ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2017 року Справа № 922/3160/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівСибіги О.М., Швеця В.О.
за участю представників:
позивачаТомчук М.О. посв. від 01.08.2012 №000606
відповідачівЯнковський С.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1675 від 11.02.2009, договір про надання правової допомоги від 29.09.2016)
розглянувши матеріали касаційної скаргиСПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016
у справі№ 922/3160/16 господарського суду Харківської області
за позовомКерівника Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Валківської міської ради
до1. СПД ФО ОСОБА_6; 2. СПД ФО ОСОБА_9
провнесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Валківської міської Ради звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою до СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9, в якій просить внести зміни до договору оренди землі від 17.02.2005, шляхом викладення пункту 9 договору в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки землі".

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.11.2016 (суддя Шарко Л.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд вказав про необґрунтованість та неправомірність позовних вимог.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 (головуючий суддя Медуниця О.Є., судді Білецька А.М., Гребенюк Н.В.) рішення Господарського суду Харківської області від 16.11.2016 скасовано, прийнято нове рішення. Позов задоволено. Внесено зміни до договору оренди землі від 17.02.2005, укладеного з СПД ФО ОСОБА_8 та СПД ФО ОСОБА_9 про надання в оренду для ведення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1, земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, загальною площею 0,7258 га, зареєстрованого 24.06.2015 №39922321, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки землі". Стягнуто з СПД ФО ОСОБА_6 на користь Прокуратури Харківської області 689,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 757,90 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з СПД ФО ОСОБА_9 на користь Прокуратури Харківської області 689,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позову та 757,90 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9 звернулися до Вищого господарського суду України зі спільною касаційною скаргою, в якій просять її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неналежне встановлення судом апеляційної інстанції всіх обставин, необхідних для правильного вирішення спору, що призвело, на їх думку, до порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В уточненій спільній касаційній скарзі СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9 просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.02.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.03.2017, у зв'язку з відпусткою судді Корсака В.А., визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Сибіга О.М., Швець В.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні 29.03.2017 представника відповідачів, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Валківської міської ради звернувся до суду з позовом про внесення змін до договору оренди землі від 17.02.2005, шляхом викладення пункту 9 договору в наступній редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативно грошової оцінки землі".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що органом державної влади - Валківською міською радою, як стороною договірних відносин, не вжито будь-яких заходів щодо усунення порушень в частині розміру сплати орендної плати до вимог Податкового кодексу України, а також щодо виконання статті 21 Закону України "Про оренду землі", пункту 13 вищевказаного договору оренди землі в частині перегляду розміру орендної плати, у зв'язку з чим, прокурор вважав, що нездійснення відповідними органами повноважень із захисту інтересів держави, є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді, відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, апеляційний суд виходив із того, що розмір орендної плати за землю, яку сплачують відповідачі за договором, не відповідає положенням пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України, оскільки є меншим за 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, рішенням Валківської міської ради від 07.02.2005 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для складання технічної документації, що посвідчують право оренди на земельну ділянку СПД ФО ОСОБА_9 та СПД ФО ОСОБА_6 для ведення підприємницької діяльності у АДРЕСА_1 (а.с.15).

Пунктом 4 вказаного рішення встановлено СПД ФО ОСОБА_9 та СПД ФО ОСОБА_6 - 0,5 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки по АДРЕСА_1, для подальшого визначення орендної плати за землю.

На підставі вказаного вищевказаного рішення, 17.02.2005 між Валківською міською радою, СПД ФО ОСОБА_9 та СПД ФО Яровою ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, загальною площею 0,7258 га, у АДРЕСА_1 (а.с.16).

Договір зареєстрований у Валківському РВ ХРТ ДП "Центр ДЗК" при Держкомітеті України по земельним ресурсам від 17.02.2005 за №103.

Відповідно до пункту 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 432 939,70 грн..

Пунктом 8 договору сторони передбачили, що договір укладено на 50 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 0,5% від нормативної грошової оцінки землі та складає 2164,69 грн.

орендна плата вноситься щоквартально (пункт 11 договору).

Згідно пункту 13 договору, розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; у інших випадках, передбачених законом.

17.02.2005 сторони підписали акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.19).

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарського процесуального кодексу України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

Згідно пунктів 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (частина 2 вказаної статті).

Як визначено умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами, орендна плата за землю переглядається один раз у три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; у інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІІ цього Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Також слід зазначити, що базою оподаткування відповідно до статті 271 Податкового кодексу України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ цього Кодексу.

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до положень статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (частина перша статті 23 цього Закону).

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України.

Разом із тим згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до ПК.

Відповідно до положень статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Проте, даним змінам повинна передувати процедура передбачена законодавством, а саме винесення Харківською обласною державною адміністрацією рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наявність Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складеного Головним Управлінням Держземагентсва у Харківської області, до завдань якого входить, зокрема, забезпечення науково-експертного, аналітичного, інформаційного та методичного проведення землевпорядних, землеоціночних робіт та безпосередньо розрахунку на підтвердження методики розрахунку орендної оплати відповідної земельної ділянки.

В позовній заяві прокурор вказував, що у відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Валківському районі від 24.03.2016 нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 7423119,50 грн., однак, а ні прокурор, а ні позивач не надали до матеріалів справи докази, в підтвердження розміру вказаної оцінки, тобто до суду Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надано не було.

Як вже зазначалось, положеннями статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що в договорі встановлюється розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Також, місцевим судом було зазначено, що згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі", істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що сторонами не було надано суду нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Виходячи із того, що доказів на підтвердження того, що нормативно-грошова оцінка землі є на теперішній час визначеною, підтвердженою, законною до суду не надано, а також, враховуючи, що постановою Валківського районного суду Харківської області від 07.06.2016 у справі №615/1182/15-а, рішення LXV cесії Валківської міської ради VI скликання від 27.01.2015 №1506 "Про затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель м. Валки Валківської міської ради Валківського району Харківської області" (а.с. № 39-41) було скасовано, та з огляду на те, що Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивачем та прокурором надано не було, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволенні позовних вимог прокурора.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що рішенням ХХХVII cесії Валківської міської ради V скликання від 27.03.2009 №233.4 "Про розгляд звернень орендарів земельних ділянок щодо встановлення розміру відсотку орендної плати" було встановлено 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Не скасувавши власне рішення міська рада, всупереч нормам діючого законодавства, приймає нове рішення від 02.03.2011 №127, яким встановлює орендну плату у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу на те, що згідно статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Законом України від 21.12.2016, № 1797-VIII було внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, до статті 288 щодо розміру орендної плати.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення місцевого суду не повно з'ясувавши всі обставини дійшов помилкових висновків, в зв'язку з чим постанова Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду про відмову у позові залишенню в силі.

Стаття 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Статтею 11110 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2016 у справі №922/3160/16 господарського суду Харківської області скасувати.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.11.2016 у даній справі залишити без змін.

Стягнути з Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на користь СПД ФО ОСОБА_6 та СПД ФО ОСОБА_9 1653,60 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді О.Сибіга

В.Швець