номер провадження справи 32/28/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 Справа № 908/359/17

За позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промис лова, 133)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1)

про стягнення 13672,20 грн.,

Суддя Колодій Н.А.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 3194 від 08.12.16)

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 13672,20 грн., з яких сума 13272,74 грн. основний борг за договором на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 5Т-11 від 25.10.2011р., сума 220,76 грн. пеня, сума 131,37 грн. інфляційні втрати, сума 47,33 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/359/17, судове засідання призначено на 05.04.2017р.

05.04.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії № 5Т-11 від 25.10.2011р., укладеного між сторонами, позивач у вересні 2016р. та жовтні 2016р. надав відповідачу послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на загальну суму 13272,74 грн. Відповідач, в свою чергу, своє зобовязання за договором належним чином не виконав, оплату за отримані послуги не здійснив. На підставі ст. ст. 530, 546, 549, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 193, 198, 230, 231 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 13272,74 грн. основного боргу, суму 220,76 грн. пені, суму 131,37 грн. інфляційних втрат та суму 47,33 грн. 3% річних.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1. Матеріали справи містять рекомендоване поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду.

Відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2011р. між ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (теплопостачальна організація, позивач у справі) та КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (споживач, відповідач) був укладений договір № 5Т-11 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, відповідно до умов якого позивач зобовязався відпустити відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води в обємах, вказаних у додатку № 1, з параметрами теплоносія згідно температурному графіку теплової мережі, затвердженого головним інженером позивача, узгодженого з місцевими органами влади, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати спожиту теплову енергію за встановленими тарифами в строки, передбачені даним договором (п. 1.2, п. 1.3).

Пунктом 3.2.17 договору визначено, що по закінченню звітного місяця споживач зобовязаний підписати надані нарочно зі сторони теплопостачальної організації акти про виробництво, транспортування та поставку теплової енергії в 3-х примірниках протягом 2 робочих днів з моменту отримання з обовязковим зазначенням дати підписання акту та 2 примірника актів повернути представнику теплопостачальної організації, який передає споживачу податкову накладну.

Відповідно до п. 6.1 договору в редакції додаткової угоди від 20.06.2014р., розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію, визначену як сума тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджується уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку.

Згідно з п. 6.3 договору по закінченню звітного місяця між споживачем та теплопостачальною організацією підписуються двосторонні акти про надання пологу, які включають вартість виробництва, транспортування та послуг теплової енергії в строк, визначений п. 3.2.17 договору.

За умовами п. 6.4 договору оплата за відпущену енергію, враховуючи транспортування і поставку теплової енергії, здійснюється споживачем щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Відповідно до п. 10.1 договір вважається укладеним з моменту його підписання споживачем та теплопостачальною організацією. Строк дії даного договору до 31.12.2012р. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за 1 місяць до припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем та відповідачем за вересень та жовтень 2016р. складено та підписано акти про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, а саме: акти про надання послуг з виробництва теплової енергії № 43/09 від 30.09.2016р. на суму 534,83 грн., № 43/10 від 31.10.2016р. на суму 9982,75 грн.; акти про надання послуг з транспортування теплової енергії № 44/09 від 119,20 грн., № 44/10 від 31.10.2016р. на суму 2588,26 грн.; акти про надання послуг з постачання теплової енергії 45/09 від 30.09.2016р. на суму 2,10 грн., № 45/10 від 31.10.2016р. на суму 45,60 грн.

Всього за період вересень жовтень 2016р. за договором № 5Т-11 від 25.10.2011р. надано послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії на загальну суму 13272,74 грн.

Однак, вказана в актах сума в установлений договором строк відповідачем сплачена не була. В матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків з якого вбачається, що станом на 31.11.2016р. у відповідача перед позивачем існує заборгованість, в тому числі за договором № 5Т-11 від 25.10.2011р.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в розмірі 13272,74 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 13272,74 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 47,33 грн. 3% річних за загальний період з 31.10.2016р. по 10.01.2017р. та суму 131,37 грн. інфляційних втрат, при цьому дослідивши розрахунок, суд встановив, що нарахування інфляційних фактично здійснено за загальний період з листопада 2016р. по грудень 2016р. (за послуги у вересні 2016р. - з листопада по грудень 2016р., за послуги у жовтні 2016р. інфляційні нараховані за грудень 2016р.).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат суд встановив, що розрахунки здійснені вірно.

Таким чином вимоги про стягнення суми 47,33 грн. 3% річних та суми 131,37 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 220,76 грн. за загальний період з 31.10.2016р. по 10.01.2017р.

Пунктом 6.5 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 08.07.2013р. сторонами погоджено, що разі прострочення оплати наданих послуг в строк, передбачений п. 6.4 даного договору, споживач зобовязаний оплатити теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки оплати.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним, перевіривши розрахунки пені, суд залишає суму пені в заявленому позивачем розмірі (не виходячи за межі зазначеного позивачем максимального розміру).

Таким чином, вимоги про стягнення суми 220,76 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька АЕС (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ) суму 13272 (тринадцять тисяч двісті сімдесят дві) грн. 74 коп. основного боргу, суму 47 (сорок сім) грн. 33 коп. 3% річних, суму 131 (сто тридцять одна) грн. 37 коп. інфляційних втрат, суму 220 (двісті двадцять) грн. 76 коп. пені, суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.04.2017р.

Суддя Н.А. Колодій