КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2017 р. Справа№ 910/2550/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Хуторянець О.В. - дов. б/н від 10.02.2017р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2017р. про повернення позовної заяви

у справі № 910/2550/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг"

про стягнення заборгованості 6 636 328,95 грн.

В судовому засіданні 29.03.2017р. відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2017р. у справі №910/2550/17 позовну заяву з доданими документами повернуто позивачу без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.63 ГПК України.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, висновки суду вважає такими, що не грунутуються на положеннях Закону.

Зокрема, апелянт зазначає, що заявлені ним вимоги виникли з аналогічних підстав, подані одним Позивачем до одного Відповідача, спірні правовідносини передбачають один і той самий спосіб захисту прав та інтересів.

Також апелянт зазначає, що об'єднання позовних вимог у даному випадку не буде мати своїм наслідком суттєве утруднення вирішення спору, а навпаки, дає можливість досягти процесуальної економії за однакових обставин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу позивача 15.03.2017р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2017р. колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 29.03.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.03.2017р., у зв'язку перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 29.03.2017р. підтримав вимоги своєї апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 29.03.2017р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини його неявки суду не відомі.

Оскільки його явка в судове засідання обов'язковою не визнавалась, зважаючи на скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно частини 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Передумови об'єднання позовних вимог визначені ч.1 ст. 58 ГПК України, згідно з якою в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об'єднанням позовів забезпечується правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, права та обов'язки між сторонами у справі виникли на підставі трьох кредитних договорів: договір про невідновлювальну кредитну лінію №1360-11 від 29.04.2011р. (кредитний договір-1); договір про невідновлювальну кредитну лінію №1369-11 від 03.08.2011р. (кредитний договір-2); договір про невідновлювальну кредитну лінію №1495-14 від 25.03.2014р. (кредитний договір-3).

Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, вбачається, що в заяві об'єднано вимоги про стягнення кредитної заборгованості по трьох різних кредитних договорах на загальну суму 6 636 328,95 грн., з яких:

- заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію №1360-11 від 29.04.2011р. у розмірі 3 708 687,93 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 2 490 190,28 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам - 726 201,88 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 492 295,77 грн.;

- заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію №1369-11 від 03.08.2011р. у розмірі 1 830 782,93 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 1261 388,14 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам - 377 801,72 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 191 593,07 грн.;

- заборгованість за договором про невідновлювальну кредитну лінію №1495-14 від 25.03.2014р. у розмірі 1 096 858,09 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 690 910,00 грн., суми простроченої заборгованості по відсоткам - 258 000,35 грн., пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам - 147 947,74 грн.

Кожен із вищевказаних договорів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є самостійним правочином та не пов'язаний з іншими, на підтвердження позовних вимог до позовної заяви позивачем додано різні докази виконання зобов'язань, тобто розмір заявленої до стягнення заборгованості фактично є сумою визначеного позивачем боргу по кожному окремому з трьох вказаних у позовній заяві договорів, невиконання зобов'язань відповідачем по яких стало підставою звернення позивача до суду.

Таким чином, по кожній із заявлених вимог та по кожному кредитному договору окремо (з урахуванням додаткових угод до них, в яких визначені різні строки повернення коштів та інш.), кожен з договорів підлягає окремому дослідженню щодо з'ясування прав, обов'язків і взаємовідносин сторін, встановлення обставин щодо виконання кожного договору та з'ясування обґрунтованості заявлених позовних вимог по кожному договору окремо, суду необхідно проводити дослідження письмових доказів, які не є і не можуть бути спільними за різними кредитними договорами, встановлювати обставини, пов'язані з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кожним кредитним договором, перевірити розрахунки по кожній з вимог, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи у двомісячний термін, встановлений ст. 69 ГПК України.

У зв'язку з викладеним, доводи апелянта про те, що сумісний розгляд вказаних кредитних договорів дає можливість досягти процесуальної економії є необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, які виникли з трьох різних кредитних договорів та укладених до них додаткових угод, і хоча й правове регулювання є однаковим, вони не пов'язані між собою ані підставами виникнення, ані спільними доказами.

При цьому схожість трьох кредитних договорів, відносин (їх однорідність), так само як і подібність документів, які мають бути доказами на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, не дає підстав суду вважати за можливе об'єднати в одній позовній заяві вимоги про стягнення заборгованості за різними договорами, за різними правовідносинами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що об'єднання таких вимог у позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що, в свою чергу, призведе до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд повертає позовну заяву без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або в одній позовній заяві об'єднано кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до абз. 3 підп. 3.6. п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не були враховані вищезазначені вимоги чинного законодавства України, а тому місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2017р. у справі №910/1865/17 аналогічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" про стягнення 6 636 328,95 грн. заборгованості за договорами про невідновлювальну кредитну лінію №1360-11 від 29.04.2011р., №1369-11 від 03.08.2011р., №1495-14 від 25.03.2014р. вже було повернуто без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Зазначена ухвала є чинною, однак її виконання свідомо ігнорується позивачем.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду міста Києва від 20.02.2017р. у справі №910/2550/17, прийнята із вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2017р. у справі № 910/2550/17 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2017р. про повернення позовної заяви у справі № 910/2550/17 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/2550/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов