ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року справа № 904/11471/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання:

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 01.12.2016 р.,

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №664/1001 від 14.12.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2017 р. у справі

за позовом приватного підприємства "Дніпропетровська продовольча компанія "Скіфія", с.Вільне, Новомосковський район, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпро

про визнання безпідставним припинення постачання електроенергії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2017 р. у даній справі (суддя Петрова В.І.) зупинено провадження у справі до проведення судової експертизи.

Згадана ухвала мотивована посиланням на те, що ухвалою суду від 24.02.2017 р. у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Не погодившись з даною ухвалою, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду про зупинення провадження у справі скасувати та передати справу до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Скаржник вважає, що для вирішення справи № 904/11471/16 по суті, не має необхідності в призначенні експертизи, оскільки матеріали справи містять всі необхідні докази: акти про використану електричну енергію за серпень, вересень, жовтень 2015 р., рахунки за цей же період, протокол нарахування, попередження про припинення постачання електричної енергії № 518/24/752061201/2016 від 31.10.2016 р.

Крім того, позовна заява, пояснення та клопотання приватного підприємства "Дніпропетровська продовольча компанія "Скіфія" ґрунтуються на неправильному застосуванні відповідачем п.2.1.4 додатку 3 до договору про постачання електричної енергії №518/24 від 04.03.2009 р. Вирішення цього питання не потребує спеціальних знань.

У відзиві на апеляційну скаргу приватне підприємство "Дніпропетровська продовольча компанія "Скіфія" зазначає, що господарський суд виніс оскаржувану ухвалу у відповідності до діючого законодавства, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Приватне підприємство "Дніпропетровська продовольча компанія "Скіфія" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці Новомосковський район електричних мереж публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про визнання безпідставним припинення постачання електроенергії приватному підприємству "Дніпропетровська продовольча компанія "СКІФІЯ" за договором №518/24 від 04.03.2009 р. з публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго".

Позовні вимоги обґрунтовував посиланням на те, що 09.08.2015р. на підприємстві сталася крадіжка електролічильника, про що позивач 10.08.2015р. повідомив відповідача. 17.08.2015р. працівники відповідача склали акт про порушення №103798, в якому вказали, що у позивача відсутній прилад обліку електроенергії, а також склали акти про встановлення і пломбування нового приладу обліку електроенергії та технічної перевірки приладу обліку.

За розрахунковий період з 16.07.2015 р. по 16.08.2015 р. позивачу виставлено рахунок №231/518/24/9/1/П1 від 03.09.2015 р. на суму 4 954,80 грн., який оплачено 02.09.2015 р.

Отже, відповідач визначив розрахунковий період (попередній перед розрахунковим), а позивач узгодив вказаний період, оплативши рахунок, ніяких розбіжностей після сплати не виникло.

За вересень - грудень 2015 р. відповідач виставляв рахунки, які позивач оплатив у повному обсязі.

30.12.2015 р. позивач отримав рахунок №231/51824/10/1 від 19.10.2015 р. на суму 22 140,69 грн. (активна електроенергія за серпень та вересень 2015 р.), який позивач не визнав, про що повідомив відповідача листами від 04.02.2016 р., від 08.02.2016 р. та направив претензію від 02.03.2016 р.

Відповідач, у зв'язку з несплатою цього рахунку, надіслав позивачу попередження про припинення електропостачання №518/24/752061201/2016 від 31.10.2016 р. та 04.11.2016 р. відключив електроустановки позивача від електромережі.

Позивач вважає, що такі дії суперечать положенням п.6.2. Правил користування електричною енергією та умовам договору про постачання електричної енергії №518 від 04.03.2009р. (п.2.1.4. додатку 3 "Порядок розрахунків").

У запереченні проти позову відповідач зазначив, що він виконав перерахунок електроенергії, спожитої позивачем у період тимчасового порушення розрахункового обліку не з вини споживача, відповідно до приписів п.6.20 Правил користування електричною енергією та умов п.2.1.4. додатку 3 до договору про постачання електричної енергії №518 від 04.03.2009р.

Так, відповідно до акту про використану електричну енергію, який надано позивачем за жовтень 2015р., в наступному розрахунковому періоді після відновлення розрахункового обліку (жовтень 2015р.) споживачем спожито 14460 кВт*год. Таким чином, середньодобове споживання електричної енергії становить 482 кВт*год (14460/30 = 482). У вересні 2015р. позивачем подано акт про використану електричну енергію за серпень 2015р. із зазначенням обсягу споживання електричної енергії 2749 кВт*год, на підставі якого відповідачем виставлено споживачу рахунок №231/518/24/8/1 від 16.08.2015р. на суму 4 954,80 грн.

У жовтні 2015р. позивачем подано акт про використану електричну енергію за вересень 2015р. із зазначенням обсягу споживання електричної енергії 5996 кВт*год, на підставі якого відповідачем виставлено споживачу рахунок №231/518/24/9/1 від 16.09.2015р. на суму 10 807,19грн. Добовий обсяг споживання електричної енергії склав 200 кВт*год (5996/30=200). Згідно даних середньодобового споживання електричної енергії за період з 16.07.2015р. по 16.08.2015р. (32 дні) позивачем спожито 15424 кВт*год (32*482 = 15 424). Від цього обсягу споживання електричної енергії відповідачем віднято обсяг споживання електричної енергії, сплачений позивачем за серпень 2015р. у розмірі 2749 кВт*год, а також віднято 391 кВт*год, з яких 200 кВт*год - добове споживання електричної енергії споживача за вересень 2015р., яке вже було ним оплачене, 179 кВт*год - перерахований обсяг споживання субспоживача та 12 кВт*год - перераховані втрати в лінії електропередачі. Таким чином, обсяг споживання електричної енергії за період порушення розрахункового обліку не з вини споживача становить 12 284 кВт*год (15 424 - 2 749 - 391=12 284), а отже спірний рахунок виставлено до сплати позивачу правомірно.

Ухвалою господарського суду від 24.02.2017р. у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: "Який обсяг електричної енергії підлягає до сплати відповідачем за порушення розрахункового обліку електричної енергії не з його вини, враховуючи п.2.1.4. додатку 3 "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії №518 від 04.03.2009р., з урахуванням коригування сплаченого обсягу використаної електричної енергії?".

Відповідно до п.1 ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи. Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Отже, вказаною нормою Господарського процесуального кодексу України передбачено право, а не обов'язок суду, зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи за наявності дійсної необхідності її призначення, у випадку необхідності спеціальних знань, якими не володіє суд та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без її призначення.

При винесенні ухвали від 24.02.2017 р. про призначення у даній справі судової експертизи, місцевий господарський суд виходив з того під час розгляду справи виникла необхідність у роз'ясненні питань, які потребують спеціальних знань.

Відповідно до ст.86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду має містити, зокрема мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Таким чином, ухвала господарського суду про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у ст.86 ГПК України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі.

Водночас, в мотивувальній частині ухвали судом першої інстанції не зазначено обґрунтованих мотивів її винесення, а зазначено лише про те, що провадження у справі зупиняється у зв'язку з призначенням судової експертизи.

При цьому, колегія суддів вважає, що при реалізації права на зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи, суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії як зупинення провадження у справі саме у зв'язку з її призначенням, що зумовлює, щонайменш, викладення (наведення) судом в ухвалі про зупинення провадження у справі фактичних даних, що входять до предмету доказування у даній справі та які не можуть бути встановлені судом, а виключно судовими експертами, оскільки їх встановлення потребує спеціальних знань.

Разом з цим, матеріали справи містять всі необхідні докази для вирішення спору по суті: акти про використану електричну енергію за серпень, вересень, жовтень 2015 р.р., рахунки за цей же період, протокол нарахування, попередження про припинення постачання електричної енергії № 518/24/752061201/2016 від 31.10.2016 р.

Крім того, вимоги позивача обґрунтовані посиланням на неправильне застосування відповідачем п.2.1.4 додатку 3 до договору про постачання електричної енергії №518/24 від 04.03.2009 р.

Колегія суддів вважає, що вирішення зазначеного вище питання не потребує спеціальних знань.

В даному випадку зупинення провадження у справі пов'язано з проведенням експертизи, метою якої є перевірка правильності застосування відповідачем п.2.1.4 додатку 3 до договору про постачання електричної енергії №518/24 від 04.03.2009 р., що є обов'язком суду.

Враховуючи викладене, ухвала господарського суду прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для її скасування, з передачею справи до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2017 р. у справі №904/11471/16 скасувати.

Справу № 904/11471/16 надіслати до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

ОСОБА_3