ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.04.17 Справа № 914/2089/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів: головуючий суддя Данко Л.С., судді Галушко Н.А. та Орищин Г.В., при секретарі судового засідання Кіт М.В., розглядаючи матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ», б/н від 25.01.2017 р. (вх. № 01-05/421/17 від 31.01.2017р.),

на рішення Господарського суду Львівської області від 21 грудня 2016 року

у справі № 914/2089/16 (головуючий суддя Артимович В.М., судді: Чорній Л.З., Цікало А.І.),

порушеній за позовом

позивача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Левус», м. Білгород-Дністровський Одеської області,

про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 25 вересня 2015 року укладеного між ТзОВ «Компанія ЛЦ», в особі директора ОСОБА_2 та ПП «Левус», в особі власника ОСОБА_3

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: ОСОБА_4 п/к за довіреністю б/н від 17.03.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_5 п/к згідно угоди б/н від 20.02.2016 р. про надання правової допомоги;

Присутні: ОСОБА_2

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України розяснені і зрозумілі. В процесі розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, 12.04.2017 р. представником відповідача було подано заяву про відвід колегії суддів. Розглянувши та дослідивши обставини, на які покликається відповідач у заяві про відвід суддів у даній справі, з підстав зазначених у ст. 20 ГПК України, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення вказаної заяви, про що зазначено у відповідній судовій ухвалі від 12.04.2017 р., яка є остаточною і оскарженню не підлягає.

За усним клопотанням представника відповідача, в судовому засіданні проводиться технічна фіксація судового процесу.

ВСТАНОВИВ:

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 01.03.2017 р., за клопотанням представників сторін, продовжено строк розгляду спору та розгляд справи було відкладено на 05.04.2017 р., про що сторони було належним чином повідомлено рекомендованою кореспонденцією.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.04.2017 р., за участю уповноважених представників сторін, судом оголошувалась перерва до 12.04.2017 р. про що представники були особисто повідомлені під розписку (а. с. 206).

12.04.2017 р. через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду директором ПП «Левус» ОСОБА_3 було подано заяву б/н від 11.04.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-04/2634/17) про відвід колегії суддів (головуючого судді Данко Л.С., суддів: Галушко Н.А., Орищин Г.В.) у справі № 914/2089/16 та в судовому засіданні колегією суддів прийнято ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

В судове засідання (12.04.2017 р.) представник апелянта/позивача прибув, наполягає на задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у даній справі, яке було подано ним через канцелярію суду 31.03.2017 р. за вх. № 01-05/1556/17. Представником скаржника для проведення даної судової почеркознавчої експертизи підпису колишнього керівника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано в судовому засіданні оригінали документів з вільними зразками підписів ОСОБА_2 у кількості 26 шт., а саме: Договір купівлі-продажу майна від 25 вересня 2015 року, укладеного між ТзОВ «Компанія ЛЦ» в особі ОСОБА_2 та ПП «Левус» в особі ОСОБА_3 (на 2-х арк.) + оригінал Переліку майна до цього договору на 4-х арк., підписаний 25.09.2015 р. зі сторони ОСОБА_1ОСОБА_1 та зі сторони ПП «Левус» - ОСОБА_3 (всього на 6-ти арк.); Установчий договір про створення та діяльність ТзОВ «Компанія ЛЦ», державна реєстрація якого проведена: 31.10.2003 р. за № 19292 (на 8-ми арк.); договір № 08/07-1 від 08.07.2015 р. (1 арк.); договір купівлі-продажу № 8/07 від 08.07.2015 р. (2 арк.); договір поставки № 6/11/15-2 від 06.11.2015 р. (1 арк.); штатний розпис ТзОВ «Компанія ЛЦ» 28.02.2014 р. (1 арк.); штатний розпис ТзОВ «Компанія ЛЦ» 30.05.2014 р. (1 арк.); штатний розпис ТзОВ «Компанія ЛЦ» 30.12.2014 р. (1 арк.); штатний розпис ТзОВ «Компанія ЛЦ» 02.02.2015 р. (1 арк.); штатний розпис ТзОВ «Компанія ЛЦ» 02.02.2015 р. (1 арк.); видаткова накладна № 8/07 від 08.07.2015 р. на суму 54050,64 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 1 від 08.07.2015 р. на суму 213907,50 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 08/07-3 від 08.07.2015 р. на суму 46137,60 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № НР-0000588 від 09.07.2015 р. на суму 8166,10 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № РН-0000588 від 09.07.2015 р. на суму 8166,09 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 2 від 13.07.2015 р. на суму 405810,00 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № НР-0000866 від 14.10.2015 р. на суму 319,11 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 3 від 19.10.2015 р. на суму 53108,00 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № НР-0000989 від 09.11.2015 р. на суму 6353,95 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 10/11-2 від 10.11.2015 р. на суму 5856,24 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № РС001115-25 від 12.11.2015 р. на суму 49997,40 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 4 від 13.11.2015 р. на суму 160010,00 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № НР-0001124 від 07.12.2015 р. на суму 2769,24 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № НР-0001124 від 07.12.2015 р. на суму 2769,24 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 5 від 07.12.2015 р. на суму 226000,00 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 1 від 25.01.2016 р. на суму 60000,00 грн. з ПДВ (1 арк.); видаткова накладна № 1 від 16.03.2016 р. на суму 119925,00 грн. з ПДВ (1 арк.).

Також в судове засідання прибула колишній директор ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» ОСОБА_2, яка, у судовому засіданні надала пояснення та заперечила свій підпис на Договорі купівлі-продажу майна від 25 вересня 2015 року, наполягає на судовій почеркознавчій експертизі підпису на цьому документі, спростовуючи пояснення представника відповідача зазначила, що договір купівлі-продажу б/н від 25.09.2015 р. «свідомо не підписувала».

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти призначення судової почеркознавчої експертизи підписів заперечив, вважає, що позивач клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису колишнього керівника ОСОБА_1 свідомо затягує розгляд справи, а відтак просить суд у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Колегія суддів заслухавши пояснення та доводи сторін у справі, дослідивши подані у справу докази та оригінали документів з підписом колишнього директора ОСОБА_1ОСОБА_1, з урахуванням пояснення колишнього директора ТзОВ «Компанія ЛЦ» ОСОБА_2, оглянувши подані сторонами документи в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі, відповідно до ст. 41 ГПК України, для зясування обставин справи, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, оскільки, апелянт/позивач вважає, що оскільки предметом розгляду у даній справі є визнання договору-купівлі продажу обладнання недійсним, то у разі встановлення факту, що даний договір не був підписаний від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» особисто директором ОСОБА_2, останнє може слугувати підставою для визнання такого договору недійсним. Крім того, апелянт зазначає, що інші можливості встановити дані обставини окрім судової почеркознавчої експертизи підпису колишнього директора ОСОБА_1ОСОБА_1 в межах судового провадження відсутні, відтак, просить поставити перед судовим експертом наступне питання: «Чи є підпис ОСОБА_2 від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» на договорі купівлі-продажу майна від 25.09.15 року з ПП «Левус» таким, що виконаний ОСОБА_2, або цей підпис є таким, що виконаний іншою особою?».

Виходячи з вимог статті 41 ГПК України, проведення судової експертизи може бути доручено ком петентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями, незалежно від того, чи внесені вони до Державного реєстру атестованих судових експертів.

При цьому колегія суддів виходила з правової позиції Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 08.06.2004 р. у справі № 32/173Б.

Призначення експертиз та доручення їх проведення певним установам регламентую ться нормами матеріального та процесуального права, в яких втілено найважливіші засади, що забезпечують об'єктивність, неупередженість та обґрунтованість рішень суду по справах конституційної та загальної юрисдикції.

Незалежність суддів, як при прийнятті рішень, так і протягом усього процесу з'ясування істини по кожній справі, гарантується Конституцією України, ст. 124 якої встанов лює, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій ін шими органами чи посадовими особами не допускаються. Згідно із ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя не залежні і підкоряються лише закону. Ухвалюючи рішення по справі, суддя діє згідно із законом та внутрішнім переконанням. Тобто при здійсненні правосуддя суддя має самостійно вирішувати, кому доручати проведення експертизи та які запитання ставити на розв'язання експертів, оскільки лише він оцінює силу та переконливість доказів (у тому числі й експертних висновків) та несе від повідальність за обґрунтованість ухваленого рішення. Ніякий інший орган, у тому числі Міністерство юстиції України, не може обмежувати самостійність суду, встановлю ючи визначене коло установ, висновки яких суд повинен брати до уваги.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України (надалі ВГСУ) № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 року «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судову експертизу може бути призначено судом, як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду на підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України.

Приписами статті 99 ГПК України визначено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення (ухвали) в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово».

Згідно з пунктом 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (із змінами і доповненнями), одним із основних видів експертиз, які проводяться в експертних установах, є криміналістична експертиза, до якої відноситься почеркознавча експертиза.

У відповідності до п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України, від 8 жовтня 1998 p. N 53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 p. N 1950/5 ( далі - Рекомендації), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі не ідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин.

Аналогічної позиції висвітлено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України в абзаці 2 пункту 2 постанови № 4 від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Так, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (n. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов'язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на те, що предметом розгляду даної справи є визнання договору купівлі-продажу обладнання від 25 вересня 2015 року недійсним, то встановлення факту, що даний договір не був підписаний від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» колишнім директором ОСОБА_2, матиме значення в розумінні ст. 42, 43 ГПК України при оцінці судом фактичних обставин даної справи в їх сукупності, що складає невід'ємну частину судової процедури. Крім того, апелянтом вірно зазначено у клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи, що іншої можливості встановити дані обставини, які могли бути належними та допустимими доказами на підтвердження його позиції в межах судового провадження не має.

Як вбачається з поданого представником апелянта/позивача клопотання б/н від 29.03.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/1556/17 від 31.03.2017 р.) про призначення судової почеркознавчої експертизи, скаржник просить суд поставити судовому експерту питання: «Чи є підпис ОСОБА_2 від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» на договорі купівлі-продажу майна від 25.09.15 року з ПП «Левус» таким, що виконаний ОСОБА_2, або цей підпис є таким, що виконаний іншою особою?».

Також слід зазначити, що колегією суддів апеляційної станції, для проведення судової криміналістично-почеркознавчої експертизи, судом в судовому засіданні були відібрані експериментальні взірці підписів ОСОБА_2 (колишнього директора ПП «Компанія ЛЦ») на 20 аркушах.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок судової криміналістично-почеркознавчої експертизи зможе встановити фактичні обставини справи на, які посилається апелянт/позивач, що у свою чергу є необхідною умовою для встановлення дійсних обставин, з метою повного, всебічного та обєктивного дослідження усіх доказів у справі, судова колегія прийшла до висновку задовольнити клопотання про призначення судової криміналістичної почеркознавчої експертизи та поставити перед судовим експертом питання: Чи є підпис ОСОБА_2 від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» на договорі купівлі-продажу майна від 25.09.15 року з ПП «Левус» таким, що виконаний ОСОБА_2, або цей підпис є таким, що виконаний іншою особою?.

На підставі викладеного, доручити проведення призначеної у справі № 914/2089/16 судової криміналістично-почеркознавчої експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 (3-й поверх), витрати по оплаті якої покладаються на апелянта/позивача (ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ»), як ініціатора проведення експертизи.

Згідно статті 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення (ухвали) в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2, п. 1, ст. 79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32, 33, 34, 38, 41, 79, 86, 99 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Призначити судову криміналістично-почеркознавчу експертизу підпису ОСОБА_2 вчиненого від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» на Договорі купівлі-продажу майна від 25.09.15 року, укладеного між ТзОВ «Компанія ЛЦ» та ПП «Левус».

2. Проведення судової криміналістично-почеркознавчої експертизи доручити Львівському НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: 79024, м. Львів, вул. Липинського, 54 (3-й поверх).

3. Оплата витрат за проведення даної експертизи покласти на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія ЛЦ» (79068, м. Львів, вул. Уманська, 25, ).

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Особа чи особи, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, користуються правами і несуть обовязки, зазначені у ст. 31 ГПК України, разом з тим, несуть відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

5. Поставити перед експертом питання: Чи є підпис ОСОБА_2 від імені ТзОВ «Компанія ЛЦ» на Договорі купівлі-продажу майна від 25.09.15 року, укладеного між ТзОВ «Компанія ЛЦ» та ПП «Левус» (оригінал договору знаходиться в матеріалах справи) таким, що виконаний ОСОБА_2, або цей підпис є таким, що виконаний іншою особою?.

6. Якщо експерт, під час проведення даної експертизи, виявить факти, що мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання, він може включити до висновку свої міркування про ці обставини. Зазначену експертизу провести у найкоротші терміни, згідно з вимогами чинного законодавства.

7. Зобовязати: Позивача та Відповідача на вимогу експерта представити, через Львівський апеляційний господарський суд, всі необхідні доказові матеріали, забезпечити участь повноважних представників та вчиняти інші дії з метою повного, обєктивного та всебічного дослідження обставин справи.

8. Зобовязати експерта, у відповідності до приписів чинного законодавства, в найкоротші терміни провести вищезазначену експертизу.

9. Після проведення даної експертизи матеріали справи № 914/2089/16 повернути на адресу Львівського апеляційного господарського суду (79010, м. Львів, вул. Личаківська, 81).

10. Провадження у справі в звязку із призначенням судової криміналістично-почеркознавчої експертизи зупинити.

11. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

12. Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені додатково.

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин