ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 911/855/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер, Київська обл., м. Васильків

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю Оцелот, Київська обл., м. Васильків

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф, Київська обл., м. Васильків

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.02.2016)

від відповідача 1: ОСОБА_2 (довіреність №1/17 від 06.01.2017)

від відповідача 2: ОСОБА_2 (довіреність №2 від 20.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер (далі ТОВ ВЗХ-Полімер/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Оцелот (далі ТОВ Оцелот/відповідач 1) про зобовязання останнього усунути перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер у користуванні нежитловими приміщеннями (склад СА площею 981,4 кв. м., СА-І площею 1726,1 кв. м., СА-1 площею 498 кв. м., приміщення 1-11 корпусу 101 площею 1128,4 кв. м.), що розташовані по вул. Соборна, 72, м. Васильків, Київська область, шляхом видачі постійних перепусток та надання постійного безперешкодного доступу представникам позивача та автотранспорту до зазначених вище будівель, з підстав ст. ст. 386, 391 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.03.2016 порушено провадження у справі №911/855/16, розгляд справи призначено на 28.03.2016.

28.03.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У судове засідання 28.03.2016 представник відповідача не прибув.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.03.2016 розгляд справи відкладено на 05.04.2016.

У судовому засіданні 05.04.2016 суд оголосив перерву до 19.04.2016.

Водночас, 05.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №911/855/16 до вирішення повязаної з нею справи №911/5019/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер до Васильківської міської ради Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю Оцелот та Публічного акціонерного товариства Промислово-будівельна група Антарес про визнання договору від 30.06.2015 про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки недійсним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2016 провадження у справі №911/855/16 зупинено до вирішення господарським судом Київської області справи №911/5019/15.

18.01.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №911/855/16 з огляду на те, що рішенням господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі №911/5019/15 у позові відмовлено повністю.

Водночас, відповідно до поданого клопотання позивач зауважив, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі №911/5019/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 поновлено провадження в даній справі, розгляд справи призначено на 06.02.2017.

У судове засідання 06.02.2017 представник відповідача не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив.

Водночас, 06.02.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про залучення до участі в даній справі іншого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2017 залучено до участі в даній справі в якості відповідача 2 Товариство з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф (далі ТОВ Ост 2 Лайф/відповідач 2), розгляд справи відкладено на 20.02.2017.

У судове засідання 20.02.2017 представник відповідача 2 не прибув.

Ухвалою господарського суду Київскьої області від 20.02.2017 розгляд даної справи відкладено на 20.03.2017.

20.03.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київскьої області від 20.03.2017 розгляд даної справи відкладено на 03.04.2017.

03.04.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від ТОВ ВЗХ-Полімер надійшло клопотання про призначення у даній справі судової земельної технічної експертизи. Відповідне клопотання обґрунтоване необхідністю визначення можливості позивача мати доступ до належного йому майна в інший, аніж через прохідну, призначену для пішого проходу, та транспортну прохідну за адресою вул. Соборна, 72, м. Васильків, Київська область, а також через прохідну в районі річки Стугна.

До того ж, заявлене позивачем клопотання обґрунтоване необхідністю вирішення питань щодо можливості встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці, на якій знаходиться нерухоме майно ТОВ ВЗХ-Полімер.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Приписами постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи №4 від 23.03.2012 розяснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Беручи до уваги вищенаведені приписи та предмет позову, суд дійшов висновку, що покладені позивачем в основу обґрунтування заяви про призначення судової експертизи у даній справі обставини не входять до предмета доказування у даній справі, а тому відповідне клопотання ТОВ ВЗХ-Полімер є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Водночас, 03.04.2017 через канцелярію господарського суду від відповідачів надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких ТОВ Оцелот та ТОВ Ост 2 Лайф не погодились із заявленими позивачем вимогами з підстав, викладених у відповідних запереченнях, та просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 03.04.2017 судом оголошено перерву до 04.04.2017.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно наявної в матеріалах даної справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за №№53528685 та 53527630 від 18.02.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер на праві власності належать обєкти нерухомості, розташовані за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72, а саме: нежитлові приміщення - склади СА площею 981,4 кв. м., СА-І площею 1726,1 кв. м., СА-1 площею 498 кв. м., а також нежитлове приміщення 1-11 корпусу 101 площею 1128,4 кв. м.

Як зауважив позивач, вищезазначені приміщення знаходяться на території колишнього заводу ВАТ «Васильківський завод холодильників» на земельній ділянці кадастровий номер :11:025:0013, орендарем якої є ТОВ Оцелот, а єдиним доступом до належного позивачу на праві власності майна є дві прохідні, одна з яких центральна призначена для пішого проходу працівників та інших осіб, а інша призначена для проїзду транспортних засобів.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що починаючи з 10.03.2016 охорона відповідача 1 не допускає працівників позивача до належних йому складів, що знаходяться на території за адресою м. Васильків, вул. Соборна, 72, мотивуючи свою відмову наказом виконавчого директора ТОВ Оцелот №11 від 09.03.2016, копія якого наявна в матеріалах даної справи.

В підтвердження наведених обставин позивач надав суду копії актів про перешкоджання доступу до приміщення від 10.03.2016 та 11.03.2016 відповідно, що складені односторонньо позивачем з поміткою про відмову охорони ТОВ Оцелот ставити підписи у відповідних актах.

Позивач зазначив, що ним було направлено відповідачу 1 офіційного листа з вимогою повідомити про причини та правові підстави недопущення працівників ТОВ ВЗХ-Полімер на територію заводу. Натомість, як зазначив позивач, його прохання відповідачем 1 проігноровано.

Поряд з тим, в обґрунтування заявлених вимог позивачем зауважено на тому, що ТОВ Оцелот володіє лише частиною нерухомого майна, а не цілісним майновим комплексом, а тому ТОВ ВЗХ-Полімер має рівні права з відповідачем 1 на користування земельною ділянкою, на якій знаходяться належні їм на праві власності обєкти нерухомості.

В подальшому, в процесі розгляду даного спору, позивачем повідомлено, що ТОВ Оцелот відчужило Товариству з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72, на підтвердження чого суду надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №79618447 від 05.02.2017.

В розрізі обставин, покладених в основу обґрунтувань заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що він має достатньо підстав вважати, що на час прийняття судового рішення чи на час його примусового виконання, Товариство з обмеженою відповідальністю Оцелот не матиме відношення до спірних відносин, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф, як власник нерухомого майна розташованого на земельній ділянці за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72, самостійно здійснює та забезпечує охорону території.

Заявлені позовні вимоги ТОВ ВЗХ-Полімер обґрунтовує наявністю обставин неправомірного користування ТОВ Оцелот земельною ділянкою на якій знаходиться, зокрема, нерухоме майно позивача, з огляду на те, що відповідач 1 отримав право оренди на відповідну земельну ділянку незаконно на підставі оспорюваного у судовому порядку позивачем договору від 30.06.2015 про заміну сторони у договорі оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.02.2011 за №00002.

В підтвердження відповідних обставин позивач надав суду копію постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №911/5019/15, відповідно до якої судом визнано недійсним договір від 30.06.2015 про заміну сторони у договорі оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.02.2011 за №00002.

Заперечуючи проти позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю Оцелот зазначило, що воно є законним та правомірним користувачем земельною ділянкою кадастровий номер :11:025:0013 за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72, у той час як позивачем не надано жодного доказу на підтвердження його права користування відповідною земельною ділянкою, позаяк таке право в силу приписів законодавства, чинного на момент набуття позивачем права власності на спірне нерухоме майно, може набуватися не автоматично, а на підставі договору.

Водночас, відповідач 1 зазначив, що договір від 30.06.2015 про заміну сторони у договорі оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.02.2011 за №00002 є дійсним, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №911/5019/15 скасовано, а рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016, яким відмовлено позивачу у задоволенні вимоги про визнання недійсним зазначеного правочину, залишено в силі.

В підтвердження викладених обставин щодо правомірного користування земельною ділянкою за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 72, ТОВ Оцелот надано, зокрема, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №82743443 від 17.03.2017, а також копію постанови Вищого господарського суду України від 15.03.2017 у справі №911/5019/15.

В розрізі вищенаведених заперечень, відповідач 1 зазначив про необґрунтованість посилань позивача на неможливість ним використовувати спірне майно, оскільки частина майна була передана ТОВ ВЗХ-Полімер в оренду ТОВ «Голд-стар-плюс», яке в подальшому передало зазначене майно в суборенду ПП «Газтрон-будСервіс», у той час як доказів того, що ПП «Газтрон-будСервіс» не має доступу до відповідного майна позивачем не надано.

В підтвердження вищезазначених обставин відповідачем 1 надано, зокрема, копії договору суборенди №1-07 від 01.07.2015 та укладених до нього додаткових угод.

Таким чином, відповідач 1 зауважив, що за відсутності протиправного характеру дій ТОВ Оцелот, позаяк останній правомірно користується земельною ділянкою, на якій знаходиться майно позивача, а також доказів наявності перешкод у користуванні позивачем належним йому майном, виключається можливість задоволення поданого позивачем негаторного позову.

Поряд з тим, відповідач 2 в обґрунтування заперечень проти позову посилається на відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин перешкоджання Товариством з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф у доступі позивачу до власного майна, у той час як між ТОВ ВЗХ-Полімер та ТОВ Ост 2 Лайф відсутнє будь-яке листування щодо обставин неможливості доступу позивача до належного йому майна.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. ст. 316, 317, 386 та 391 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З системного аналізу вищенаведених нормативних приписів слідує, що негаторний позов пред'являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в підпункті 2.31 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 №6, господарським судам для визначення правильності обрання позивачем способу захисту порушеного права необхідно розмежовувати встановлення сервітуту та усунення перешкод у користуванні майном (негаторний позов). У зв'язку з цим слід звернути увагу господарських судів на те, що основним критерієм у відповідному розмежуванні є наявність або відсутність протиправного характеру дій відповідача.

За відсутності протиправного характеру дій відповідача виключається можливість задоволення негаторного позову про усунення перешкод у користуванні майном.

Приписами ст. ст. 11, 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до приписів ст. ст. 93, 125 та 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, за результатами розгляду справи №911/5019/15 судами першої, апеляційної та касаційної інстанції було встановлено, що 09.02.2011 між Васильківською міською радою Київської області (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Промислово-будівельна група "Антарес" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець надав, а орендар прийняв згідно акта приймання-передачі, у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :11:025:0013), яка знаходиться по вул. Соборна, 72 у м. Василькові Київської області, згідно рішення 6-ої позачергової сесії 6-го скликання Васильківської міської ради від 27.01.2011 №08.06 п/ч-VІ.

Пунктами 2, 3 цього договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 11,114 га, на якій знаходяться обєкти нерухомого майна нежилі приміщення та нежитлові будівлі, які належать орендарю на праві власності, а саме: ремонтний цех корпусу №101, частина №5 корпусу №101, корпус №106 заводоуправління, корпус №102, корпус №102 цех 10, корпус №102 цех 18, склад, котельня, побутові приміщення корпусу 104, нежитлова будівля корпусу №104, склад балонів корпусу №118, будівля трансформаторної підстанції, цокольний поверх будівлі корпусу №107, нежитлова будівля корпусу №107, майновий комплекс корпусу №101 цех 12.

В подальшому, за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 28.01.2015, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Промислово-будівельна група "Антарес" (продавець) та ТОВ Оцелот (покупець), та згідно акту від 14.04.2015 ТОВ Оцелот набуло у власність нерухоме майно, перелік та місцезнаходження якого відповідає переліку та місцезнаходженню майна, яке вказане у зазначеному вище договорі оренди від 09.02.2011.

До того ж, судами при розгляді справи №911/5019/15 встановлено, що 30.06.2015 між Васильківською міською радою Київської області (орендодавець), Відкритим акціонерним товариством "Промислово-будівельна група "Антарес" (орендар) та ТОВ Оцелот (орендар-2) укладено договір про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки, зареєстрованого 09.02.2011 в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №00002, відповідно до умов якого сторони погодились замінити одну із сторін у договорі оренди від 09.02.2011, а саме: передати ТОВ Оцелот усі права та обовязки орендаря за договором оренди земельної ділянки, зареєстрованого 09.02.2011 в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №00002.

Крім того, судами було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЗХ-Полімер" з 29.04.2004 є власником нерухомого майна, що знаходиться у місті Василькові Київської області по вул. Соборній, 72, тобто за тією ж адресою, що і передана в оренду ВАТ "Промислово-будівельна група "Антарес", а в подальшому ТОВ Оцелот земельна ділянка.

Звертаючись із позовом у справі №911/5019/15, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЗХ-Полімер" просило визнати недійсним договір про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.02.2011 за №00002, який укладено 30.06.2015 між Васильківською міською радою Київської області, Товариством з обмеженою відповідальністю "Оцелот" та Публічним акціонерним товариством "Промислово-будівельна група "Антарес".

