РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017Справа №910/4247/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води України"
про стягнення 20 482, 52 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Мирончук Ю.І. - представник за довіреністю;
від відповідача:Осадчий А.М. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - позивач, ПрАТ "СК "ПЗУ Україна") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води України" (далі - відповідач, ТОВ "Мінеральні води України") про стягнення коштів в сумі 20 482, 52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Звіту № PZU/1433/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" та згідно з Страховим актом № UA032/L01/01 від 17-09-2015 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" сплатила страхове відшкодування у розмірі 20 482, 52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35733 від 18.09.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2017 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.04.2017 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Представник позивача у судовому засіданні 05.04.2017 року підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та надав усні пояснення по справі. 27.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду позивачем було долучено до матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись, зокрема, на викладені у письмовому відзиві обставини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.04.2017 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 року о 12:10 год. ОСОБА_3 по вул. Андріївській, 7 в м. Києві, керуючи транспортним засобом MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечної дистанції руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4. В результаті дорожньо-транспортної пригоди були спричинені механічні пошкодження та заподіяна матеріальна шкода транспортним засобам.

Зазначені обставини та факт вини ОСОБА_3 підтверджуються постановою Подільського районного суду м. Києва у справі № 758/9741/15-п від 29.09.2015 року, якою притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цивільну відповідальність водія автомобіля MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент ДТП було застраховано Товариством з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води України" у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ПЗУ Україна" за полісом № АІ/7964756.

Як вбачається із позовної заяви, на на підставі Звіту № PZU/1433/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, складеного ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" та згідно з Страховим актом № UA032/L01/01 від 17-09-2015 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" сплатила страхове відшкодування у розмірі 20 482, 52 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 35733 від 18.09.2015 року.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 22 пунктом 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно положень статті 28 Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до вимог пунктів 33.1, 33.1.4 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках передбачених статтею 41 Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Позивач у своїй заяві посилається на те, що відповідач не повідомив про настання страхової події своєчасно, а про наявність поважних підстав таких дій страховику невідомо.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1. статті 33 Закону.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилався на наступні фактичні дані:

- позивачем не було надано до матеріалів справи належним чином завірену копію договору № АІ/7964756, на який він посилається при обґрунтуванні позовних вимог;

- позивачем не було доведено, що між ним та відповідачем наявні договірні відносини;

- сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення;

- потерпіла ОСОБА_4 звернулась до позивача з повідомленням про ДТП в той самий день коли відбулася пригода та надала пошкоджений автомобіль для огляду, тобто позивач був вчасно повідомлений та мав можливість перевірити всі обставини ДТП;

- факт настання страхового випадку позивач не оспорював та погодився з усіма обставинами встановленими та зафіксованими правоохоронними органами.

Відповідно до пункту 18.8. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

03.04.2017 року через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ, на виконання ухвали від 20.03.2017 року надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, з якої вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія ТЗ MAN 8.163, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" відповідно до полісу АІ/7964756 зі строком дії з 16.04.2015 до 15.04.2016 року.

Тобто, станом на 28.07.2017 року (дата ДТП) між позивачем та відповідачем існували правовідносини за вказаним полісом.

Положеннями статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко визначено перелік випадків, коли страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника. Зокрема, й у разі якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні води України" (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33-Б; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 40; ) кошти в сумі 20 482, 52 грн. та судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 10.04.2017 р.

Суддя Ю.О.Підченко