РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"12" квітня 2017 р. Справа № 902/1255/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Огороднік К.М.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Мамченко Ю.А.

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 року у справі № 902/1255/15

за заявою Приватного підприємства "Нафтотрейдинг"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 року частково задоволено скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора ПП "Нафтотрейдинг") Василика В.В. № 16-79 від 16.09.2016 року на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України. Дії органу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 52057811 та винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2016 року визнано незаконними. Постанову органу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2016 року ВП № 52057811 визнано недійсною. Відмовлено в задоволенні скарги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2016 року ВП № 52057811 та винесення окремої ухвали щодо головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка Д.Є. з приводу порушення ним Закону України "Про виконавче провадження" та незаконного відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги арбітражного керуючого Василика В.В. Крім того, скаржник просив суд відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, дослідивши подані скаржником матеріали справи, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: - за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; - за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги; - за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01.01.2017 року установлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для працездатної особи - 1600 гривень.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір", а також Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" в редакціях, чинних на дату звернення з апеляційною скаргою, скаржник при поданні скарги мав сплатити судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

В поданій скаржником апеляційній скарзі відсутній додаток, який би свідчив про сплату судового збору, проте, в прохальній частині даної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 вказується про те, що: - єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін; - особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для її задоволення з огляду на наступне.

Скаржник у своїй апеляційній скарзі обґрунтував клопотання про відстрочення сплати судового збору стислими строками, передбаченими ГПК України для подачі апеляційних скарг на судові рішення та тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок Державного бюджету України, розрахункове-касове обслуговування відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Обставини, наведені скаржником, колегією суддів взяті до уваги, однак такі не можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки вони не відносяться безпосередньо до майнового стану особи, яка подає апеляційну скаргу.

Окрім того, здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційна скарга повертається заявникові.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків у відповідності до норм закону на дату такого звернення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Вінницької області від 27.03.2017 року у справі № 902/1255/15 повернути.

3. Матеріали справи № 902/1255/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.