ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.2017 Справа № 13/61
Суддя Рудь І.А., розглянувши заяву № 31//13-1060 від 24.02.2017р. Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу від 07.02.2007р. та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання по справі № 13/61:

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерговодхоз", м. Дніпропетровськ

про стягнення 21 440 грн. 99 коп.

Представники:

від позивача (заявника): не з'явився;

від відповідача (боржника): не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 07.06.2006р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 13 003 грн. 07 коп. основного боргу, 3 994 грн. 18 коп. індексу інфляції, 1 131 грн. 90 коп. 3 % річних, 910 грн. 21 коп. 7 % штрафу, 191 грн. 35 коп. витрат по сплаті державного мита, 105 грн. 02 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

30.06.2006р. на виконання рішення суду від 07.06.2006р. видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2006р. рішення господарського суду від 07.06.2006р. скасовано; прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 6 300 грн. 01 коп. основного боргу, 1 868 грн. 63 коп. інфляційних втрат, 538 грн. 29 коп. 3% річних, 87 грн. 07 коп. витрат по сплаті державного мита, 47 грн. 92 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2006р. припинено стягнення за наказом від 30.06.2006р. по справі № 13/61.

05.10.2006р. на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2006р. видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.01.2007р. постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2006р. скасована; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2006р. в частині задоволення позовних вимог про стягнення 910 грн. 21 коп. 7% штрафу скасовано та в цій частині позовних вимог відмовлено; в решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2006р. у справі № 13/61 залишене без змін.

Ухвалою господарського суду від 07.02.2007р. припинено стягнення за наказом від 05.10.2006р. по справі № 13/61.

07.02.2007р. на виконання постанови Вищого господарського суду від 09.01.2007р. видано наказ.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду з заявою про видачу дублікату наказу та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Заява обґрунтована тим, що з відповіді Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.01.2017р. № НАК-1183-02, заявник довідався про винесення державним виконавцем 20.02.2010р. постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", яка разом з оригіналом наказу від 07.02.2007р. надіслана на адресу стягувача. Однак, судовий наказ заявником отримано не було, що стало підставою звернення до суду із даною заявою.

16.03.2017р. суддею Рудь І.А. отримано матеріали справи № 13/61 з архіву Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2017р. заяву прийнято до розгляду суддею Рудь І.А. та призначений її розгляд в судовому засіданні 04.04.2017р.

У призначене судове засідання представники сторін та ВДВС не зявилися. Заявник та боржник про причини неявки суд не повідомили.

На адресу суду надійшло клопотання Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра від 31.03.2017р. № 4717 про розгляд справи за відсутності представника ВДВС.

Суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін, оскільки за приписами ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України їх неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заява Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначає заявник, на виконанні у Самарському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2007р. № 13/61 про стягнення з ТОВ «Енерговодхоз» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заборгованості на суму 18 425 грн. 52 коп.

Заявник неодноразово звертався до органу ДВС з заявами щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, проте відповідей не отримував.

Востаннє, ДК «Газ України» звернулась до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із відповідною заявою від 28.11.2016р. № 31/13-4435, на яку 20.01.2017р. отримала лист від 06.01.2017р. №НАК-1183-02. Вищевказаним листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомило, що «на примусовому виконанні у відділі ДВС в період з 01.09.2009 по 20.02.2010 перебувало виконавче провадження № 14607845, з примусового виконання наказу №13/61 від 07.02.2007 року, виданого господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з ТОВ «Енерговодхоз» на користь ДК «Газ України* НАК «Нафтогаз України» заборгованості на загальну суму 18 425 грн. 52 коп. Державним виконавцем відділу ДВС 20.02.2010 була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час прийняття рішення)».

Проте, заявник стверджує, що не отримував від органу ДВС постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.02.2010р. разом з оригіналом наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2007р. №13/61. На даний час рішення суду залишається не виконаним, кошти не стягнуті, залишок заборгованості складає 16 594 грн. 40 коп., в тому числі 13 003 грн. 07 коп. основної заборгованості за поставлений природний газ.

На підтвердження заяви стягувачем надано довідку про втрату наказу від 24.02.2017р. № 31/13-1061, підписану заступником директора з питань роботи з контрагентами та головним бухгалтером, а також копії заяв щодо надання інформації про хід виконавчого провадження від 06.04.2010р. № 31/10-3073, від 01.03.2011р. № 31/10-2462, від 04.03.2016р. № 31/13-869, копію заяви про зміну реквізитів та надання інформації про хід виконавчого провадження, копію заяви від 28.11.2016р. № 31/13-4435 та копії фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта» на підтвердження направлення перелічених заяв на адресу ВДВС.

За вказаних обставин, заявник вважає, що ним використано всі права сторони виконавчого провадження передбачені ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження, але вжиті позивачем заходи виявились безрезультатними, тому для подальшого виконання та передачі до відділу державної виконавчої служби виконавчого документу по даній справі, виникла необхідність в отриманні дублікату втраченого судового наказу.

Щодо поважності причин пропуску на звернення до суду із заявою про видачу дублікату наказу позивач посилався на вищезазначені обставини та той факт, що Самарський ВДВС протягом тривалого часу не реагував на звернення позивача, а також в порушення приписів Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження), не направив на адресу стягувача постанову про відкриття виконавчого провадження, у звязку із чим заявник не був обізнаний щодо номеру ідентифікатору доступу та не мав змоги ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, в мережі Інтернет.

Крім того, заявник вказує, що наказами НАК «Нафтогаз України» від 22.08.2014 р. №244, від 30.09.2014р. № 319, від 05.03.2015р. № 70 та від 24.04.2015р. № 136 затверджені нові організаційні структури ДК «Газ України». Згідно з наказом ДК «Газ України» від 28.04.2015р. №108-к «Про запровадження організаційної структури ДК «Газ України» запроваджено зміни в організації виробництва праці та зміни істотних умов праці. Постійні зміни в організації виробництва праці та у штатному розписі ДК «Газ України» привели до суттєвого збільшення навантаження на працівників Компанії. Також, ДК «Газ України» є державним підприємством та має фінансові обмеження на відрядження своїх працівників до значно територіально віддалених органів від м. Києва, у зв'язку з чим у заявника була відсутня можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження безпосередньо у органі ДВС.

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду у даній справі від 07.02.2007р., з урахуванням постанови про повернення виконавчого документа від 20.02.2010р., сплинув 20.02.2013р.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, на предмет поважності чи неповажності причин пропуску строку підлягають оцінці судом у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Тобто, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів, за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

Частиною 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження) унормовано, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження) сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, господарський суд не приймає в якості належних доказів надані позивачем копії заяв щодо надання інформації про хід виконавчого провадження від 06.04.2010р. № 31/10-3073, від 01.03.2011р. № 31/10-2462, від 04.03.2016р. № 31/13-869, копію заяви про зміну реквізитів та надання інформації про хід виконавчого провадження, копію заяви від 28.11.2016р. № 31/13-4435, а також копії фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта» на підтвердження направлення перелічених заяв на адресу ВДВС, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а подані копії вказаних документів не завірені належним чином.

За встановлених обставин, заявник не скористався своїм правом на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та понад 7 років належним чином не контролював виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 13/61 від 07.02.2007р.

При цьому, господарський суд критично оцінює посилання заявника на зміни в організаційній структурі ДК «Газ України», згідно наказів, прийнятих у 2014-2015р.р., оскільки втрачений наказ перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС у період з 01.09.2009р. по 20.02.2010р.

Згідно зі ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд констатує, що позивач не надав суду беззаперечних доказів на підтвердження того, що він був позбавлений можливості своєчасно, в межах визначеного строку предявлення спірного наказу до виконання, звернутися до господарського суду із заявою про видачу його дублікату, та майже сім років після відкриття виконавчого провадження не вживав належних заходів, спрямованих на отримання інформації та документів виконавчого провадження, оскарження дій або бездіяльності державного виконавця.

Тому вказані заявником обставини суд не може вважати такими, що обєктивно перешкоджали позивачу дотриматись порядку та строків, визначених законом для предявлення наказу господарського суду до виконання.

Згідно ст. 120 ГПК України, дублікат наказу надається, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

За встановлених обставин, оскільки заявник не довів належними доказами поважність причин, за яких був пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та про видачу дублікату наказу від 07.02.2007р. по справі № 13/61.

Керуючись ст. ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви № 31/13-1060 від 24.02.2017р. Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу від 07.02.2007р. та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання по справі № 13/61 відмовити.

Суддя ОСОБА_1