УХВАЛА

04.04.2017Справа № 910/32881/15

За заявою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

Про зміну способу і порядку виконання рішення суду

За позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит»

Про стягнення 324 735,94 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача (заявника): Павлюк І.О.

Від відповідача: не з'явився

Від ДВС: Чернуха О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" суму кредиту, яка підлягає поверненню - 266679,50 грн., 52648,17 грн. - прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 51,38 грн. - прострочену суму комісії за адміністрування кредиту, 11680,56 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 3143,39 грн. - пені по прострочених відсотках, 0,28 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 5013,04 грн. - судового збору.

28.03.16. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі № 910/32881/15 видано наказ.

Позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду в даній справі, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 в частині способу стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит", а саме: з встановленого стягнення з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на інший спосіб шляхом звернення стягнення на будь-яке майно та/або кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит".

Розпорядженням № 05-23/1027 від 16.03.17. було призначено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого заяву по справі № 910/32881/15 передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.17. розгляд вказаної заяви призначено на 04.04.17.

В судовому засіданні 04.04.17. позивачем підтримано подану ним заяву.

Представник Деснянського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судовому засіданні 04.04.14. подав письмові пояснення щодо заяви та поклав її вирішення на розсуд суду

Відповідач в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 20.03.17. не виконав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, Господарський суд міста Києва, встановив:

02.08.16. державним виконавцем Деснянського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51800869 з виконання наказу від 28.03.16. № 910/32881/15.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем направлено запит до ДПС України з метою виявлення відкритих рахунків у фінансових установах.

Згідно відповіді ДПС України боржник має відкриті рахунки у банківських установах у зв'язку з чим, державним виконавцем 16.09.16. винесено постанову про арешт коштів боржника та виставлено платіжні вимоги для списання наявних коштів з рахунків боржника, копії постанов направлено до фінансових установ для виконання.

Згідно наявних в матеріалах справи відповідей банківських установ залишок коштів на рахунках боржника відсутній.

Подана позивачем заява мотивована тим, що оскільки у відповідача відсутні грошові кошти для виконання рішення суду в даній справі, то вказане робить неможливим виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 встановленим способом.

За приписами ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача. (п. 7.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Згідно з п. 7.2 вказаної постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, спосіб і порядок виконання рішення визначаються державним виконавцем на підставі ЗУ «Про виконавче провадження» та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду. (п. 7.1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідача у відсутні кошти на рахунку в банку. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Наведене, в свою чергу, свідчить про існування виняткових обставин, що зумовлюють неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" суму кредиту, яка підлягає поверненню 266679,50 грн., 52648,17 грн. прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 51,38 грн. прострочену суму комісії за адміністрування кредиту, 11680,56 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту, 3143,39 грн. пені по прострочених відсотках, 0,28 грн. пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 5013,04 грн. - судового збору.

Визначаючи новий спосіб виконання рішення суд виходить із того, що обов'язком відповідача по виконанню рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 є сплата позивачу присуджених до стягнення грошових коштів на загальну суму 339 216,32 грн.

Суд звертає увагу, що в даному випадку зміна способу виконання рішення суду - єдиний спосіб забезпечення реального виконання рішення суду. При цьому змінений порядок виконання рішення суду має передбачити реальну можливість примусового виконання рішення.

За таких обставин, суд вважає за доцільне встановити нові заходи для реалізації рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15 шляхом зміни способу його виконання, а саме: шляхом звернення стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит" у сумі 339 216,32 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк».

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

За таких обставини, дослідивши наявні докази, розглянувши мотиви поданої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення та зміни способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15, а саме: змінити спосіб виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15, виклавши його в наступній редакції: "В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит" у розмірі 339 216,32 грн. звернути стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит" у сумі 339 216,32 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»".

При цьому судом враховано, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. (п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (наприклад: стягнути з відповідача певну суму або в разі відсутності коштів на його рахунку звернути стягнення на належне йому майно). (п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення»).

А тому суд відмовляє заявнику в задоволенні заяви в частині зміни способу виконання рішення суду в даній справі шляхом зазначення альтернативної вказівки на звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Оскільки, судом змінюється спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від10.03.16. у справі № 910/32881/15, то відсутні підстави для виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.16. № 910/32881/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" суму кредиту, яка підлягає поверненню - 266679,50 грн., 52648,17 грн. - прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 51,38 грн. - прострочену суму комісії за адміністрування кредиту, 11680,56 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 3143,39 грн. - пені по прострочених відсотках, 0,28 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 5013,04 грн. - судового збору, а тому згідно з приписами ст. 117 Господарського процесуального кодексу України такий наказ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню повністю.

При цьому суд зазначає, що ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", а тому відповідний наказ у такому випадку не видається. Наведений висновок суду відповідає приписами п. п. 7.8 п. 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 86, 121 Господарського процесуального Кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

2. Змінити спосіб виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15, виклавши його в наступній редакції: «В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит" (02217, м. Київ, вул. Драйзера, б. 1; ідентифікаційний код 30366438) перед Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, б. 78; ідентифікаційний код 09807862) у розмірі 339 216 (триста тридцять дев'ять тисяч двісті шістнадцять) грн. 32 коп. звернути стягнення на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит" (02217, м. Київ, вул. Драйзера, б. 1; ідентифікаційний код 30366438) у сумі 339 216 (триста тридцять дев'ять тисяч двісті шістнадцять) грн. 32 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, б. 78; ідентифікаційний код 09807862)».

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 28.03.16. № 910/32881/15, виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.16. у справі № 910/32881/15, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокредит", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" суму кредиту, яка підлягає поверненню - 266679,50 грн., 52648,17 грн. - прострочені відсотки за користування кредитними коштами, 51,38 грн. - прострочену суму комісії за адміністрування кредиту, 11680,56 грн. - пені по простроченій основній сумі кредиту, 3143,39 грн. - пені по прострочених відсотках, 0,28 грн. - пені по простроченій комісії за адміністрування кредиту та 5013,04 грн. - судового збору.

5. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з момент її прийняття та підлягає виконанню в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

6. Дана ухвала дійсна для пред'явлення до виконання згідно зі ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" до 04.04.18.

Стягувачем є Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, б. 78; ідентифікаційний код 09807862)

Боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокредит" (02217, м. Київ, вул. Драйзера, б. 1; ідентифікаційний код 30366438).

Суддя Т.М. Ващенко