ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року Справа № 904/76/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №670/1001 від 14.12.2016 р., ;

представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі №904/76/17

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА", м. Київ

до ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА" до ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 30 718,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач у відповідності з договором добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхувальнику (ТОВ ОТП Лізинг) страхове відшкодування у сумі 30 718,97 грн., у звязку з чим в порядку регресу просить стягнути з відповідача вищезазначену суму.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року по справі №904/76/17 (головуючий суддя Мартинюк С.В.) позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 30 718,97 грн. виплаченого страхового відшкодування та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивовано тим, що позивачем належним чином обґрунтовано розмір шкоди та надано належні докази протиправної поведінки ОСОБА_3, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою ОСОБА_3 та спричиненням позивачу матеріальної шкоди.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на п. 2.3а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

12.10.2015 року на виконання вимог Правил дорожнього руху України, водій Відповідача перед виїздом перевірив технічний стан транспортного засобу та переконався в його справності, про що свідчить запис в Журналі контролю технічного стану при відпуску автомобілів, тракторів на лінію та повернення з лінії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», у звязку з чим, з боку водія відповідача відсутні порушення вимог Правил дорожнього руху України, які б призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 12.10.2015 року.

Крім того, 23.02.2017 року Відповідачем було отримано копію висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 656 від 25.12.2015р., відповідно до якого руйнування задньої лівої півосі трактору марки МТЗ-920 № 327414 шасі № 80903033, 2008 року випуску носить втомний малоцикловий характер, а розташування центру руйнування на поверхні півосі обумовлене неналежною якістю поверхні півосі.

На підставі викладеного, скаржник вважає, що відрив заднього лівого колеса трактору МТЗ-920 № 327414, яке пошкодило автомобіль Renault Logan VAN, відбулось не з вини водія Відповідача, а через прихований заводський брак лівої задньої півосі трактора, що і стало причиною ДТП, а отже при перевірці технічно справного стану транспортного засобу водій не мав будь-якої можливості виявити таке при перевірці трактора.

Скаржник зазначає, що він не мав можливості надати суду першої інстанції зазначений висновок судового експерта з причин, що не залежали від нього, а саме через відсутність інформації щодо проведення такого експертного дослідження, про яке стало відомо лише в результаті перевірки на підприємстві та фактичного отримання Відповідачем результатів експертного дослідження.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив доводи апеляційної скарги.

Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА" відзив на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2017 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду на 30.03.2017 року.

Представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 30.03.2017 року не зявився.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 30.03.2017 року зявився, однак надав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що 22.03.2017 року працівником ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу про скасування постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2015 року № 199/8184/15-п, про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, в наслідок якого сталась зазначена вище дорожньо-транспортна пригода. Дана апеляційна скарга знаходиться на розгляді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., апеляційне провадження № 33/774/339/17.

Оскільки відповідачем не надано ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження, а розгляд апеляційної скарги про скасування постанови суду про накладення стягнення за скоєння адміністративного правопорушення відповідно до ст. 77 ГПК України не є обставиною для відкладення розгляду справи, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 102 ГПК України, а також, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість в порядку ст. 75 ГПК України розглянути справу у відсутність представника позивача.

В судовому засіданні 30.03.2017 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступна та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

12.10.2015 року в м. Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки Рено державний номерний знак НОМЕР_1, який належав ТОВ ОТП Лізинг, під керуванням ОСОБА_4 та транспортним засобом Екскаватор державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що належить ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго .

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що водій ОСОБА_3 під час руху не проконтролював технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого, відбувся відрив заднього лівого колеса, яке пошкодило автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року №199/8184/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124.КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень (а.с.27).

Автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1 було застраховано власником ТОВ ОТП Лізинг у ПАТ Страхова компанія Універсальна на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 3001/294/022000174 від 31.07.2015 року (а.с. 20-24).

22.12.2015 року страхувальник звернувся до ПАТ Страхова компанія Універсальна із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 33).

Відповідно до звіту про оцінку від 23.11.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено державний номерний знак НОМЕР_1 становить 35 191,69 грн., розмір матеріальної шкоди становить 24 084,18 грн. (а.с. 35-46).

