ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа № 907/122/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Т.Б. Бонк

- ОСОБА_1

Розглядаючи апеляційну скаргу ПП «Газсервіс Ужгород»

на рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016р.

у справі № 907/122/16

за позовом: ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»

до: ПП «Газсервіс Ужгород» в особі ліквідаційної комісії

про: зобовязання визнати та включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства

За участю представників :

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність №б/н від 28.02.2017р.)

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність №8 від 28.11.2016р.)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016р., суддя Васьковський О.В., позов ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» було задоволено повністю. Зобовязано ПП Газсервіс Ужгород в особі ліквідаційної комісії включити до проміжного ліквідаційного балансу ПП Газсервіс Ужгород грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_4 в розмірі 10185697,81 грн., в т.ч. суми 219802,22 дол. США - заборгованість по кредиту, що еквівалентно 5239897,21 грн., суму 201666,48 дол. США заборгованість по сплаті процентів, що еквівалентно 4807556,67 грн. та суми 138243,93 грн. - пені, що виникли на підставі кредитного договору №126-Д/Л від 24.07.2008 року.

Стягнуто з ПП Газсервіс Ужгород) на користь ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк ОСОБА_4 суму 1378,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

З даним рішенням не погодилося ПП «Газсервіс Ужгород» і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №70 від 10.02.2017р. у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бойко С.М. було призначено проведення автоматизованої заміни судді-члена колегії у справі №907/122/16.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.02.2017р. у справі №907/122/16 було замінено суддю Бойко С.М. суддею Бонк Т.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. було зобовязано ПАТ Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк надати Львівському апеляційному господарському суду документальні докази перерахування грошових коштів відповідачу-позичальнику згідно кредитного договору та обґрунтований розрахунок заявленої суми кредиторських вимог з врахуванням суми заборгованості зазначеної в додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.06.2013р. Також надати апеляційному суду витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо наявності майна відповідача в заставі за кредитним договором.

ПАТ Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк не виконало вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2017р. стосовно обґрунтованого розрахунку заявленої суми кредиторських вимог з врахуванням суми заборгованості зазначеної в додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.06.2013р. Також не було надано апеляційному суду витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо наявності майна відповідача в заставі за кредитним договором.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.03.2017р. було повторно зобовязано ПАТ Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Дельта Банк надати Львівському апеляційному господарському суду обґрунтований розрахунок заявленої суми кредиторських вимог з врахуванням суми заборгованості зазначеної в додатку №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 18.06.2013р. Також надати апеляційному суду витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо наявності майна відповідача в заставі за кредитним договором. Зобовязано ПП Газсервіс Ужгород надати Львівському апеляційному господарському суду письмові пояснення з приводу долучених 06.03.2017р. документів від ПАТ Дельта Банк.

Вимоги вказаної ухвали апеляційного суду сторони виконали та надали вказані документи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016р. у справі №907/122/16 без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ „Сведбанк" та ПП Газсервіс Ужгород (відповідачем) був укладений кредитний договір №126-Д/Л від 24.07.2008 року (далі кредитний договір), згідно п. 1.1. якого банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюються, у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Розмір кредитної лінії: 220000,00 (двісті двадцять тисяч) доларів США, який змінюється відповідно графіку, наведеного у додатку №1, що є невідємною частиною цього договору; строк користування кредитною лінією: з 24.07.2008 року по 23.0.2009 року включно з урахуванням графіку; плата за користування кредитною лінією у вигляді процентів становить 14% (чотирнадцять) річних; цільове призначення кредитної лінії: поповнення обігових коштів (п.п.1.2-1.5 кредитного договору).

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством Омега банк (назву ВАТ „Сведбанк" змінено на ПАТ Омега банк) (продавець) та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (покупець) 18.06.2013р. було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги 1, який посвідчений нотаріально за реєстровим номером-1358. Відповідно до умов вказаного договору продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну. Термін права вимоги в цьому договорі означає всі права (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальником та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Вказане право щодо передачі свої прав та обовязків за кредитним договором реалізоване ВАТ „Сведбанк" згідно п.10.3 кредитного договору.

