КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа№ 910/1261/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Жук Г.А.

Калатай Н.Ф.

За участю представників сторін:

від позивача: Штогрин С.В. ( довір. від 17.01.17);

від відповідача: ОСОБА_3 ( довір. від 09.12.16);

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний центр "Берег" та Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р.

у справі № 910/1261/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний центр "Берег"

до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. у справі №910/1261/17 відмовлено Публічному акціонерному товариству «Сбербанк» у прийнятті зустрічної позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» про визнання факту зловживання правом у справі № 910/1261/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії. Зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто Публічному акціонерному товариству «Сбербанк».

Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивач за зустрічним позовом просить суд визнати факт зловживання правом зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» при виконанні умов Іпотечного договору від 14.09.2011, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4873,однак господарський суд не наділений повноваженнями щодо встановлення юридичних фактів поза межами спору в порядку позовного провадження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2017р. про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, матеріали справи передати до Господарського суду м.Києва.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечить цим положенням, то порушення цивільного права чи інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2017р. про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви, матеріали справи передати до Господарського суду м. Києва.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що способи захисту визначені в ст.16 Цивільного кодексу України, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017р. розгляд апеляційних скарг призначено на 03.04.2017р.

В судовому засіданні апеляційного господарського суду представником позивача заявлено клопотання, яке оформлене заявою, про проведення судової психіатричної експертизи ОСОБА_3, який виступає представником Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» по справі №910/1261/17.

Судова колегія, розглянувши зазначене клопотання (заяву) ухвалила відмовити в його задоволенні у зв'язку з його необґрунтованістю та тим, що заявлене клопотання не стосується предмету даного спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

В процесі розгляду Господарським судом міста Києва справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний центр "Берег" до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії, від Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» про визнання факту зловживання правом зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» при виконанні умов Іпотечного договору від 14.09.2011, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в реєстрі за №4873.

Відповідно до норм статті 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Розглянувши зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», місцевий господарський суд, з яким погоджується судова колегія, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у прийнятті вказаної зустрічної позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Звертаючись із зустрічною позовною заявою до суду, позивач за зустрічним позовом (ПАТ «Сбербанк») зазначив, що 14.09.2011р. між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудмаркет» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 115-Н/11/29/КЛ.

14.09.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний центр "Берег" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк СБЕРБАНК" укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., зареєстрований в реєстрі за №4874 відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет", які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії №115-Н/11/29/КЛ від 14.09.2011р., Іпотекодавець передав Іпотекодержателю в заставу майно, а саме: комплекс будівель та споруд, а саме: основна будівля "А", прибудова "а", вартова "Б", навіси "В, Г" та споруди: дев'ять ганків до "А", три ганка до а, двоє сходів до "А", паркан № 1, підпірна стінка №2, бордюр №3, світові опори №4, ворота №5; ганок до "В", загальною площею 16 780,6кв.м., який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, пр. Пролетарський, буд. № 13/вул. Піонерська, буд. № 73, що належить Іпотекодавцеві (ТОВ "Торгівельний центр "БЕРЕГ") на праві власності.

Позивач у зустрічному позові зазначив, що станом на 24.10.2016р. заборгованість боржника становила 13346286,60 дол. США (заборгованість з повернення кредиту) та 3620644,19 дол. США (заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом), у зв'язку з чим на частину суми боргу нотаріусом було вчинено виконавчий напис № 2114 від 20.04.2015, щодо якого судом у даній справі вжито заходів до забезпечення позову.

Крім того, як встановлено місцевим господарським судом, позивач за зустрічним позовом зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» було оскаржено вказаний виконавчий напис № 2114 від 20.04.2015р. та рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2016р. у справі № 910/11656/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2016р., у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» відмовлено. При цьому, з аналогічним позовом (розглядався у господарському процесі) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» звернулось до Печерського районного суду м. Києва, та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.11.2016 у справі № 757/48868/16-ц було зупинено, відкрите на підставі виконавчого напису № 2114 від 20.04.2015, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В., виконавче провадження ВП№50907857 від 20.04.2016.

Позивач зустрічний позов обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України недопустимим є зловживання правом зі сторони буд-якої особи. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватись моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені нормою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, як обґрунтовано зазначив місцевий господарський суд, позивач за зустрічним позовом просить в зустрічному позові визнати факт зловживання правом зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» при виконанні умов Іпотечного договору від 14.09.2011, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4873.

Судова колегія відхиляє доводи позивача (за первісним позовом) про те, що способи захисту визначені в ст. 16 Цивільного кодексу України, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом та доводи відповідача (за первісним позовом) про те, що порушення цивільного права чи інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до п. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, які категорії спорів підвідомчі господарським судам.

Способи захисту цивільних (господарських) прав, зокрема, передбачені ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Розглядаючи позовні вимоги, які підвідомчі господарським судам, суд вирішує спір, який виник між сторонами, шляхом застосування способу захисту порушених/оспорюваних/невизнаних прав або законних інтересів позивача, з яким звертається позивач, формулюючи предмет позовних вимог.

Як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом викладені у прохальній частині зустрічної позовної заяви вимоги зводяться до встановлення судом юридичного факту щодо зловживання правом зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний центр «Берег» при виконанні умов Іпотечного договору від 14.09.2011, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 4873, та водночас позивач не формулює позовних вимог до відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що господарським судом вирішується спір у порядку позовного провадження, та господарський суд не наділений вищенаведеним законодавством повноваженнями щодо встановлення юридичних фактів поза межами спору в порядку позовного провадження, встановлення юридичного факту не може бути самостійним предметом позову, а є елементом встановлення обставин справи.

Доводи апеляційної скарги позивача та відповідача не спростовують обгрунтованих та законних висновків суду, а тому не можуть бути покладені в основу рішення, з урахуванням чого Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду Київської області від 22.02.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний центр "Берег" залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2017р. залишити без змін.

4. Справу №910/1261/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Г.А. Жук

Н.Ф. Калатай