ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.04.2017 Справа № 904/2788/17

За позовом Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ", м.Дніпро в особі Криворізької філії державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватне акціонерне товариство "ПАСАТ", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат (договір №7 від 01.01.2014 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю)

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № 14 від 21.12.2016;

від відповідача: голова правління ОСОБА_2 - витяг з ЄДР № 19404851 від 07.10.2014.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект", м.Дніпро в особі Криворізької філії державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Пасат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) про стягнення 8417,04грн., з урахуванням ПДВ у розмірі 1402,84грн. основної заборгованості; 260,25грн. пені; 182,35грн. трьох відсотків річних; 82,03грн. інфляційних втрат. Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідно до умов договору №7 від 01.01.2014 позивач у період з листопада 2015 року по грудень 2016 року надав відповідачу послуги з забезпечення обслуговування, технічної експлуатації, ремонту будівлі та її інженерних мереж, а також утримання прибудинкової території, пропорційно до орендованої ним загальної площі на загальну суму 8417,04грн., з урахуванням ПДВ у розмірі 1402,84грн. Факт надання послуг підтверджується актами наданих послуг. Поточна заборгованість відповідача складає 8417,04грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача направлено претензію, яка залишена без відповіді та задоволення. Враховуючи невиконання з боку відповідача грошового зобов'язання перед позивачем останній нарахував пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2017 справу №904/2788/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 10.03.2017 за вих.№б/н ухвалою суду від 15.03.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 11.04.2017.

11.04.2017 позивач надав письмові пояснення щодо розрахунку пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Суд оголошував перерву з 12год.10хв. 11.04.2017 до 14год.15хв. 11.04.2017.

Враховуючи явку представників сторін в судове засідання господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду позовної заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 11.04.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлення про час та місце його проведення, розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідач просив перенести судове засідання, з метою надання часу для підготування відзиву.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 11.04.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 між Державним підприємством "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" (далі по тексту - позивач, балансоутримувач) та Приватним акціонерним товариством "Пасат" (далі по тексту - відповідач, орендар) укладено договір №7 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1 умов якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, технічну експлуатацію, ремонт будівлі та її інженерних мереж (в тому числі виконання робіт пов'язаних з приведенням будинку та його інженерних мереж у відповідність до норм діючого законодавства), що знаходяться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Пушкіна, 4 (далі по тексту - будівля), загальною площею 3655,4м2 , а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до орендованої ним загальної площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору крім пропорційно орендованої площі, цей договір передбачає й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, а саме:

1) відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, згідно розрахунку (додаток №1);

2) відшкодування (надання) комунальних послуг, вартість яких встановлюється за діючими розцінками і тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності, на підставі існуючих договорів з постачальниками цих послуг, якими є:

- активна електрична енергія - згідно показників лічильника, по акту про використану електричну енергію складеного за формою, вказаною у додатку №2 до договору, та доведених граничних лімітів споживання електричної енергії балансоутримувачу від постачальника послуг - ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" на підставі діючого договору №605985 від 07.11.2006, але не більше доведеного орендарю ліміту (додаток №3) від балансоутримувача;

- відшкодування компенсації перетікання реактивної електроенергії, сплаченої постачальнику послуг - ПАТ "ДТЕК "Дніпрообленерго" на підставі діючого договору №605985 від 07.11.2006 - пропорційно згідно з показниками використаної активної електроенергії;

- водопостачання та водовідведення - пропорційно кількості користувачів (працівників орендаря).

Площа займана орендарем, визначається згідно договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-2012-ОД від 01.12.2005 (далі по тексту - договір оренди) (пункт 1.4 договору).

Орендар користується приміщенням загальною площею 87,7м2 , розміщеним на першому поверсі одноповерхової будівлі, розташованої за адресою: 50002, м.Кривий Ріг, вул.Пушкіна, 4, відповідно до плану розміщення приміщення від 31.10.2006 (пункт 1.5 договору).

Орендоване приміщення використовується для цілей - розміщення стоянки для автомобілів (пункт 1.6 договору).

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту 2.2 договору орендар зобов'язаний вносити плату на рахунок балансоутримувача за обслуговування будівлі (технічна експлуатація, ремонт будівлі та її інженерних мереж, утримання допоміжних приміщень, інженерно-технічного обладнання, прибудинкової та додаткової території) пропорційно до займаної ним загальної площі у будівлі, а також за фактично отримані комунальні послуги не пізніше останнього дня поточного місяця на підставі наданого акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та рахунку.

Здійснювати попередню оплату за активну електроенергію до 2-го числа місяця, що передує розрахунковому місяцю у розмірі суми послуг, отриманих у попередньому розрахунковоми періоді, але не менше суми встановленого ліміту, на підставі самостійно отриманого у балансоутримувача рахунка.

Остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання додаткових послуг, суми завданих збитків тощо) здійснюється на рахунок балансоутримувача на підставі самостійно отриманих у останнього рахунків протягом десяти банківських днів з дня їх отримання. У разі неявки орендаря або його уповноваженого представника для отримання рахунків, балансоутримувач направляє орендарю рахунки поштою рекомендованим листом на адресу, що вказана у договорі. В такому разі рахунки вважаються отриманими орендарем з дня їх відправлення.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

Цей договір укладено строком на 1 рік і діє з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 включно. Продовження строку дії договору можливе лише за умови оформлення відповідної додаткової угоди, не пізніше як за місяць до закінчення строку дії договору (пункт 5.1 договору).

Між сторонами підписано протокол врегулювання розбіжностей, зокрема пункт 1.2 договору викладено в наступній редакції: "Крім пропорційно орендованої площі, цей договір передбачає й інші критерії розподілу і оплати спожитих послуг, а саме:

1) вартості послуг по обслуговуванню нежитлових приміщень наданих в оренду (Додаток №1);

2) відшкодування (надання) комунальних послуг, вартість яких встановлюється за діючими розцінками і тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності, на підставі існуючих договорів з постачальниками цих послуг, якими є:

- активна електрична енергія - згідно показників лічильника, по акту про використану електричну енергію складеного за формою, вказаною у додатку №2 до договору, та помісячних лімітів використання електричної енергії (додаток №3). Об'єми електричної енергії отримані орендарем поверх доведеного ліміту, сплачуються у подвійному розмірі;

- відшкодування компенсації перетікання реактивної електроенергії - сторони не дійшли згоди та вирішено передати спір на розгляд суду;

- водопостачання та водовідведення - на підставі показників лічильника. Відомості, викладені у додатках до договору є комерційною таємницею та не підлягають розголошенню третім особам, крім органів, яким надано таке право Законами України.

Укладеною між сторонами додатковою угодою №1 від 27.11.2014 продовжено строк дії договору до 31.12.2015. Узгоджено до 20.01.2015 зміни до додатку №1 "Розрахунок вартості послуг по обслуговуванню нежитлових приміщень наданих в оренду відповідачу. З 01.01. по 31.12.2015 загальна площа - 87,7м2 до договору №7 від 01.01.2014."

Укладеною між сторонами додатковою угодою №2 від 11.12.2015 продовжено строк дії договору до 31.12.2016. Узгоджено до 20.01.2016 зміни до додатку №1 "Розрахунок вартості послуг по обслуговуванню нежитлових приміщень наданих в оренду відповідачу. З 01.01. по 31.12.2016 загальна площа - 87,7м2 до договору №7 від 01.01.2014."

Надання позивачем послуг за укладеним між сторонами договором підтверджуються наступними актами надання послуг:

- Акт надання послуг №173 від 23.11.2015 на суму 551,81грн.;

- Акт надання послуг № від 21.12.2015 на суму 542,69грн.;

- Акт надання послуг №41 від 21.03.2016 на суму 1864,19грн.;

- Акт надання послуг №60 від 21.04.2016 на суму 641,11грн.;

- Акт надання послуг №77 від 23.05.2016 на суму 618,58грн.;

- Акт надання послуг №94 від 21.06.2016 на суму 614,52грн.;

- Акт надання послуг №111 від 21.07.2016 на суму 614,68грн.;

- Акт надання послуг №129 від 19.08.2016 на суму 755,72грн.;

- Акт надання послуг №146 від 26.09.2016 на суму 612,49грн.;

- Акт надання послуг №166 від 26.10.2016 на суму 623,39грн.;

- Акт надання послуг №186 від 21.11.2016 на суму 614,86грн.;

- Акт надання послуг №206 від 20.12.2016 на суму 612,49грн.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним договором.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме 8417,03грн., з урахуванням ПДВ основної заборгованості; 215,36грн. пені; 182,06грн. трьох відсотків річних; 82,03грн. інфляційних втрат.

Щодо основного боргу.

Факт отримання відповідачем послуг по обслуговуванню приміщень, наданих в оренду підтверджується актами надання послуг (Акт надання послуг №173 від 23.11.2015 на суму 551,81грн.; Акт надання послуг № від 21.12.2015 на суму 542,69грн.; Акт надання послуг №41 від 21.03.2016 на суму 1864,19грн.; Акт надання послуг №60 від 21.04.2016 на суму 641,11грн.; Акт надання послуг №77 від 23.05.2016 на суму 618,58грн.; Акт надання послуг №94 від 21.06.2016 на суму 614,52грн.; Акт надання послуг №111 від 21.07.2016 на суму 614,68грн.; Акт надання послуг №129 від 19.08.2016 на суму 755,72грн.; Акт надання послуг №146 від 26.09.2016 на суму 612,49грн.; Акт надання послуг №166 від 26.10.2016 на суму 623,39грн.; Акт надання послуг №186 від 21.11.2016 на суму 614,86грн.; Акт надання послуг №206 від 20.12.2016 на суму 612,49грн.), оскільки акт є первинним документом бухгалтерської звітності, що фіксує господарську операцію, яка відбулась між сторонами, а тому може підтверджувати факт отримання відповідачем послуг на платній основі.

Вказані акти підписані позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень щодо обсягів та якості отриманих.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов'язку балансоутримувача за договором надати послуги відповідає обов'язок орендаря оплатити вартість наданих послуг.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати за отримані послуги передбачено умовами договору та нормами законодавства.

З огляду на положення пункту 2.2.3 договору, строк оплати отриманих послуг актами надання послуг (Акт надання послуг №173 від 23.11.2015 на суму 551,81грн.; Акт надання послуг № від 21.12.2015 на суму 542,69грн.; Акт надання послуг №41 від 21.03.2016 на суму 1864,19грн.; Акт надання послуг №60 від 21.04.2016 на суму 641,11грн.; Акт надання послуг №77 від 23.05.2016 на суму 618,58грн.; Акт надання послуг №94 від 21.06.2016 на суму 614,52грн.; Акт надання послуг №111 від 21.07.2016 на суму 614,68грн.; Акт надання послуг №129 від 19.08.2016 на суму 755,72грн.; Акт надання послуг №146 від 26.09.2016 на суму 612,49грн.; Акт надання послуг №166 від 26.10.2016 на суму 623,39грн.; Акт надання послуг №186 від 21.11.2016 на суму 614,86грн.; Акт надання послуг №206 від 20.12.2016 на суму 612,49грн.) є таким, що настав.

Дії відповідача про визнання боргу не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідач за отримані від позивача послуги не розрахувався, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Доказів оплати послуг в сумі 8417,03грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Щодо пені.

Позивач нарахував відповідачу до сплати пеню за загальний період прострочення з 10.09.2016 по 10.03.2017 на загальну суму 260,25грн. (розрахунок пені здійснено за Актом надання послуг №146 від 26.09.2016 на суму 612,49грн.; Актом надання послуг №166 від 26.10.2016 на суму 623,39грн.; Актом надання послуг №186 від 21.11.2016 на суму 614,86грн.; Актом надання послуг №206 від 20.12.2016 на суму 612,49грн.).

Відповідач не заперечує ані факту прострочення оплати заборгованості, ані правильності здійснення розрахунків.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 215,36грн.

Щодо трьох відсотків річних.

Позивач нарахував відповідачу до сплати три відсотки річних за загальний період прострочення з 10.11.2016 по 10.03.2017 на загальну суму 182,36грн. (розрахунок трьох відсотків річних здійснено за кожним Актом надання послуг окремо).

Відповідач не заперечує ані факту прострочення оплати заборгованості, ані правильності здійснення розрахунків.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох відсотків річних та визнав його таким, що містить помилки, а вимогу такою, що підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 182,06грн.

При здійсненні розрахунку пені та трьох відсотків річних позивачем не дотримано наступних вимог.

По-перше, позивачем не дотримано положень пункту 2.2.3 договору в частині визначення початкової дати прострочення оплати наданих послуг.

По-друге, відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

При здійсненні нарахування пені позивачем не дотримано вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України.

Щодо інфляційних втрат.

Позивач нарахував відповідачу до сплати інфляційні втрати за загальний період прострочення з листопада 2015 року по січень 2017 року на загальну суму 82,03грн. (розрахунок інфляційних втрат здійснено за кожним Актом надання послуг окремо).

Відповідач не заперечує ані факту прострочення оплати заборгованості, ані правильності здійснення розрахунків.

Господарський суд перевірив розрахунок інфляційних втрат здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно вірним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1591,84грн., з урахуванням того, що 99,49% позовних вимог позивача судом задоволено.

В задоволенні клопотання відповідача про перенесення розгляду справи відмовлено, у зв'язку з тим, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 30.03.2017 з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 23.03.2017. Причини невиконання вимог ухвали суду від 15.03.2017 відповідач не повідомив.

Керуючись ст.ст.1,3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, ст.ст. 3, 11, 202, 525, 526, 509, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ПАСАТ" (50002, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Пушкіна, 4/212; ідентифікаційний код 20232735) на користь Державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" (49600, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, 29; ідентифікаційний код 02497789) в особі Криворізької філії державного підприємства "Дніпропетровський державний проектний інститут житлового і цивільного будівництва "Дніпроцивільпроект" (50002, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Пушкіна, 4; ідентифікаційний код 33613494) 8417,03грн. (вісім тисяч чотириста сімнадцять грн. 03 коп.) основної заборгованості; 215,36грн. (двісті п'ятнадцять грн. 36 коп.) пені; 182,06грн. (сто вісімдесят дві грн. 06 коп.) трьох відсотків річних; 82,03грн. (вісімдесят дві грн. 03 коп.) інфляційних втрат; 1591,84грн. (одна тисяча п'ятсот дев'яносто одна грн. 84 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

14.04.2017

Суддя ОСОБА_3