ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" квітня 2017 р.Справа № 922/4498/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Лук'янчук О.І.

розглянувши справу

за заявою ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Х/о, м. Харків
до АТ "Фонд страхових гарантій" м. Харків
про визнання банкрутом
за участю сторін:

пр-к Центральної ОДПІ м. Харкова - ОСОБА_2 (дов. від 31.03.17 р.),

арбітражний керуючий - ОСОБА_1 (свід. №341 від 26.02.13 р.),

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_1 про видачу наказу на стягнення з Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області заробітної плати ліквідатора АТ "Фонд страхових гарантій" в розімірі 36535,68 грн, посилаючись на те, що ОСОБА_1 здійснював повноваження ліквідатора банкрута в період з 19.11.2015 р. по 14.12.2016 р.

Ухвалою від 20.03.17 р. господарським судом було призначено зазначену заяву арбітражного керуючого, зобов'язавши його надати суду правове обгрунтування подання зазначеної заяви після припинення провадження у справі, враховуючи, що питання щодо стягнення грошової винагороди в межах ліквідаційної процедури не розглядалось.

На виконання вимог ухвали суду арбітражний керуючий надав письмові пояснення, в яких зазначає, що оскільки у банкрута були відсутні активи, тому він вважає, що відповідні витрати слід покласти на єдиного кредитора банкрута.

Присутній в судовому засіданні представник Центральної ОДПІ м. Харкова заперечував проти задоволення заяви арбітражного керуючого.

Розглянувши заяву арбітражного керуючого про видачу судового наказу, надані додаткові документи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські судирозглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Харківської області від 19.11.2015 р. у справі № 922/4498/15 АТ "Фонд страхових гарантій" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1 Пунктом 3 зазначеної вище постанови про визнання боржника банкрутом встановлено оплату послуг ліквідатора ОСОБА_1 в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати.

Ухвалою суду від 14.12.2016 р. затверджено наданий суду звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс, ліквідовано юридичну особу Акціонерне товариство "Фонд страхових гарантій", провадження по справі № 922/4498/15 припинено. Справу №922/4498/15 передано до архіву господарського суду.

У відповідності до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.13 р., яка застосовується до даної справи, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 7 ст. 115 Закону про банкрутство передбачено, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур, зокрема, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Як встановлено судом та свідчать матеріали справи, арбітражний керуючий ОСОБА_1 не доводив до відома комітету кредиторів звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, а також не надавав такий звіт до господарського суду за підсумком процедури ліквідації. Наявні в матеріалах справи протоколи зборів комітету кредиторів (від 13.11.15 р. №1, 28.11.16 р. №2) свідчать про те, що ліквідатор ОСОБА_1 не звітував перед кредиторами про нарахування та виплату грошової винагороди та вони взагалі не містять інформацію про суму, яку просить стягнути арбітражний керуючий.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву арбітражного керуючого про видачу судового наказу на стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 37-48, 115 Закону України "Про відновлення платоспромжності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-1, 32-34, 43, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити арбітражному керуючому ОСОБА_1 в задоволенні заяви про видачу судового наказу на стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди.

2. Ухвалу направити арбітражному керуючому ОСОБА_1, Центральній ОДПІ м. Харкова.

Суддя ОСОБА_3