донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.04.2017 р. справа №26/48/09-910/2433/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2: ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_6 за довіреністю ОСОБА_7 за довіреністю
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад", м. Запоріжжя
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від05.01.2017 р.
у справі№ 26/48/09-910/2433/16
за позовомОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад", м. Запоріжжя
до відповідача-1: відповідача-2: проПублічного акціонерного товариства "ОСОБА_9 Аваль", м. Київ Публічного акціонерного товариства "Альтбанк", м. Київ визнання недійсним договору факторингу від 17.06.2013 р.
у справі про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад", м. Запоріжжя

В С Т А Н О В И В:

Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_9 Аваль" та Публічного акціонерного товариства "Неос Банк" про визнання недійсним договору факторингу від 17.06.2013 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Неос Банк", який є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Банк Кіпру", та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_9 Аваль".

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.05.2016р. у справі №910/2433/16 за позовом ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства ОСОБА_9 Аваль та відповідача-2 Публічного акціонерного товариства Неос Банк визнано недійсним договір факторингу від 17.06.2013р., укладений між ПАТ ОСОБА_9 Аваль та ПАТ Неос Банк, який є правонаступником ПАТ Банк Кіпру.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2016р. рішення господарського суду м.Києва від 13.05.2016р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, визнано недійсним договір факторингу від 17.06.2013р., укладений між ПАТ ОСОБА_9 Аваль та ПАТ Неос Банк, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Банк Кіпру, в частині відступлення права Публічного акціонерного товариства ОСОБА_9 Аваль вимагати від ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад сплати пені на заборгованість за тілом кредиту в сумі 85 227 грн. 04 коп. та 37 111 грн. 88 коп. пені на заборгованість за відсотками, нарахованої за період після порушення провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад; в іншій частині позовних вимог відмовлено, стягнуто зі сторін у відповідних розмірах судовий збір.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016р. рішення господарського суду м.Києва від 13.05.2016р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.08.2016р. скасовано з тих підстав, що цей позов був розглянутий не в межах справи № 26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад, справу № 910/2433/16 передано на розгляд господарського суду Запорізької області для нового розгляду по суті в межах справи №26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад.

Ухвалою господарського суду Запорізької області за результатами розгляду в межах справи про банкрутство позову про визнання недійсним договору факторингу від 05.01.2017 р. позов задоволено частково, визнано недійсним договір факторингу від 17.06.2013р., укладений між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_9 Аваль та Публічним акціонерним товариством Неос Банк, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Банк Кіпру, в частині відступлення права Публічного акціонерного товариства ОСОБА_9 Аваль вимагати від ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад сплати пені на заборгованість за тілом кредиту у розмірі 85 227 грн. 04 коп. та 37 111 грн. 88 коп. пені на заборгованість за відсотками, нарахованої після порушення провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад, з відповідача-1 на користь позивача стягнуто 459 грн. 33 коп. судового збору, з відповідача-2 на користь позивача стягнуто 459 грн. 33 коп. судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Запорізької області області від 05.01.2017 р. позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі/

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалу суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права.

Позивач вважає, що вимоги щодо погашення кредиту настали до дня введення мораторію, тому виконання їх зупинено, а сама заборгованість не є поточною. Таким чином, на думку позивача, нарахування відсотків після 08.07.2009 р. (порушення провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство) у сумі 455 431 грн. 52 коп. є безпідставними.

У запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» вважає апеляційну скаргу ЗДП «Радіоприлад» необґрунтованою, недоведеною та такою, що не відповідає обставинам справи, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.01.2017р. такою, що прийнята відповідно до норм чинного законодавства та просить залишити апеляційну скаргу ЗДП «Радіоприлад» без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» вважає, що з дати порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до дати винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом боржник здійснює звичайну господарську діяльність, укладає договори, вчиняє правочини, користується отриманими кредитами та має сплачувати вартість отриманих ним фінансових послуг, зокрема, сплачувати проценти за користування раніше отриманими ним кредитними коштами. За цей період відсотки за користування кредитом нараховуються в повному обсязі, без будь-яких виключень, і їх нарахування припиняється з моменту визнання боржника банкрутом.

ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» посилаючись на приписи ст.271 ЦК України, вважає, що недійсність окремої частини договору факторингу не має наслідком недійсність інших його частин і договору факторингу в цілому.

ПАТ «ОСОБА_9 Аваль» вважає, що договір факторингу укладений з дотриманням вимог чинного законодавства, а також за договором факторингу відступлено право грошової нагороди за кредитним договором, а не кредиторські вимоги у справі про банкрутство.

У відзиві на апеляційну скаргу ЗДП «Радіоприлад» ПАТ «Альт Банк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

ПАТ «Альт Банк» вважає, що боржник повинен виконувати зобовязання, що виникли після мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються. Крім того, за період процедури розпорядження майном і до дня винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, відсотки за користування кредитом нараховуються в повному обсязі без виключень, і їх нарахування припиняється з моменту визнання боржника банкрутом.

ПАТ «Альт Банк» зазначає, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2017 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий Будко Н.В., Агапов О.Л., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.02.2017 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.01.2017 р. та призначено до розгляду на 02.03.2017 р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.03.2017 р., у звязку з неможливістю розгляду справи суддею Агаповим О.Л. через перебування у відпустці на дату слухання справи, визначено колегію суддів у складі: головуючий Будко Н.В., судді Малашкевич С.А., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 02.03.2017 р. у складі колегії суддів: Будко Н.В. головуючий суддя, судді Малашкевич С.А., Мартюхіна Н.О. клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд апеляційної скарги відкладено на 16.03.2017 р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.03.2017 р., у звязку з неможливістю розгляду справи суддею Мартюхіною Н.О. через перебування у відпустці на дату слухання справи, визначено колегію суддів у складі: головуючий Будко Н.В., судді Малашкевич С.А., Дучал Н.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.03.2017 р. за клопотанням ПАТ «Альтбанк» замінено відповідача-2 у справі - Публічне акціонерне товариство "Неос Банк" на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Альтбанк", розгляд справи відкладено на 30.03.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.03.2017 р. у звязку з неможливість головуючого судді у справі ОСОБА_10 продовжувати розгляд справи у звязку із перебуванням у відпустці на день розгляду справи визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя, судді Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

Згідно з п. 9-2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 р. "Про практику застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2017 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад", м.Запоріжжя на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.01.17р. у справі №26/48/09-910/2433/16. Розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.04.2017 р.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях апеляційної інстанції від 02.03.2017р., 16.03.2017р., 30.03.2017р., 11.04.2017р. здійснено фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протоколи.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши докази матеріалів справи на правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши присутніх у судових засіданнях апеляційної інстанції представників сторін у справі, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством ОСОБА_9 Аваль, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_9 Аваль, та ОСОБА_8 державним підприємством Радіоприлад укладено кредитний договір № 010/02-2/367 від 26.06.2007р. (далі - кредитний договір).

08.07.2009р. господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство позивача ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад, а також введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.08.2010р. затверджено реєстр кредиторів ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад та визнано грошові вимоги ПАТ ОСОБА_9 Аваль на загальну суму 902 847 грн. 90 коп. з яких: 884 333 грн. 18 коп. основного боргу з четвертою чергою задоволення та 11 315 грн. 54 коп. пені з шостою чергою задоволення.

17.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_9 Аваль (далі - клієнт) та Публічним акціонерним товариством Неос Банк, який є правонаступником Публічного акціонерного товариства Банк Кіпру (далі - фактор), укладено договір факторингу (далі - договір факторингу).

Згідно з п. 1.1 договору факторингу право вимоги означає права вимоги клієнта до позичальника за кредитним договором на дату відступлення прав вимоги, включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні клієнту у якості кредитора, щодо виплати суми основної (позичкової) заборгованості, процентів за користування кредитними коштами, штрафів, пені та будь-яких інших сум за кредитним договором, що належить до сплати клієнту за кредитним договором та підтверджуються розрахунком заборгованості, підписаним клієнтом станом на дату відступлення прав вимоги. Сума заборгованості за кредитним договором станом на дату укладання цього договору становить 1 473 419 грн. 16 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 700 000 грн. 00 коп., заборгованість за несплаченими відсотками 639 764 грн. 70 коп., пеня на заборгованість за тілом кредиту 85 227 грн. 04 коп., пеня на заборгованість за відсотками 48 427 грн. 42 коп.

Відповідно до п.2.1 договору факторингу фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов'язується відступити факторові право вимоги за кредитним договором в обсязі і на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Факт передачі суми фінансування ПАТ Неос Банк до ПАТ ОСОБА_9 Аваль підтверджується меморіальним ордером № 3 від 17.06.2013 р. на суму 400 000 грн. 00 коп., тому 17.06.2013р. ПАТ ОСОБА_9 Аваль передало, а ПАТ Неос Банк набуло права вимоги за кредитним договором.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у попередній редакції Закону від 14.05.1992р. № 2343-ХII, яка застосовується у даний час до спірних правовідносин, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до частини 4 статті 12 цього Закону України протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно з ст. 23 вищевказаного Закону України з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу та припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута.

Отже, у період судової процедури розпорядження майном боржника з дати порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до дати винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом боржник здійснює звичайну господарську діяльність, вчиняє правочини, набуває цивільних прав і обовязків, в т.ч. споживає фінансові послуги, користується отриманими кредитами та має сплачувати вартість отримуваних ним фінансових послуг, зокрема, сплачувати проценти за користування раніше отриманими кредитними коштами. За цей період відсотки за користування кредитом нараховуються у повному обсязі, без будь-яких виключень, і їх нарахування, згідно з приписами ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, припиняється лише з моменту визнання боржника банкрутом.

Як свідчать матеріали справи, розмір прав вимоги за кредитним договором, що відступлені за договором факторингу, визначений станом на дату відступлення прав вимоги, тобто, 17.06.2013 р. у розмірі 639764 грн. 70 коп., а саме:

- 184333 грн. 18 коп. - відсотки, нараховані станом на 28.09.2009р. та визнані судом у справі № 26/48/09 про банкрутство ЗДП Радіоприлад як конкурсні вимоги відповідача-1;

- 455431 грн. 52 коп. - відсотки, нараховані після 28.09.2009р. і до 17.06.2013р. (дата відступлення прав вимоги за кредитним договором), які є поточними вимогами відповідача-1.

Таким чином, сума відсотків за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 455 431 грн. 52 коп., нарахованих за період з 28.09.2009р. і до 17.06.2013р., відступлена відповідачем-1 на користь відповідача-2 за договором факторингу правомірно, вказані вимоги є поточними та можуть бути заявлені, зокрема, після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Щодо пені на заборгованість за тілом кредиту у розмірах 85227 грн. 04 коп. та 37111 грн. 88 коп. пені на заборгованість за відсотками, нарахованої після порушення провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад" судова колегія враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно з ст. 217 Цивільного кодексу України правочин не може бути визнано недійсним, якщо закону не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини. У такому разі господарський суд може визнати недійсною частину правочину. Недійсними частини правочину визнаються за загальними правилами визнання правочинів недійсними із застосуванням передбачених законом наслідків такого визнання. Якщо недійсна частина правочину виконана будь-якою із сторін, господарський суд визначає наслідки такої недійсності залежно від підстави, з якої вона визнана недійсною (п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними).

Згідно з частиною першою статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким із моменту його вчинення.

Отже, договір факторингу підлягає визнанню недійсним лише в частині відступлення права Публічного акціонерного товариства ОСОБА_9 Аваль вимагати від ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад сплати пені на заборгованість за тілом кредиту у розмірах 85227 грн. 04 коп. та 37111 грн. 88 коп. пені на заборгованість за відсотками, нарахованої після порушення провадження у справі № 26/48/09 про банкрутство ОСОБА_8 державного підприємства Радіоприлад, а в іншій частині даний договір факторингу відповідає вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню в силі

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - ЗДП "Радіоприлад".

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального Кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 державного підприємства "Радіоприлад" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.01.2017 р. у справі № 26/48/09-910/2433/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.01.2017 р. у справі № 26/48/09-910/2433/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.Д. Геза

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3