ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" квітня 2017 р. Справа № 925/582/16

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від відповідача (заявника) ОСОБА_1 за довіреністю,

від позивача (стягувача) не з'явився;

від державної виконавчої служби не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-Дорожнє Будівництво про розстрочку виконання рішення

у справі за позовом Приватного підприємства Сінта-Сервіс, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-Дорожнє Будівництво, м. Канів, Черкаська область в особі філії Новодністровська дільниця товариства з обмеженою відповідальністю Енергетично-Дорожнє Будівництво, с. Волошкове, Сокирянський район, Чернівецька область

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) Енергетично-Дорожнє Будівництво звернувся до суду із заявою, в якій посилаючись на ст.121 ГПК України та скрутне матеріальне становище, просив розстрочити виконання Постанови Вищого господарського суду України по справі № 925/582/16 від 22.11.2016 за позовом Приватного підприємства (далі ПП) СІНТА-СЕРВІС (далі - ОСОБА_2) до ТОВ Енергетично-дорожнє будівництво (далі - Боржник) на 18 місяців, при цьому кожного місяця часткова сплата боргу має становити 94137,50 грн. (дев'яносто чотири тисячі сто тридцять сім гривень 50 копійок).

Заява вмотивована, зокрема тим, що ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» має намір добровільно здійснювати погашення суми боргу. Проте, на даний час у Товариства склалися обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме несприятлива фінансова ситуація, що пов'язана із тимчасовими збитками у господарській діяльності Товариства.

Боржник вважає, що виконання рішення суду в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» заблокує його господарську діяльність, що може призвести до повного невиконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредиторами і в подальшому до банкротства Товариства. Завадити таким негативним наслідкам можливо за умови поступової, протягом року, сплати суми боргу. Заявник пропонує, що ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» може сплатити присуджену суму протягом 18 місяців, при цьому кожного місяця часткова сплата боргу буде становити 94137,50 грн. (дев'яносто чотири тисячі сто тридцять сім гривень 50 копійок).

Заявник стверджує, що на цей час ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво» вже сплатив 25000,00 (двадцять п'ять тисяч) гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 70 від 24.03.2017.

Одночасно із заявою в порядку ст.121 ГПК України, боржник подав клопотання про зупинення дії постанови держвиконавця про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені ВП № 53552939 від 17.03.2017.

В судовому засіданні представник боржника повністю підтримав подану заяву та клопотання із викладених в них мотивів.

Представник стягувача в судове засідання не зявився.

Засобами електронної пошти від представника стягувача надійшло до суду письмове пояснення, в якому просить суд врахувати матеріальні інтереси обох сторін. ОСОБА_2, зокрема, посилається на те, що сума боргу боржника у розмірі 1 669 433 грн. 40 коп. є лише заборгованістю за актами виконаних робіт, за роботи які були проведені Скаржником в 2014-2015 р.р. Жодних штрафних санкцій до Боржника не застосовано. Вже на даний час фінансові втрати Скаржника внаслідок економічної співпраці з Боржником і невиконання ним своїх зобовязань є неприпустимо великими для Скаржника. За приблизними підрахунками розмір інфляційних втрат та 3 % річних на даний час склав би більше одного мільйона гривень. Тож інфляційні процеси наявні в країні спричиняють ОСОБА_2 додаткових збитків кожен день. Розстрочка ж на 18 місяців надзвичайно великий період для нинішнього стану економіки України, купівельна вартість грошей за цей час може знизиться вдвічі.

Заявлений фінансовий стан Боржника ОСОБА_2 оцінює критично. Зокрема, Боржник надає Звіт про фінансовий стан за грудень 2016р. та Звіт про фінансові результати за 2016р. Проте жодних звітів за 2017 рік Боржником не надано. Виконавче ж провадження ВП №53552939 щодо нього було відкрито 09.03.2017р. Крім того, цією ж постановою Канівського міськрайонного відділу ДВС Боржника було зобовязана подати декларацію про доходи та майно. Цього припису державного виконавця боржник не виконав.

В своїй заяві боржник вказує, що його господарська діяльність постраждає в наслідок накладення арешту на його рахунки та майно. Вказане твердження не в повній мірі відповідає дійсності зважаючи на наступне.

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 17.03.2017 вищевказаного відділу ДВС, та згідно ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, накладено арешт на грошові кошти що містяться на одному з рахунків боржника: р/р 0701 в AT «Укрбудінвестбанк», МФО 380377.

ОСОБА_2 зазначив, що незважаючи на накладений арешт на даний рахунок, боржник вільно користується коштами розміщеними на ньому, та платіжним дорученням №70 від 24.03.2017р.. (з реквізитами р/р 0701 в AT «Укрбудінвестбанк», МФО 380377) здійснює платежі з даного рахунку як боржнику, так і іншим особам. Вказане платіжне доручення завірене представником боржника ОСОБА_1 та прикладене до заяви про розстрочку виконання рішення.

