ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" квітня 2017 р.Справа № 924/147/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, м. Старокостянтинів в інтересах держави

до 1.Старокостянтинівської районної державної адміністрації м.Старокостянтинів

2. Фермерського господарства "Юрій" с. Вербівочка Старокостянтинівський район Хмельницька область

про визнання недійсним та припинення на майбутнє договору оренди земельної ділянки загальною площею 77,50 га, укладений 12.06.2007 між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та фермерським господарством "Юрій", який зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.11.2007 за №93

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головне управління Держеокадастру у Хмельницькій області м.Хмельницький

Представники сторін:

Прокуратури ОСОБА_1 за посвідченням від 12.01.15,

Відповідача 1 - ОСОБА_2 за дов від. 03.04.17,

Відповідача 2 - ОСОБА_3 за дов. від 03.04.17.

Третьої особи - не з'явився.

Прокурор в інтересах держави у позовній заяві та представник прокуратури у судовому засіданні просять визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди земельної ділянки загальною площею 77,50 га, укладений 12.06.2007 між Старокостянтинівською райдержадміністрацією та фермерським господарством "Юрій", який зареєстрований Старокостянтинівським районним центром Державного земельного кадастру, про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 07.11.2007 за №93.

Представник прокуратури у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засідання протии позову усно заперечує, відзив на позов не наддав.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву та його представник у судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на ст.2, 45, 203, 215, 256, 638 ЦК України та ст. 116, 124 ЗК України. Заначають, що 15.03.2007р. Старокостянтинівською райдержадміністрацією видано розпорядження № 93/2007-р про передачу в оренду відповідачу 2 трьох земельних ділянок площею 77,50 га. га за межами населених пунктів на землях запасу Березненської сільської ради. 12 червня 2007 року між відповідачем 1 та відповідачем 2, на підставі вищевказаного розпорядження, був укладений договір оренди землі, відповідно до якого відповідач 1 передав відповідачу 2 вищезазначені земельні ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва в оренду строком до 15 березня 2032 року. Згідно довідки №98 від 26 січня 2006 року за № 98 згідно розрахунків грошової оцінки земель Березненськохї сільської ради вартість 1 га. сільськогосподарських угідь по Березненській сільській раді становить: орних земель - 4005,30 гривень, багаторічних насаджень - 3493,80 гривень, сіножаті - 965,20 гривень, пасовища - 750,7 гривень. На виконання п.2.2. оспорюваного договору оренди земельних ділянок відповідачем 2 було надано до Старокостянтинівської районної державної адміністрації витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку 1 гектара сільськогосподарських угідь Березненської сільської ради за №205 від 28.01.2008р. та орендна плата сплачувалась відповідно вказаних відомостей, щорічно враховуючи коефіцієнт індексації. Тому твердження позивача, щодо відсутності відомостей про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є безпідставним та необгрунтованими.

Відповідач зазначає, що відсутність у договорі оренди земельної ділянки істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», не є безумовною підставою для визнання правочину недійсним, та при вирішенні спору суд повинен встановити чи дійсно порушуються права держави у зв'язку з відсутністю в договорі оренди таких умов, визначити істотність цих умов, а також зясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача або держави. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного суду України від 25 грудня 2013 року у справах № 6-78цс13 та 6-94цс13. Заявляючи позов про визнання недійсним договору оренди і припинення його на майбутнє, позивач обґрунтував свої вимоги лише тим, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, зазначена в договорі оренди не відповідає чинному законодавству, що вбачається з листа Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі, в якому зазначається, що відомостей про проведення нормативно-грошової оцінки земельних ділянок в Управлінні Держгеокадастру в Старокостянтинівському районі немає.

Крім цього відповідачем подана заява пор застосування позовної давності, у якій , як і у відзиві на позов, зазначає, що керівником Старокостянтинівської місцевої прокуратури пропущено строк звернення до суду, а поважних причин такого пропуску в позовній заяві не наведено. Тому в позові слід відмовити, у зв'язку з пропуском строку на звернення до суду. Звертається увага, що відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 27.05.2014 № 3-23гс1420, від 02.09.2014 № 3-82гс 1421, від 23.12.2014 № 3-194гс1422, від 25.03.2015 № 3-21гс15230, від 22.04.2015 № 3-54гс1524, від 13.05.2015 № 3-126гс1525, від 13.05.2015 № 3-54гс1526, від 01.07.2015 № 6-178цс1527. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 ріїпення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення було отримати раніше. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року справі 6-2469цс16. Оскільки позивачем не надано жодного допустимого та належного доказу, про те, що він не міг з 12 червня 2007 року (час укладення спірного договору оренди) дізнатися про порушення права особи, яка наділена відповідними повноваженнями у регулюванні спірних правовідносин, а тому мав можливість дізнатись про таке в межах строку звернення до суду. З цього слідує, що позивачем пропущено строк позовної давності, який закінчився 12 червня 2010 року.

Третьою особою письмових пояснень по справі не подано.

Згідно з ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 11) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи. 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

Для повного і всебічного зясування обставин справи від сторін необхідно витребувати докази, а розгляд справи відкласти на іншу дату.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 12:00 "19" квітня 2017 р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1 .

Прокуратурі - надати суду письмові пояснення.

Відповідачам - надати суду всі додатки до спірного договору, додаткові угоди до спірного договору, докази щодо нормативно - грошової оцінки та її затвердження, письмовий відзив на позовну заяву або письмові пояснення, витяги з Держреєстру щодо земельних ділянок відповідача, зазначених у спірному договорі.

Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача,- Головному управлінню Держеокадастру у Хмельницькій області м. Хмельницький надати суду письмове пояснення , у т.ч. щодо нормативно-грошової оцінки земельних ділянок відповідача 2, копію технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок відповідача, зазначених у спірному договорі.

Суддя Ю.П. Олійник

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - Головне управління Держеокадастру у Хмельницькій області ) 29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська 4/1) реком. з вруч.