За результатами розгляду справи №911/5019/15 судом першої інстанції 30.08.2016 прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі №911/5019/15 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №911/5019/15 скасовано, а рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016, залишено в силі.

Таким чином, судами першої та касаційної інстанцій було встановлено обставини дійсності договору про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки від 30.06.2015, відповідно до якого ТОВ "Оцелот" набув у строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :11:025:0013, що знаходиться по вул. Соборна, 72 у м. Василькові Київської області, та на якій знаходиться належне позивачу на праві власності нерухоме майно.

Поряд з тим, з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №82743443 від 17.03.2017 слідує, що 09.07.2015 відповідачем 1 зареєстровано за собою право оренди земельною ділянкою кадастровий номер :11:025:0013, що знаходиться по вул. Соборна, 72 у м. Василькові Київської області.

З огляду наведеного, враховуючи встановлені рішеннями судів у господарській справі №911/5019/15 обставини правомірності набуття ТОВ "Оцелот" у користування земельної ділянки, на якій знаходиться, зокрема, належне позивачу на праві власності нерухоме майно, оскільки відповідачем 1 у передбаченому законом порядку проведено державну реєстрацію відповідного права користування, суд дійшов висновку про відсутність протиправного характеру дій ТОВ "Оцелот" у користуванні відповідною земельною ділянкою.

Водночас, позивачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами обставин виникнення та наявності у нього у передбаченому законом порядку права користування земельною ділянкою кадастровий номер :11:025:0013, що знаходиться по вул. Соборна, 72 у м. Василькові Київської області.

За таких обставин, передбачений статтею 391 ЦК України речово-правовий спосіб захисту не може бути застосований судом для захисту прав позивача шляхом видачі позивачу постійних перепусток та надання постійного безперешкодного доступу представникам позивача та автотранспорту до нерухомого майна, що у будь-якому випадку передбачає проїзд та/або прохід позивача через земельну ділянку, право користування якою у нього відсутнє.

Доводи позивача про перешкоджання йому у праві доступу до власного майна визнаються судом не спроможними в силу того, що додані в підтвердження таких обставин складені позивачем в односторонньому порядку акти від 10.03.2016 та 11.03.2016 та наказ ТОВ "Оцелот" №11 від 09.03.2016 не містять відомостей щодо перешкоджання відповідачем 1 доступу позивача до належних йому складів чи неправомірного зайняття ТОВ "Оцелот" відповідного майна, а також не спростовують правомірності користування відповідачем 1 належною йому на праві оренди земельною ділянкою.

Поряд з тим, відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як н підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Натомість, в порушення вимог наведених нормативних приписів, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю Ост 2 Лайф будь-яких дій, що перешкоджали б позивачу користуватись належним йому нерухомим майном, а також не підтверджено обставин протиправного зайняття відповідачем 2 чи відмови ним у доступі до спірного нерухомого майна, що свідчить про відсутність протиправного характеру дій ТОВ Ост 2 Лайф щодо належного позивачу майна.

Посилання ж позивача відсутність будь-яких договірних відносин між ТОВ Ост 2 Лайф, як власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці кадастровий номер :11:025:0013 по вул. Соборна, 72 у м. Василькові Київської області, ТОВ "Оцелот", як орендарем такої земельної ділянки, та Васильківською міською радою, як орендодавцем, не спростовують встановлених судом обставин відсутності протиправних дій відповідача 1 та відповідача 2 щодо належного позивачу майна.

Виходячи з наведених законодавчих положень, аналізу суб'єктного складу, характеру правовідносин, а також враховуючи недоведеність позивачем обставин наявності у діях відповідачів протиправного характеру щодо належного ТОВ "ВЗХ-Полімер" нерухомого майна, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про усунення перешкоди Товариству з обмеженою відповідальністю ВЗХ-Полімер у користуванні нежитловими приміщеннями (склад СА площею 981,4 кв. м., СА-І площею 1726,1 кв. м., СА-1 площею 498 кв. м., приміщення 1-11 корпусу 101 площею 1128,4 кв. м.), що розташовані по вул. Соборна, 72, м. Васильків, Київська область, шляхом видачі постійних перепусток та надання постійного безперешкодного доступу представникам позивача та автотранспорту до зазначених вище будівель.

Витрати про сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, у разі відмови у задоволенні позову, покладаються судом на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 34, 35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 11, 202, 316, 317, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 93, 125 та 126 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 10.04.2017.

Суддя В.А. Ярема