ОСОБА_2 зазначив, що постанова про арешт майна боржника винесена 09.03.2017, проте обмеження права боржника на користування своїм майном не встановлено; не проведено опису, опечатування або вилучення будь-якого майна боржника, що передбачено ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», а тому накладення арешту на рахунки боржника ніяким чином не заблокувало його діяльності, про що він вказує у своїй заяві.

ОСОБА_2 вважає, що боржник не навів обґрунтованих доводів, які б могли бути підставою для надання такої розстрочки та не обгрунтував необхідність розстрочки саме на 18 місяців. ОСОБА_2 вважає, що суд ухвалюючи рішення повинен взяти до уваги ступінь вини Боржника у виникненні спору, оскільки його пряма вина встановлена в судових інстанціях. Також стягувач просив суд врахувати, що вказані стягувачем кошти виключені з господарського обороту, а боржник користується ними більше трьох років.

Представник Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі відділ ДВС) в судове засідання не зявився.

Незявлення представників стягувача і відділу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши представника боржника, дослідивши матеріали скарги і клопотання, дослідивши письмові пояснення стягувача та матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Господарським судом Черкаської області на виконання постанови Вищого господарського суду України по справі № 925/582/16 від 22.11.2016 було видано наказ про примусове виконання постанови Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року по справі № 925/582/16, відповідно до якого: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» в особі Філії «Новодністровська дільниця» на користь Приватне підприємство «СІНТА-СЕРВІС» - 1 669 433 грн. 40 коп. боргу (один мільйон шістсот шістдесят дев'ять тисяч чотириста тридцять три гривні 40 копійок) боргу та 25 041 грн. 50 коп. (двадцять п'ять тисяч сорок одна гривня 50 копійок) витрат по сплаті судового збору (далі - Наказ).

09 березня 2017 року начальником відділу Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53552939, згідно якої:

1. Відкрито виконавче провадження з виконання: наказ № 925/582/16, виданий 06.12.2016

документ видав: Господарський суд Черкаської області про:

Стягнення з ТОВ "Енергетично-Дорожнього Будівництва" в особі філії "Новодністровська дільниця" ТОВ "ЕДБ" на користь ПП "СІНТА-СЕРВІС" боргу в сумі 1669433,40 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 25041,50 грн.

2. Зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

3. Стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 169446.49 гривня (UAH).

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, суд бере до уваги таке.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За приписами ст.121 ГПК України розстрочка виконання рішення можлива лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.

Заявник, посилаючись на добровільне часткове погашення боргу стягувачу на виконання вищевказаної постанови в розмірі 25000 грн., подав до суду платіжне доручення № 70 від 24.03.2017 із зазначенням призначення платежу: заборгованість за БМР за філію «Новодністровська дільниця», зг.Договору № 01-07-2013 від 02.07.2013, у т.ч.ПДВ 20% 4166,67 грн.

Доводи боржника щодо вчинення дій по виконанню судового рішення про стягнення з нього боргу у розмірі 1669433,40 грн. суд оцінює критично.

Так, боржником не подано доказів сплати судового збору за судовим рішенням.

Боржник посилається на те, що на день звернення за розстрочкою він вже сплатив 25000 грн. за платіжним дорученням від 24.03.2017 № 70. Проте, доказів, які б підтверджували факт отримання цих коштів стягувачем і зарахування їх боржником на виконання судового наказу до суду не подано.

Крім того, розділ вищеназваного платіжного доручення № 70 «Призначення платежу» взагалі не містить відомостей про те, що сплата 25000 грн. призначена саме на виконання судового наказу по справі № 925/582/16 від 06.12.2016.

Суд, дослідивши вищевказане платіжне доручення, вважає доводи заявника необґрунтованими, оскільки у платіжному дорученню відсутнє посилання у призначенні платежу саме на виконання постанови Вищого господарського суду України від 22.11.2016 у справі № 925/582/16.

Виходячи із пояснень ОСОБА_2, суд вважає, що цей платіж міг бути за виконання інших робіт, ніж ті, оплата за які була предметом спору, а тому вищеназване платіжне доручення не є належним і допустимим доказом виконання саме Наказу суду.

Аналізуючи подані заявником докази, суд приходить до висновку, що самі по собі проблеми у господарській діяльності боржника не свідчать про те, що боржник не має можливості виконати рішення суду.

Суд, розглянувши матеріали заяви і враховуючи обставини справи, прийшов до висновку, що даний випадок не є винятковим і заява про надання розстрочки виконання рішення (постанови) Вищого господарського суду України від 22.11.2016 задоволенню не підлягає.

Оскільки заява боржника про розстрочку виконання рішення не підлягає до задоволення, то і клопотання Боржника про зупинення дії постанови про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені ВП № 53552939 від 17.03.2017 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Вищого господарського суду України від 22.11.2016 у справі № 925/582/16 відмовити повністю.

У задоволенні клопотання про зупинення дії постанови про арешт коштів боржника у виконавчому проваджені ВП № 53552939 від 17.03.2017 у справі № 925/582/16 відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в порядку визначеному ГПК України.

СУДДЯ В.В. Єфіменко