ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" квітня 2017 р.справа № 916/231/17

За позовом: публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця»

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія АМ"

про стягнення 7 570,00 грн.

Суддя Петренко Н.Д.

при секретарі Бобошко А.В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 30.12.2016р.,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 16.02.2017р.

СУТЬ СПОРУ: позивач - публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія АМ» про стягнення штрафу в сумі 7570,00 грн. за неправильне зазначення відомостей в залізничній накладній.

17.02.2017р. представником відповідача було надано відзив, в якому він просив зменшити суму штрафу з 7 570,00 грн. до 750,57 грн., оскільки за твердженням відповідача прострочення зобов'язання було незначним, не було завдано збитків іншим учасникам господарських відносин, вагони не простоювали на під'їзних коліях , а допущена помилка була виправлена в найкоротший строк.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.04.2017 о 15:00.

Розглядом матеріалів справи встановлено :

В липні 2016 року зі станції Одеса-Пересип Одеської залізниці товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія АМ» здійснило відправлення вагону №24553943 згідно накладної №42489427 на станцію Дніпропетровськ-Вантажний Придніпровської залізниці, одержувач вантажу товариство з обмеженою відповідальністю «Керамплюс».

На вищевказане відправлення вагону відправник надав станції навантаження Одеса-Пересип Одеської залізниці заповнену накладну. У даному документі, представником відправника в графі 4 «Одержувач» та графі 5 «код одержувача» було вказано : «ООО С.М.М. Групп, 03110, г. Киев, ул. И. Клименка, 23; 5246» відповідно.

По прибутті вагону №24553943 на станцію призначення Дніпропетровськ-Вантажний Придніпровської залізниці було виявлено, що в перевізному документів №42489427 невірно вказані найменування одержувача, адреса одержувача та код одержувача.

29.07.2016р. зі станції відправлення Одеса-Пересип на станцію призначення Дніпропетровськ-Вантажний надійшла телеграма №НР 272 щодо виправлення невірно вказаних реквізитів у накладній № 42489427.

На підставі телеграми № НР 272 від 29.07.2016р. по станції призначення Дніпропетровський-Вантажний Придніпровської залізниці у накладній №42489427 зроблено виправлення найменування одержувача, адреси одержувача та коду одержувача на вірні: з «ООО С.М.М. Групп: 03110, г. Киев, ул. И.Клименка, 23, код одержувача 5246" на "ТОВ «Керамплюс»: м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 1А, офіс 602, код одержувача 5554". Факт неправильного зазначення відправником найменування одержувача, адреси одержувача та коду одержувача був засвідчений актом загальної форми №26 від 29.07.2016р.

Згідно ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно ст. 2 Статут залізниць України, затверджений Постановою КМУ № 457 від 06.04.1998 року (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Згідно ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Ч. 2 ст. 3 Закону України „Про залізничний транспорт встановлено, що нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

У ст. 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Ст. 23 Статуту та „Правилами перевезення вантажів (затверджені наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажну заповнену накладну.

Відповідно ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Ч. 9 Статуту встановлено, що розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 118 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Ст. 122 Статуту залізниць України для засвідчення невідповідності обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничних перевезень фіксуються комерційними актими або актами загальної форми. Роз'яснення Президії Вищого Господарського суду України від 29.05.2002р. за №04-5/601 (із змінами та доповнення від 18.11.2003р. за №04-5/1429), п. 3.23. визначає , що підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту. Таким чином, акт загальної форми є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним адреси одержувача.

Відповідно до роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. за №04-5/601 (зі змінами та доповненнями) та оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.07р. №01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до ст. 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдало залізниці у зв'язку з цим збитків.

За вказаною накладною № 42489427 сума провізної плати, нарахованої відправнику по станції відправлення складає за вагон № 24553943 - 1 514,00 грн. Тому, позивач, з огляду на наведені вимоги, правомірно нарахував суму штрафу 7 570, 00 грн.

17 лютого 2017р. представником відповідача було надано відзив, в якому він просить зменшити суми штрафу з 7 570,00 грн. до 750,57 грн. посилаючись на те, що негативні наслідки від порушення зобов'язання відсутні, та не завдано збитків іншим учасникам господарських відносин.

Також відповідач у своєму відзиві посилається на ч. 2 ст. 233 ГПК Укрїна, п. 3 ст. 551 ЦК України та на пункт 2.4 Розяснень Вищого арбітражного суду України від 29.04.1994р. №02-5/293 "Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань".

06 березня 2017р. представником позивача було подано заперечення щодо зменшення суми штрафу та зазначає, що відповідно до статті 3 ЗУ "Про залізничний транспорт" встановлено, що Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штрафу розмір п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 118, 122, 129 Статуту залізниць України ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія АМ» (65012, м. Одеса, провулок Мукачівський. Буд. 6/5, кв. 1, ) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код - 40075815), в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (пр. Дмитра Яворницького, 108, м. Дніпро, МСП, 49602, код 40081237) 7 570,00 (сім тисяч п'ятсот сімдесят) гривень штрафу та 1 600,00 (тисяча шістсот) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 квітня 2017 р.

Суддя Н.Д. Петренко