РІШЕННЯ

04 квітня 2017 рокуСправа № 921/132/17-г/3

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

Розглянув справу

за позовом Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Тернопіль

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Тернопіль

про cтягнення штрафу в сумі 68 000,00 грн. та пені в сумі 43 860,00 грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

За участю представників сторін від :

Позивача: Бібік Г.С. - представник (довіреність №18/751 від 23.06.2016р.);

Відповідача: ОСОБА_3 - підприємець (паспорт серії НОМЕР_2 від 28.08.1996р.).

Учасникам судового процесу в судовому засіданні оголошено склад суду та роз'яснено їх права і обов'язки передбачені статтями 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

В судовому засіданні 04.04.2017 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення штрафу в сумі 68 000,00 грн. та пені в сумі 68 000,00 грн..

Ухвалою суду від 13.02.2017р. порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 28.02.2017р.

У відповідності до вимог статті 77 ГПК України у судових засіданнях 28.02.2017р. та 14.03.2017р. оголошувались перерви відповідно до 14.03.2017р. та до 04.04.2017р., про що зазначено у відповідних формулярах (протоколах) судових засіданнях.

28.02.2017 р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Позивачем 13.03.2017 р. через канцелярію суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення пені до суми 43 860,00 грн., яку просив задоволити.

Ухвалою суду від 14.03.2017 р. прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх.№7564 від 13.03.2017р.) та наданих пояснень у судовому засіданні, просить позов задоволити в частині стягнення пені у розмірі 43 860,00 грн., а в частині стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн. припинити провадження у справі, у зв"язку із оплатою штрафу у розмірі 68000,00 грн. відповідачем в добровільному порядку.

Також, Тернопільське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до суду із заявою про повернення судового збору у зв"язку із поданням заяви про зменшення розміру позовних вимог та заяви про припинення провадження в частині стягнення штрафу у розмірі 68000,00 грн. у справі №921/132/17-г/3 (вх. №7564 від 13.03.2017р.).

Відповідач в судових засіданнях щодо позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. №6730 від 28.02.2017р.), просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно оцінивши подані докази в їх сукупності, судом встановлено:

Відповідно до статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно частини 4 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом (стаття 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до статті 257 ГК України справи про порушення антимонопольно -конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у порядку, встановленому законом.

Згідно статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про накладення штрафу.

Рішенням адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 09-р/к від 31.03.2016 р., прийнятим у справі №840-УД визнано, що ФОП ОСОБА_3 узгодивши свою поведінку під час підготовки та участі у торгах, які проводились Управлінням освіти і науки Тернопільської міської ради у 2015 році, вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено на фізичну особу - підприємця ОСОБА_3 за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органу Антимонопольного комітету України є обов"язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Антимонопольного комітету України № 09- р/к від 31.03.2016р., прийняте у справі №840-УД надіслано відповідачеві рекомендованою кореспонденцією та отримано останнім 11.04.2016р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №46 5 (знаходиться в матеріалах справи).

Строк оплати штрафу в добровільному порядку закінчився 13.06.2016р. з огляду на те, що 11.06.2016р. вихідний день, а частиною 2 статті 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Згідно статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до вимог статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відповідач має право оскаржити рішення органів антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідачем, рішення Адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №09-р/к від 31.03.2016р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" оскаржено до господарського суду Тернопільської області.

Як слідує із матеріалів справи, 14.06.2016р. ухвалою господарського суду Тернопільської області порушено провадження у справі №921/342/16-г/11 за позовом ФОП ОСОБА_3 до відповідача Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення № 09- р/к від 31.03.2016 року у справі № 840-УД.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 02.08.2016р. у справі № 921/342/16-г/11 позов задоволено частково; визнано недійсними пункт 1 рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 840-УД "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 31.03.2016 року № 09-р/к в частині вчинення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, та пункт 3 рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штрафу у розмірі 68 000,00 грн; в решті частині позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.09.2016р. прийнято апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 на рішення господарського суду Тернопільської області від 02.08.2016р. у справі № 921/342/16-г/11 до свого провадження та призначено до розгляду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. апеляційну скаргу Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено; рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2016 року в справі №921/342/16-г/11 скасовано в частині визнання недійсними пункту 1 рішення адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 840-УД "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 31.03.2016 року № 09-р/к щодо визнання дій фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів торгів, та пункту 2 цього рішення щодо накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 штрафу у розмірі 68 000 грн.; у решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.12.2016р. прийнято касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. до провадження та призначено до розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.01.2017р. в задоволенні касаційної скарги ФОП ОСОБА_3 відмовлено, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р. залишено без змін.

Судом встановлено, та як вбачається із матеріалів справи, відповідачем штраф у розмірі 68000,00 грн., що накладений згідно рішення Адміністративної колегії Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №09- р/к від 31.03.2016р. "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 840-УД на ФОП ОСОБА_3, сплачений 28.10.2016р., що підтверджується платіжним дорученням №177 (знаходиться в матеріалах справи).

Згідно пункту 1-1 статті 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на те, що відповідач добровільно сплатив штраф в розмірі 68000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, провадження у справі в частині стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України.

У зв"язку з несплатою відповідачем штрафу у встановлений законодавством термін - 13.06.2016р., сплата відбулася лише 28.10.2016р., отже, позивачем нарахована пеня в розмірі 1,5 % від суми штрафу за період з 03.08.2016р. до 04.09.2016р., з 18.10.2016р. до 27.10.2016р., це - 43 дні в розмірі 43 860,00 грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Згідно частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Відповідно до вимог статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахування пені зупинялось на час розгляду та перегляду справи в судах, а саме: з 14.06.2016р. (ухвала господарського суду Тернопільської області про порушення провадження у справі №921/342/16-г/11) по 02.08.2016р. (рішення господарського суду Тернопільської області); з 05.09.2016р. (ухвала Львівського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення до розгляду) по 17.10.2016р. (постанова Львівського апеляційного господарського суду).

Оскільки розмір пені, заявленої позивачем до стягнення з відповідача, відповідає умовам, встановленим ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", і пеня не сплачена відповідачем, позовна вимога щодо стягнення пені у розмірі 43 860,00 грн підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем здійснено сплату штрафу у розмірі 68 000,00 грн. у добровільному порядку.

Однак, відповідачем не надіслано позивачу платіжний документ про сплату штрафу, як це передбачено статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зокрема, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу та протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Також, лист Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за №12/34 від 20.01.2017р. залишений без задоволення.

Згідно з приписами статті 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб"єктів господарювання, у зв"язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції юридичними чи фізичними особами, подають заяви, позови, скарги до суду про стягнення несплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу та пені у строки, передбачені рішенням, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов'язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач надав суду всі належні та допустимі докази, які дають можливість суду задоволити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача 43 860,00 грн пені. У частині позовних вимог щодо стягнення 68 000 грн. 00 коп. штрафу припинити провадження у справі.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне:

Частиною 2 статті 44 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлені частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог ( п.1) та в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п.5).

Пунктом 2.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у разі ж зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. (в редакції чинній з 16.12.2015р.) визначено порядок повернення сплачених сум судового збору, зокрема статтею 7 Закону врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним. У її застосуванні господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке. 5.1. Статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними. При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1 статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях.

Згідно підпункту 5.2 пункту 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК). Відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до Державного бюджету України.

Як вбачається із матеріалів справи при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2040,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 258 від 14.12.2016р.

Із врахуванням викладеного, враховуючи зменшення розміру позовних вимог та припинення провадження у даній справі в частині стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн., судовий збір у розмірі 496,00 грн на підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір" (у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог та в разі закриття (припинення) провадження у справі) підлягає поверненню з винесенням ухвали про повернення суми судового збору, як окремий процесуальний документ.

Згідно статті 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 1544,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1, 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 44, 49, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в дохід Державного бюджету України на рахунок №0002 в ГУДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, одержувач УДКС у м.Тернополі 21081100, ідентифікаційний код одержувача 37977726, код класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" - 43 860 грн 00 коп. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь Тернопільського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002 (ідентифікаційний код 21157616) - 1544 грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати згідно статті 116 ГПК України.

5. В частині позовних вимог щодо стягнення 68 000 грн. 00 коп. штрафу припинити провадження у справі № 921/132/17-г/3.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту).

7. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (виготовлення та підписання повного тексту), через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано "10" квітня 2017 року.

Суддя Я.Я. Боровець