ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2017 р.Справа № 922/273/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", м. Чугуїв
до ТОВ "Завод "Евєркон", м. Чугуїв
про стягнення 82389,98 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 03 від 04.01.2017 року,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 20.02.2017 року,

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області (позивач) звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Евєркон" (відповідач) 82389,98 грн., з яких: 59356,21 грн. - заборгованість з орендної плати; 23033,77 грн. - пеня. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.12.2005 р. між сторонами був укладений договір оренди № 2299-Н, який припинив свою дію 30.03.2016 р. (з моменту передачі орендного майна балансоутримувачу), у зв'язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати за період з вересня 2015 р. по березень 2016 р. в сумі 59356,21 грн. Крім того, за період з 04.11.2015 р. по 29.03.2016 р. відповідачу була нарахована пеня у сумі 23033,77 грн.

Ухвалою суду від 20.01.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 08.02.2017 р. о 10:00 год. Також, даною ухвалою було задоволено частково клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору та надано позивачу строк для сплати судового збору до 08.02.2017 р.

08.02.2017 р. судом розгляд справи було відкладено на 06.03.2017 р. о 11:30 год.

Представник відповідача, через канцелярію суду 06.03.2017 р. за вх. № 7626, надав відзив на позов. Згідно відзиву представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивач не має прав та обов'язків орендодавця за укладеним договором. При цьому у відзиві на позов представник відповідача вказував, що 07.10.2015 р. по справі № 922/4720/14, яке залишено в силі постановами вищих інстанцій та яке набрало законної сили, встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області не мало статусу орендодавця спірного державного майна, тому не мало й повноважень на укладання додаткової угоди № 11 від 16.10.2014 р. про продовження строку оренди за договором оренди № 2299-Н. Таким чином, рішенням суду визнано недійсною додаткову угоду № 11 від 16.10.2014 року до договору оренди № 2299-Н, укладену між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області і ТОВ "Завод Евєркон" від 28.12.2005 року та виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Евєркон" з нежитлових приміщень: кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі двох поверхової будівлі штабу (інв. № 33), площею 144,80 кв.м, в 1-поверховій будівлі виробничого цеху № 2 (інв. № 7) площею 372,10 кв.м, загальною площею 516,90 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 162.

У судовому засіданні призначеному на 06.03.2017 р. була оголошена перерва до 13.03.2017 р. до 14:00 год.

13.03.2017 р. представник позивача за вх.№ 8440 надав клопотання про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод".

13.03.2017 р. представник позивача надав додаткові письмові пояснення по справі (вх.№ 8427), в яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Також, позивач зазначив, що посилання відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2015 р. по справі № 922/4720/14 є безпідставним, оскільки основний договір визнано судом недійсним не було, а тому він має виконуватись сторонами.

13.03.2017 р. представник відповідача за вх.№ 8473 надав заяву про застосування позовної давності.

Також, 13.03.2017 р. представник відповідача за вх.№ 8472 надав правове обґрунтування по справі в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні призначеному на 13.03.2017 р. була оголошена перерва до 17.03.2017 р. до 10:00 год.

Ухвалою суду по справі від 17.03.2017 р. задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі 3-ї особи; залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод"; задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі; відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду; задоволено клопотання представника позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів, за межі встановлені ч. 1 ст. 69 ГПК України; строк вирішення спору продовжено по 01.04.2017р.; розгляд справи відкладено на 27.03.2017 р. до 10:00 год.

Ухвалою суду по справі від 21.03.2017 р. судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення колегіального розгляду справи.

27.03.2017 р. судом розгляд справи відкладено на 31.03.2017 р. до 12:00 год.

31.03.2017р. від представника 3-ї особи надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № 10779), яке судом було задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні 31.03.2017р. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 31.03.2017р. проти позиву заперечував в повному обсязі, оскільки вважає, що позов подано не належним відповідачем, тому просить суд відмовити в його задоволенні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

28.12.2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Евєркон" (орендар) укладено договір оренди № 2299-Н (надалі - договір).

Пунктом 1.1. договору було передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення на другому поверсі двоповерхової будівлі (інв. № 33) (кім. №№ 31-33, 35) - 145,10 кв.м., та в одноповерховій будівлі виробничого приміщення цеху №2, промивний корпус (інв.№7) - 372,10 кв.м. (надалі майно), загальною площею 517,2 кв.м., розташованих за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", що знаходиться на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України "Чугуївський авіаційний ремонтний завод".

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. Орендоване майно залишається на балансі підприємства із зазначенням, що це майно передано в оренду, та зараховується на позабалансовий рахунок орендаря із зазначенням, що це майно є орендним (пункт 2.3. договору).

Відповідно до пункту 10.1. договору, цей договір було укладено строком на 11 місяців, що діє з 28.12.2005 року до 27.11.2006 року включно.

В пункті 10.8. договору сторони передбачили, що строк дії договору може подовжуватись, за умови погодження його з органом, уповноваженим управляти майном.

28.12.2005 року за актом приймання - передачі орендованого майна орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення на другому поверсі двоповерхової будівлі (інв. № 33) (кім. №№ 31-33, 35) - 145,10 кв.м., та в одноповерховій будівлі виробничого приміщення цеху № 2, промивний корпус (інв.№7) - 372,10 кв.м. (надалі майно), загальною площею 517,2 кв.м., розташованих за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", що знаходиться на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України "Чугуївський авіаційний ремонтний завод".

Надалі, між сторонами було укладено низку додаткових угод до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р. (том 1 а.с. № 14 - 26).

Так, додатковою угодою № 5 від 16.07.2010 р. абзац 1 пункту 1.1. договору викладено в наступній редакції: Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі штабу (інв.№ 33) площею 144,80 кв.м., в 1-поверховій будівлі виробничого цеху №2 (інв.№ 7), площею 372,10 кв.м., загальною площею 516,90 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", що знаходиться на балансі Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод". Пункт 10.8. договору викладено в такій редакції: Після закінчення терміну дії договору подальше використання обєкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням орендаря.

16.10.2014 року, сторони вирішили внести зміни в договір оренди, шляхом укладення додаткової угоди № 11 наступного змісту: Пункт 10.1. викласти в новій редакції: Цей договір продовжено строком на 11 місяців, тобто до 29.08.2015 р..

За вих. № 03-2040 від 18.05.2015 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області вказувало, що воно ніколи не втрачало статусу орендодавця за договором оренди, та надало ТОВ "Завод Евєркон" розрахунок заборгованості за період з грудня 2005 р. по квітень 2015 р.

Листом № UOP-3.01-6387 від 22.06.2015 року Державний концерн "Укроборонпром" звернувся до ТОВ "Завод Евєркон" з листом щодо оренди державного майна в якому вказував, що договір оренди продовжуватися не буде, а після закінчення його дії, а саме 29.08.2015 р. ТОВ "Завод Евєркон" необхідно повернути ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" зазначене майно, яке розташовано за адресою: м/р "Авіатор", м. Чугуїв, Харківська область, оскільки власник має намір використовувати державне нерухоме майно для власних потреб.

30.11.2015р. між ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (балансоутримавач) та ТОВ "Завод Евєркон" (орендар) був складений акт приймання-передавання орендованого майна за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 154-Б (окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі штабу (інв.№ 33) площею 144,80 кв.м.).

01.12.2015 р. ТОВ "Завод Евєркон" за вих. № 510 направило Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області три екземпляра акта приймання-передавання орендованого майна за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 154-Б від 30.11.2015 р.

Відповідно до листів № 34 від 25.01.2016 р. та № 96 від 03.03.2016 р. ТОВ "Завод Евєркон" просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області направити на адресу ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр додаткової угоди про внесення змін до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р., а також підписати і повернути підписаний ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" і ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр акту приймання-передачі нерухомого майна, яке ТОВ "Завод Евєркон" вже передало ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", а саме: нежитлових приміщень кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі штабу (інв.№ 33) площею 144,80 кв.м., розташованої за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 154-Б.

30.03.2016р. між ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" (балансоутримавач), ТОВ "Завод Евєркон" (орендар) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець) був складений акт приймання-передачі орендованого майна по договору № 2299-Н від 28.12.2005 р. відповідно до якого орендарем було передано орендодавцю та балансоутримувачу окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення в 1-поверховій будівлі виробничого цеху №2 (інв.№ 7) площею 372,10 кв.м.

Відповідно до листів № 128 від 30.03.2016 р. ТОВ "Завод Евєркон" просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області направити на адресу ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр додаткової угоди про внесення змін до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р., а також підписати і повернути підписаний ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" і ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр акту приймання-передачі нерухомого майна, яке ТОВ "Завод Евєркон" вже передало ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", а саме: нежитлових приміщень кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі штабу (інв.№ 33) площею 144,80 кв.м., в 1-поверховій будівлі виробничого цеху №2 (інв.№ 7), площею 372,10 кв.м., загальною площею 516,90 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор".

Згідно листа № 174 від 27.04.2016 р. ТОВ "Завод Евєркон" просило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області направити на адресу ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр додаткової угоди про внесення змін до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005р., а також підписати і повернути підписаний ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" і ТОВ "Завод Евєркон" екземпляр акту приймання-передачі нерухомого майна, яке ТОВ "Завод Евєркон" вже передало ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод", а саме: нежитлових приміщень кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі штабу (інв.№ 33) площею 144,80 кв.м., розташованих за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 154-Б, скласти і підписати з ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" акт звірки взаємних розрахунків по договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005р.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області 05.12.2016 р. прийнятий наказ № 2318 "Про розірвання договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р. з ТОВ "Завод Евєркон". Згідно п.1 наказу договір оренди з ТОВ "Завод Евєркон" № 2299-Н від 28.12.2005р. вважається припиненим з 30.03.2016р.

Згідно позову позивач вказує, що за відповідачем за договором оренди обліковується заборгованість з орендної плати за період з вересня 2015 р. по березень 2016 р. в сумі 59356,21 грн. Крім того, за період з 04.11.2015 р. по 29.03.2016 р. відповідачу була нарахована пеня у сумі 23033,77 грн.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Харківської області від 07.10.2015 р. по справі № 922/4720/14 визнана недійсною додаткова угода № 11 від 16.10.2014 р. до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р., укладена між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області і ТОВ "Завод Евєркон", та виселено ТОВ "Завод Евєркон" з нежитлових приміщень: кім. №№ 44, 45, 46, 49 на 2-му поверсі двох поверхової будівлі штабу (інв. № 33), площею 144,80 кв.м, в 1-поверховій будівлі виробничого цеху № 2 (інв. № 7) площею 372,10 кв.м, загальною площею 516,90 кв.м, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, м/р "Авіатор", 162.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 р. рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2015 р. по справі № 922/4720/14 залишено без змін.

При цьому суд зазначає, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 р. по справі № 922/4720/14 було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.01.2010 р., виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, та реєстраційного посвідчення КП "Чугуївського міжміського бюро технічної інвентаризації" 13.02.2010 р. за реєстровим № 264, комплекс будівель та споруд авіаційного ремонтного заводу за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, мр-н "Авіатор", 162, належить Державі в особі Міністерства оборони України (в господарському відданні Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод"). Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області 22.01.2010 р. видано свідоцтво серії САВ №032339 на право власності на нерухоме майно, за яким Держава в особі Міністерства оборони України (в господарському відданні Державного підприємства "Чугуївський авіаційний ремонтний завод") є власником будівлі штабу і клубу авіаційного ремонтного заводу за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, мр-н "Авіатор", 154 Б.

Крім того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 р. по справі № 922/4720/14 було встановлено, що на момент укладення додаткової угоди № 11 від 16.10.2014 р. до договору оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р., Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області не мало стосовно спірного орендованого майна функцій орендодавця та відповідно не мало й повноважень на укладення договору оренди на новий строк. Державне підприємство "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" неодноразово зверталося до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області та ТОВ "Завод Евєркон" з листами, в яких заперечувало проти продовження строку дії договору оренди, посилаючись на те, що майно потрібне йому для власних потреб та просило звільнити орендовані за договором оренди приміщення та здати їх за актом приймання - передачі.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною 8 ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що відносини оренди рухомого та нерухомого майна державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, оборонно-промислового комплексу, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром", регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку".

Відповідно до Переліку державних підприємств, що включені до складу Державного концерну "Укроборонпром", що є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 року №993 " Про деякі питання Державного концерну "Укроборонпром" ДП "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" включене до складу ДК "Укроборонпром".

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу. У разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

Частиною 3 статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" (який набрав чинності з 30.10.2012) встановлено, що передача в оренду нерухомого майна, загальна площа якого перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, здійснюється безпосередньо підприємствами оборонно-промислового комплексу за погодженням з Державним концерном "Укроборонпром", крім випадків передачі в оренду цілісних майнових комплексів підприємств оборонно-промислового комплексу, щодо яких орендодавцем є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Враховуючи викладені вище приписи частини 8 статті 1, статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 3 статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", господарський суд дійшов висновку, що починаючи з 30.10.2012 р., коли зазначений Закон був чинний, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області не мало статусу орендодавця спірного державного майна за договором оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу у разі коли орендодавцем майна є державне підприємство, орендна плата спрямовується у відповідності - 70 відсотків орендної плати підприємству, організації, 30 відсотків - до державного бюджету.

Таким чином, з дня набрання чинності Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" Державне підприємство "Чугуївський авіаційний ремонтний завод" має отримувати 70 відсотків орендної плати як законно визначений орендодавець (замість РВ ФДМУ) та за умов погодження з Державним концерном "Укроборонпром" передачі в оренду такого майна.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для нарахування відповідачу орендної плати за договором оренди № 2299-Н від 28.12.2005 р. за період з вересня 2015 р. по березень 2016 р. в сумі 59356,21 грн. (70% згідно розрахунку заборгованості) та пені у сумі 23033,77 грн. за період з 04.11.2015 р. по 29.03.2016 р.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, у зв'язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 Цивільного кодексу України визначено:

- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; -

- перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства, починається від дня припинення насильства;

- перебіг позовної давності за вимогами про застосування наслідків нікчемного правочину починається від дня, коли почалося його виконання;

- у разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття;

- за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання;

- за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку;

- за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання;

- винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

У пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи те, що судом відмовлено в позові з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування позовної давності підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, з огляду на те, що позов не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду по справі від 17.03.2017 р. задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

В матеріалах справи відсутні докази сплати позивачем 1600,00 грн. судового збору за подання даного позову до суду.

У відповідності до п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р. № 7, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше, ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Враховуючи вищенаведене та те, що судові витрати зі сплати судового збору за результатами розгляду справи покладаються на позивача, господарський суд приходить до висновку, що з позивача належить стягнути на користь державного бюджету України суму несплаченого судового збору у розмірі 1600,00грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 1, 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, ідентифікаційний код 23148337) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 05.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_3