ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2017 р.Справа № 916/1290/15-г

За позовом: публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

до відповідача: комунального підприємства "Домоуправління №18"

про стягнення 337177 грн.

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №6 від 30.12.2016 року.

Від відповідача: не зявився

Від ВДВС: ОСОБА_2 за довіреністю №13 від 23.12.2016 року.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст. 121-2 ГПК України

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. у справі №916/3777/14 позов ПАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго задоволено. З КП „Домоуправління №18 на користь ПАТ „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго стягнуто основний борг у сумі 270896,52 грн. заборгованість за спожиту активну електричну енергію, заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії 354,40грн., 5045,90 грн. 3% річних, 42017,79 грн. інфляційні нарахування, 18862,39 грн. пеня, 6743,54грн. судового збору.

09.06.2015р. на виконання рішення суду господарським судом Одеської області виданий відповідний наказ.

03.02.2017р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла скарга за вх.№ 2-656/16 по справі № 916/1290/15-г на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

При цьому, позивач посилається на те, що 24.01.2017р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, державним виконавцем було надано представнику ПАТ „ЕК „Одесаобленерго постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52258561 від 19.09.2016р. та матеріали зведеного провадження ВП № 49873556 (постанова В-9 від 02.11.2015р.), а саме: відповідь Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 02.10.2015р.; лист від ПАТ „Банк Восток № 05/1066 від 02.03.2016р.; лист від ПАТ „Укрсоцбанк № 3149 від 09.03.2016р.; лист від Акціонерного банку „Південний № 05/1066 від 02.03.2016 року; лист від ПАТ „УкрСиббанк № 22-11/7824 від 01.03.2016р.; лист від ПАТ „ОСОБА_3 Кредит № 06.1-15/868 від 04.03.2016р.; а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.06.2016р.

З відповіді Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 02.10.2015р. вбачається, що КП „Домоуправління № 18 має рахунки в банківських установах. Проте, з часу надання вищевказаної відповіді (з 02.10.2015р.) минуло більше року, у звязку з чим, надана інформація може бути недостовірною та потребує оновлення. При цьому, згідно листа ПАТ „Банк Восток № 05/1066 від 02.03.2016р. на рахунку КП „Домоуправління № 18 № 2600.2.01.0350659 (980) вихідний залишок складає 29900,00 грн. Однак, головний державний виконавець Київського ВДВС м. Одеси ОСОБА_2 не списав зазначені кошти в рахунок погашення заборгованості за судовим наказом по справі № 916/1290/15 від 09.06.2015р. та не направив їх на рахунки ПАТ „ЕК „Одесаобленерго.

У судових засіданнях представник позивача підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідно до положень ст.1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Як встановлено господарським судом, 19.09.2016р. Київським ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області (надалі Київський ВДВС) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 06.09.2016р., про що винесено відповідну постанову ВП №52259760, в якій боржнику встановлений строк добровільного виконання судового рішення до 26.09.2016р.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999р. №606-ХІX . Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.11 Закону України „Про виконавче провадження Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VІІ у п.7 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.10 Закону України „Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно з ч.8 ст.48 Закону України „Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що після винесення постанови від 01.11.2015р. про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №В-9/49873556, державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій, спрямованих на виявлення рухомого та нерухомого майна комунального підприємства „Домоуправління №18, рахунків у банківських установах.

Варто зазначити, що державний виконавець звертався із запитами до Державної податкової служби України щодо надання інформації про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, за результати яких відділом державної виконавчої служби було отримано відповіді від 01.10.2015р. та 08.12.2015р., після чого винесено, зокрема, постанову від 04.01.2016р. про арешт коштів боржника ВП №49873556.

31.05.2016р. Київським відділом державної виконавчої служби м. Одеса було направлено на адресу божника вимогу №7885 від 31.05.2016р. про надання документів, наведених по тексту вимоги, необхідних для проведення виконавчого провадження.

Окрім того, 02.06.2016р. головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса було винесено постанову ВП №49873556, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить комунальному підприємству „Домоуправління №18, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, належного боржнику. Накладення арешту на рухоме майно в тому числі підтверджується витягом №49702724 від 02.06.2016р. про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та інформаційною довідкою №51795147 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

30.01.2017р. державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса також було отримано чергову відповідь за запит від 28.01.2017р. до Державної податкової служби України щодо надання інформації про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником.

01.02.2017р. державним виконавцем при примусовому виконанні наказів господарського суду Одеської області в межах зведеного виконавчого провадження було складено акт, з якого вбачається, що за комунальним підприємством „Домоуправління №18 транспорті засоби не зареєстровані.

31.03.2017р. державним виконавцем при примусовому виконанні наказів господарського суду Одеської області в межах зведеного виконавчого провадження було перевірено наявність нерухомого майна.

З посиланням на приписи ст. 48 Закону України Про виконавче провадження N 1404-VIII позивач зазначав, що державним виконавцем у порушення приписів, зокрема, ч. 8 названої статті, не було проведено перевірку рахунків, що унеможливлює звернення стягнення на грошові кошти на таких рахунках, а, отже, перешкоджає виконанню рішення господарського суду по даній справі.

Господарський суд звертає увагу, відповідно ч. 8 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до матеріалів справи перевірка наявних рахунків була 30.01.2017р., однак така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні а тому суд вбачає підстави для часткового задоволення даної скарги, оскільки час визначений для перевірки рухомого та нерухомого майна не настав.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київського ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо неперевірки рахунків боржника по примусовому виконанню наказу господарського суду Одеської області по справі №916/1290/15

Суддя О.Ю. Оборотова