Перелік кредитних договорів, укладених ПАТ Омега банк з позичальниками, права вимоги за якими передані ПАТ Дельта Банк, наведений в додатку 1 до цього договору (п. 1.1 договору), зокрема до ПАТ Дельта Банк перейшло право вимоги, за кредитним договором №126-Д/Л від 24.07.2008 року. Станом на 18.06.2013р. основна непогашена суму кредиту складала 1756879,14 грн., сума нарахованих, але не сплачених відсотків -1006577,43 грн а.с.22.

В забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №126-Д/Л від 24.07.2008 року між ВАТ Сведбанк (заставодержатель) та відповідачем (заставодавець) укладено договір застави №128 від 24.07.2008 року, за умовами якого даним договором забезпечується виконання заставодавцем основного зобовязання по поверненню заставодержателю суми кредиту, сплати процентів за користування ним, неустойки, іншої заборгованості, платежів і санкцій, що передбачені та/або випливають з основного зобовязання (п.3 вказаного договору) відповідачем надано у заставу належне йому на праві власності обладнання, відповідно до п.4 цього договору.

Як вказує позивач, після публікації 19.11.15 у Бюлетні державної реєстрації №337(32)2015 р. оголошення щодо припинення юридичної особи - приватного підприємства Газсервіс Ужгород, в межах строку, визначеному в оголошенні відповідачу було надіслано заяву №18.3/858 від 20.01.16 про визнання до нього грошових вимог позивача у загальній сумі 1018569,81 грн., яка була залишена останнім без відповіді, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом відповідно до ст.112 ЦК України.

Звернувшись з позовом в порядку ч. 3 ст. 112 ЦК України ПАТ Дельта Банк посилалася на те, що ліквідаційна комісія приватного підприємства Газсервіс Ужгород ухиляється від розгляду його заяви з грошовими кредиторськими вимогами, чим порушує його законні права та інтереси.

Як встановлено судами обох інстанцій, відповідач взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитної лінії та сплати процентів за користування кредитною лінією не виконував, натомість позивачем перед відповідачем виконано умови передбачені кредитним договором у повному обсязі та надано кредитну лінію у розмірі 220000,00 дол. США, що підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема поданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача по кредитному договору станом на 20.11.2015р. (початок ліквідаційної процедури щодо відповідача) та виписками по особовому рахунку ПП Газсервіс Ужгород за період з 24.07.2008р. по 18.06.2013р., наданих ПАТ «Омега банк» - а.с. 137-260.

Згідно п.п.2.3-2.4 кредитного договору кредитна лінія надається у доларах США безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунки позичальника для подальшої конвертації (конверсії) на МРВУ/або на поточний (валютний) рахунок позичальника з наступною проплатою за реквізитами контрактів, наданих позичальником, або для подальшої конвертації (конверсії) на МРВУ/або шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів позичальника по реквізитах контрактів; кошти в рахунок кредитної лінії надаються позичальнику при наявності у банку відповідного запиту, який надається шляхом письмового повідомлення чи шляхом формування вихідних електронних повідомлень в системі дистанційного обслуговування.

Умовами п.2.2. кредитного договору визначено, що кредитна лінія використовується на цілі, визначені п.1.5 цього договору на умовах строковості, платності, повернення, цільового характеру використання та забезпеченості.

Згідно п.п.4.1-4.2 кредитного договору погашення заборгованості за кредитною лінією, здійснюється по 23.07.2009 року включно, у відповідності із змінами розміру кредитної лінії, встановленими у графіку. При цьому, при зміні розміру кредитної лінії відповідно графіку строком погашення заборгованості за кредитною лінією, перевищує розмір кредитної лінії, встановлений на наступний термін користування нею, є день, що передує дню, з якого починає діяти новий розмір кредитної лінії відповідної відповідно графіку. Проценти, нараховані за останній період користування кредитною лінією, сплачується одночасно з погашенням заборгованості за кредитною лінією у відповідності з п.п.1.2,1.3; платежі згідно п.п.3.3,4.1 цього договору здійснюються в повному розмірі.

Відповідно до п.п.3.1-3.3 за користування кредитною лінією нараховуються процент виходячи з розміру процентної ставки, встановленої згідно п.1.4 цього договору, з дня надання кредитної лінії до моменту фактичного повернення кредитної лінії (в тому числі і за період прострочення погашення кредитної лінії).

При цьому враховується перший день та не враховується останній день користування кредитною лінією. Проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитною лінією, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитною лінією. Якщо день надання та повернення кредитної лінії співпадають, проценти за користування кредитною лінією нараховуються на суму наданих коштів за один день користування кредитною лінією. Проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком виходячи із умови тривалості року 360 днів та фактичної кількості днів у місяці та сплачуються щомісячно до 05 числа (включно) за попередній місяць (з 09.00 до 18.00 год.) і на дату повернення кредитної лінії.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, в строк та в порядку, що встановлені договором.

Нормами ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Станом на 20.11.2015 року у відповідача була наявна непогашена заборгованість у сумі 219802,22 дол. США- заборгованість по кредиту, що еквівалентно 5239897,21 грн. та сума 201666,48 дол. США заборгованість по сплаті процентів, що еквівалентно 4807556,67 грн., яка підтверджена наявними матеріалами справи.

Згідно пункту 6.1 кредитного договору у випадку не надходження на рахунок банку суми заборгованості за кредитною лінією та процентів в строки, визначені у пунктах 1.3,3.3,3.4,4.1,7.5,7.6,7.7,8.1 та 8.2 цього договору позичальник у незалежності від наявності його вини у невиконанні чи неналежному виконанні за цим договором сплачує банку пеню у розмірі подвійної процентної ставки за кредитною лінією, зазначеної у пункті 1.4, що діє на момент прострочення відповідного платежу від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення при цьому кількість днів року приймається рівною 360 дням. Пеня сплачується у національній валюті України по курсу НБУ на день сплати.

У звязку з наведеним та невиконанням відповідачем основного зобовязання, відповідно до умов кредитного договору та ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу пеню, яка згідно розрахунку позивача становить 138243,93 грн.

Згідно з ст. ст. 230 - 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.10.7 кредитного договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного погашення кредитної лінії, сплати процентів, комісій, можливих штрафних санкцій і до повного виконання всіх умов цього договору.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно вважав документально підтвердженими, обґрунтованими і не спростованими відповідачем вимоги позивача щодо наявності у відповідача зобовязання перед позивачем за кредитним договором №126-Д/Л від 24.07.2008 року в розмірі 10185697,81 грн., в т.ч. 219802,22 дол. США- заборгованість по кредиту, що еквівалентно 5239897,21 грн. , суми 201666,48 дол. США заборгованість по сплаті процентів, що еквівалентно 4807556,67 грн. та пені в розмірі138243,93 грн., тому визнаються судом у повному обсязі.

Частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор вправі звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії у разі відмови у задоволенні його вимог або ухилення від їх розгляду протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову.

Розглядаючи позов з вимогами до ліквідаційної комісії, дослідженню судом підлягає наступне коло питань: в чому полягає порушення прав чи інтересів позивача, чи буде поновлене таке порушене право чи інтерес позивача в разі задоволення таких вимог, правомірність заявлення до відповідача спірних грошових вимог, дотримання строку для звернення з позовом, передбаченого ч. 3 ст. 112 ЦК України.

Згідно частини 1 та 7 статті 59 Господарського кодексу України (далі ГК України) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному законом.

Згідно частини 2 та 3 статті 60 ГК України орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Частиною 6 ст. 105 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача із заявою №18.3/858 від 20.01.16 про визнання до нього грошових вимог позивача у загальній сумі 1018569,81 грн., яка була залишена останнім без відповіді - а.с.26-28.

Враховуючи положення частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України (строк пред'явлення вимог кредиторів не може становити менше двох місяців), суд дійшов висновку, що позивач звернувся до відповідача в межах строку встановленого ліквідаційною комісією для пред'явлення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Таким чином, судом встановлено, що ліквідаційна комісія ТОВ приватного підприємства Газсервіс Ужгород, не виконала передбачених законом обов'язкових дій, а саме: не розглянула заявлену позивачем, як кредитором, вимогу, не надіслала позивачу у встановлений законом строк рішення, прийняте за результатами розгляду заявленої вимоги, не склала і не затвердила проміжний ліквідаційний баланс, що свідчить про неповноту проведених ліквідаційною комісією відповідача дій, передбачених ст. ст. 105-111 ЦК України, тобто про порушення порядку добровільної ліквідації. Вищезазначене свідчить про зволікання ліквідаційної комісії у вчиненні передбачених законом обов'язкових дій в процедурі добровільної ліквідації.

Позовні вимоги позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Зокрема рішенням власника відповідача про отримання кредиту в розмірі 220 000 дол. США, наданням повноважень директору підприємства на отримання вказаних коштів, листами директора до банку з проханням надати кредит, укладенням кредитного договору та договору застави а.с. 131-134. Згідно витягу №51475146 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15.02.2017р. за ПАТ "Дельта банк" рахується застава рухомого майна, що надана боржником ПП Газсервіс Ужгород для забезпечення основного зобовязання в розмірі 220 000 дол. США. При цьому апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що згідно листа НБУ від 11.04.2012р. № 12-109/658-3917 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій та відхиляє відповідні заперечення апелянта щодо даних обставин.

Твердження апелянта про те, що зобовязання відповідача по кредитному договору припинилися 16.11.2011 року не відповідають дійсності, оскільки списання безнадійної заборгованості є правом банку, а не обовязком та не стосується припинення вимог банку до позичальника.

Відповідно до п. 3 Порядку формування банками резервів за кредитами і нарахованими за ними процентами та списання безнадійної заборгованості затвердженого Постановою НБУ №424 від 13.09.2010р. (далі Порядок), банк має право самостійно списати (відшкодувати) за рахунок резервів безнадійну заборгованість за кредитами позичальників юридичних осіб, фінансова діяльність яких визначена як незадовільна, за якою платежі за основним боргом та/або нарахованими доходами прострочені понад 90 днів та яка обліковується за окремими аналітичними рахунками з обліку безнадійної заборгованості.

Але, згідно з п. 8 Порядку, списання безнадійної заборгованості за кредитами та нарахованими за ними процентами не є підставою для припинення вимог банку до позичальника.

Банк відповідно до законодавства України продовжує роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Клопотання апелянта про застосування строків позовної давності до вимог позивача, зазначене в апеляційній скарзі, апеляційним судом відхиляється на підставі ст.. 101 ГПК України, оскільки такі вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ПАТ "Дельта банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Дельта Банк ОСОБА_4 до відповідача щодо зобовязання приватного підприємства Газсервіс Ужгород в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги за кредитним договором №126-Д/Л від 24.07.2008 року в розмірі 10185697,81 грн., в т.ч. суму 219802,22 дол. США- заборгованість по кредиту, що еквівалентно 5239897,21 грн., суму 201666,48 дол. США заборгованість по сплаті процентів, що еквівалентно 4807556,67 грн. та суми 138243,93 грн. - пені до проміжного ліквідаційного балансу підприємства підлягають задоволенню повністю.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016р. у справі №907/122/16 винесене з дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі №907/122/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП «Газсервіс Ужгород» без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Закарпатської області.

ОСОБА_5 Мирутенко

Судді Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 06.04.2017р.»