РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/2764/17 04.04.17 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо"

про стягнення 136 731,70 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Нікогосян О.С за довіреністю № б/н від 27.10.2016 р.;

від відповідача: Квашнін М.О. за довіреністю № б/н від 07.11.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" про стягнення 136 731,70 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.03.2017 р.

10.03.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення редакції позовних вимог.

13.03.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У судове засідання 15.03.2017 р. представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 15.03.2017 р. подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 15.03.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 04.04.2017 р.

У судовому засіданні 04.04.2017 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 04.04.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (Замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» (Виконавець, відповідач) укладено договір на проектно-вишу кувальні роботи № ОД/НКВ-13-1643 НЮ (надалі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов'язаний виконати за завданням Замовника роботи з розробки робочого проекту «Енергоефективна система автономного теплопостачання ДЗ «Дорожня лікарня» ДП «Одеська залізниця»» на загальну суму 719745,14 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору, якість виконаних робіт за цим Договором повинна відповідати встановленим нормам та стандартам відповідного виду робіт, згідно вимог ДБН Д. 1.1.-1-2000, ДБН Д.1.1-7-2000.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначає позивач, Південним офісом Державної аудиторської служби України проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Одеська залізниця» та його структурних підрозділів за період 01.04.2014 по 31.05.2016, за результатами якої складено акт ревізії від 04.11.2016 №05-11/01.

Актом ревізії встановлено завищення вартості виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» проектних робіт за Договором від 23.11.2013 № ОД/НКВ- 13-І643 НЮ на суму 136731,70 грн.

Як вбачається з акту ревізії проектною організацією за погодженням із Замовником, при визначенні вартості проектних робіт застосовано коефіцієнт к=1,2, як на повну реконструкцію об'єктів будівництва, чим порушено вимоги п.2.1 Договору та п. 4.5 Правил визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво ДСТУ Б Д.1.1-7:2013, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.08.2013 №374, що призвело до завищення вартості проектних робіт на суму 106237,48 грн. з ПДВ.

Також, під час проведення ревізії встановлено завищення вартості проектних робіт на реконструкцію теплової мережі на суму 30494,22 грн. з ПДВ за рахунок помилкового врахування основних показників об'єкту, що призвело до порушення вимог п.2.1 Договору та п.п. 2,3 примітки п.1 табл. 10 Розділу 1 Електроенергетика Збірника цін на проектні роботи для будівництва (далі - Розділ 1.3ЦПРБ), а саме:

- діаметр трубопроводу враховано до 500 мм, фактичний діаметр трубопроводу становить до 150 мм, отже, при визначенні вартості проектних робіт необхідно застосовувати к=0,6, згідно вимог п.2 примітки п.1 табл. 10 Розділу 1. Електроенергетика ЗЦПРБ;

- загальна довжина тепломережі врахована до 700 метрів, фактична довжина тепломережі становить до 403,5 метрів, отже, при визначенні вартості проектних робіт необхідно застосовувати к=0,45, згідно вимог п.3 примітки п.1 табл. 10 Розділу 1. Електроенергетика ЗЦПРБ.

Як вказує позивач, при перерахунку завищення вартості виконаних відповідачем проектних робіт внаслідок невірного застосування кошторисних норм складає 136731,70 грн.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів місцевих рад щодо регулювання цін (тарифів)" визначено, що Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства формує кошторисну нормативну базу та визначає порядок її застосування в будівництві. У зв'язку з чим, ціна на даний вид робіт повинна визначатися ДБН.

Таким чином, позивач стверджує, що в даному випадку ціни на проектно-вишукувальні роботи були визначені з порушенням норм ДБН. За виконання проектних робіт за укладеним договором № ОД/НКВ-13-1643 НЮ, відповідач мав право отримати плату, визначену згідно ДБН, що становить 583013,44 грн. тобто на 136731,70 грн. менше ніж фактично отримав за договором.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідача 136 731,70 грн. безпідставно отриманих коштів.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено, що єдиним обґрунтуванням позовних вимог є Акт ревізії від 04.11.2016 №05-11/01 Південного офісу Державної аудиторської служби України фінансово-господарської діяльності ДП «Одеська залізниця» та його структурних підрозділів за період 01.04.2014 по 31.05.2016; проте, суду не надано жодного первинного документа, яким обґрунтовані висновки, викладені в Акті ревізії.

Крім того, приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для звільнення сторін від доказування, до яких належить: обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування; факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони; вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені; рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Тобто, зазначена стаття не містить такої підстави звільнення від доказування, як вимога Державної аудиторської служби України про усунення виявлених ревізією порушень.

Таким чином, підстави для посилання у якості обґрунтування позовних вимог на Акт ревізії від 04.11.2016 №05-11/01 Південного офісу Державної аудиторської служби України, у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

До того ж, акти ревізії взагалі не можуть бути доказами, в розумінні ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, та правовою підставою для стягнення грошових коштів, сплачених за договірними зобов'язаннями.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 28.02.2013 р. у справі №5011-30/6320-2012.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича комерційна фірма "Донбас-Термо" про стягнення 136 731,70 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 11.04.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна