку, передбаченому ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Малого приватного підприємства фірми «Ерідон» № 30/03-з1 від 30.03.2017 року про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/998/17 задовольнити.

2. Вжити заходів до забезпечення позову та накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» (59321, Чернівецька обл., Кіцманський район, с. Оршівці, код 03801730) в сумі 81 424 000,00 (вісімдесят один мільйон чотириста двадцять чотири тисячі) грн. 00 коп., що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, в тому числі, але не обмежуючись:

- на рахунку № 8 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478;

- на рахунку № 6252 в «Чернівецька.ОФ АКБ «УСБ», м. Чернівці, МФО 356011;

- на рахунку № 7864 в «Філія ПАТ ПІБ в м. Чернівці», МФО 356163;

- на рахунку № 61103 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023, МФО 300249;

- на рахунку № 1824 в ПАТ «КРЕДІ ОСОБА_1», МФО 300614;

- на рахунку № 7092 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці», МФО 356282;

- на рахунку №2841 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці, МФО 356282;

- на рахунку № 4959 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці, МФО 356282;

- на рахунку № 2446 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці, МФО 356282;

- на рахунку № 3446 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці, МФО 356282;

- на рахунку № 5853 в «ЧЕРНІВ.Ф.ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Чернівці, МФО 356282;

- на рахунку № 4774 в ПАТ «СБЕРБАНК», МФО 320627;

- на рахунку № 4774 в ПАТ «СБЕРБАНК», МФО 320627;

- на рахунку № 6503 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

- на рахунку № 6501 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

- на рахунку № 6501 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

- на рахунку № 6501 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

- на рахунку № 6501 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

- на рахунку № 6502 в Акціонерний банк «Південний», МФО 328209;

а також на інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, виявлених державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження, до винесення господарським судом рішення по суті справи.

3. Дана ухвала набирає чинності з дня її винесення судом і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком предявлення до виконання до 05.04.2020 року.

4. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Реквізити стягувача: Мале приватне підприємство Фірма «Ерідон» (08143, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Княжичі, вул Леніна, 46, код 19420704);

Реквізити боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» (59321, Чернівецька обл., Кіцманський район, с. Оршівці, код 03801730).

Суддя А.Ю. Кошик