Платіжними дорученнями № 4001 від 21.12.2015 року на суму 13 148,60 грн. та № 4002 від 21.12.2015 року на суму 18 651,40 грн. ТОВ ОТП Лізинг на підставі виставлених рахунків № 00563 від 15.12.2015 року на суму 18 651,40 грн. та № 00562 від 15.12.2015 року на суму 13 148,60 грн. сплатило ТОВ Торгово-виробнича компанія «Ентоні» 31 800,00 грн. за ремонт автомобіля Рено державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 40-43).

При цьому, вид та характер відновлювальних робіт, перелік запасних частин, що були використані під час ремонту, зазначені у виставлених рахунках, відповідали найменуванню запасних частин та ремонтній калькуляції, зазначеній у звіті про оцінку від 23.11.2015 року.

23.12.2015 року ОСОБА_2 акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІВЕРСАЛЬНА" було складено страховий акт № 19346/1, за яким вищезазначена дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком та встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 30 718,97грн. (вартість відновлювального ремонту (31 800,00 грн.) франшиза (1 081,03 грн.)) (а.с.45).

Платіжним дорученням № 96023 від 24.12.2015 року позивачем було виплачено страхувальнику ТОВ ОТП Лізинг страхове відшкодування у сумі 30 718,97грн.(а.с.47).

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Оскільки між ТОВ ОТП Лізинг та ПАТ Страхова компанія Універсальна укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу то право відносними, що склалися між сторонами регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування».

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного Кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. При цьому, відповідно до ч.5 цієї статті особа, що здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки з силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Пунктом 5 Пленуму передбачено, що при розгляді справ про відшкодування шкоди за ст.441 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст.440 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-108цс13 у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Так у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року №199/8184/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень (а.с.27).

При цьому суддею зроблено висновок про доведеність вини правопорушника (ОСОБА_3В.) в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження інших транспортних засобів (автомобіля Рено державний номерний знак НОМЕР_1).

Вищезазначена постанова Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року №199/8184/15-п в апеляційному порядку в установлені законом строки не оскаржена (відповідачем не надано ухвалу суду про відкриття апеляційного провадження) у звязку з чим набула законної сили.

Більш того, постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2017 року по справі № 199/8184/15-п (провадження № 33/774/339/17) відмовлено ОСОБА_3 в задоволені клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, розглядаючи господарську справу про правові наслідки дій ОСОБА_3, щодо якого ухвалено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, для господарського суду є обовязковими наступні питання:

- 12.10.2015 року в м. Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Рено державний номерний знак НОМЕР_1, що належав ТОВ ОТП Лізинг, та транспортного засобу Екскаватор державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що належав ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження;

- правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок якого автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, вчинене ОСОБА_3, який під час руху не проконтролював технічний стан транспортного засобу, внаслідок чого, відбувся відрив заднього лівого колеса, яке пошкодило автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1.

Доданий апелянтом в суді апеляційної інстанції висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 656 від 25.12.2015р., відповідно до якого руйнування задньої лівої півосі трактору марки МТЗ-920 № 327414 шасі № 80903033, 2008 року випуску носить втомний малоцикловий характер, а розташування центру руйнування на поверхні півосі обумовлене неналежною якістю поверхні півосі, не може братися судом до уваги, оскільки у пункті 9 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 17.05.11 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» визначено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Оскільки висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 656 виконано 25.12.2015 року, а рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/76/17 прийнято 06.02.2017 року, тобто більше ніж через рік, то колегія суддів вважає, що скаржником не доведена неможливість подання вказаного доказу в суді першої інстанції до прийняття рішення у справі, а доводи щодо відсутності інформації про проведення експертного дослідження не можуть слугувати в якості поважної причини неподання вищезазначеного доказу суду першої інстанції, оскільки отримання інформації про проведення експертного дослідження напряму залежить від дій (бездіяльності) скаржника, на замовлення саме якого було проведене дане дослідження.

У будь-якому випадку вина працівника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого автомобіль Рено державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, встановлена постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року №199/8184/15-п, яку висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 656 від 25.12.2015 року не скасовує.

На підставі чого, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає їх безпідставними.

У випадку скасування постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24.11.2015 року №199/8184/15-п ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" має право звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/76/17 за нововиявленими обставинами.

Оскільки позивачем належним чином обґрунтовано розмір шкоди та надано належні докази протиправної поведінки ОСОБА_3, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою ОСОБА_3 та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, господарський суд підставно задовольнив позовні вимоги позивача та стягнув з відповідача суму завданої матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 30 718,97 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2017 року у справі № 904/76/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 04.04.2017 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік