РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017Справа №910/2239/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД"

до Підприємства з іноземною інвестицією формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро"

про стягнення 3 193 599, 92 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Грабівська М.Д. - представник з довіреністю;

Стельникович В.А. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" (далі - позивач, Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства з іноземною інвестицією формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення суми основного боргу в розмірі 3 193 599, 92 грн.

За вказаною позовною заявою ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2017 р. порушено провадження у справі № 910/2239/17, розгляд справи призначено на 31.03.2017 р.

Під час судового засідання 31.03.2017 р. представники позивача просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовні заяві. Долучили до матеріалів справи Акт звірки взаєморозрахунків за договором № 261/2015 від 25.05.2015 року станом за період січень 2016 - лютий 2017 року.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в дане судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, проте надіслав клопотання в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвала суду у даній справі від 13.02.2017 надіслана відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Крім того, йому надавалося достатньо часу для подання заяв, клопотань, письмових пояснень та додаткових документів.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 року між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого позивач зобов'язується систематично постачати і передавати у власність покупцю товар передбачений у рахунках-фактурах та видаткових накладних, які додаються до даного договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Асортимент товару передбачається у рахунках-фактурах або видаткових накладних, які додаються до даного договору (п. 2.1 договору).

Відповідно до пункту 4 договору, покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, передбаченою у рахунках-фактурі або видаткових накладних, які додаються до даного договору і складають його невід'ємну частину. Ціна договору складається із сум вартості товарів, поставлених за всіма підписаними сторонами видатковими накладними протягом всього строку дії даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються шляхом перерахування покупцем грошових котів на розрахунковий рахунок постачальника.

Покупець обов'язаний оплатити вартість товару, вказаній в рахунку-фактурі, та згідно видаткових накладних, протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження товару (п. 5.2 договору).

Постачання здійснюється на умовах: франко-склад покупця (п. 6.1 договору).

Так, позивач поставив відповідачу за цим договором товар - заготівка мідна для волочіння (катанка), 19,96 тон, на загальну суму 3 193 599, 92 грн.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що передача (приймання-здача) товару здійснюється на складі покупця.

Відповідно до п. 11.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання договору і діє протягом одного календарного року до 31.12.2015.

На виконання укладеного правочину 22.11.2016 року Товариство поставило Підприємству товар на загальну суму 3 193 599, 92 грн. Вказана обставина підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями товарно-транспортної накладної № Р50273 від 22.11.2016 р. та видаткової накладної № 50273 від 22.11.2016.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань щодо поставки спірного також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення продавцем умов Договору.

Крім того, сторони у двосторонньому порядку підтвердили заборгованість у відповідача перед позивачем шляхом укладення акту звірки взаємних розрахунків станом за період: січень 2016 - лютий 2017 року. Копія вищевказаного акту наявна в матеріалах справи.

У той же час всупереч умовам вищенаведеного договору відповідач взятий на себе обов'язок по оплаті вартості поставленого йому товару у встановлений строк не виконав, заборгувавши таким чином Товариству 3 193 599, 92 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 ГПК України).

Враховуючи те, що сума боргу відповідача, яка складає 3 193 599, 92 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і Підприємство на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Товариства до відповідача про стягнення вказаної суми боргу, а тому позов підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" задовольнити.

2. Стягнути з Підприємства з іноземною інвестицією у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Катех-Електро" (04074, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 14, ідентифікаційний код 20006134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" (04080, місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок 86, ідентифікаційний код 32799897) 3 193 599 (три мільйона триста дев'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яноста дев'ять) грн. 92 коп. основного боргу, а також 47 904 (сорок сім тисяч дев'ятсот чотири) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.04.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко