РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2017Справа № 910/18936/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/18936/15

за позовомОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна
провизнання недійсним договору, визнання права власності
Представників сторін:
від заявника (відповідача): ОСОБА_3 - представник за довіреністю
від позивача-1:ОСОБА_1 ОСОБА_4 - представник за довіреністю
від позивача-2:не з'явились
від третьої особи:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чернокур Олена Михайлівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень від 22.07.2014, визнання права власності на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2 091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016, позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2 091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 22.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1704, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" право власності на нежилі приміщення №№ 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146, 147 інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 17 818 грн. та 1 827 грн. за забезпечення позову.

16.03.2016 Господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 у справі № 910/18936/15 залишено без змін.

16.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/18936/15 від 09.11.2015 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015 відповідач посилався на те, що з 13.04.2016 йому стали відомі нововиявлені обставини, а саме щодо відсутності у ОСОБА_1 корпоративних прав, які могли бути порушені та підлягали захисту в судовому порядку, в тому числі права на участь в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (рішення від 09.11.2015 обґрунтовано саме порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами товариства, яка ніколи не була його учасником, зокрема й на момент укладення оспорюваного договору від 22.07.2014), та відсутності повноважень у ОСОБА_1, як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", здійснювати представництво цього товариства, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом у справі № 910/18936/15, і ці обставини встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/17908/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016. На думку заявника, якщо б суду станом на 09.11.2015 були відомі вищевказані обставини, то ним було б прийнято рішення про відмову у задоволенні позову по справі № 910/18936/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, заяву ТОВ "Еліт Сервіс" від 13.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015 залишено без задоволення, а рішення від 09.11.2015 - без змін.

Постановою Вищого господарського суд України від 23.01.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/18936/15 скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для нового розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" від 13.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/18936/15 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 справу № 910/18936/15 прийнято до провадження та розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" від 13.05.2016 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015 призначено на 13.03.2017.

10.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-2 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

13.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

13.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли клопотання щодо наявності ново виявлених обставин.

13.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_5 надійшло клопотання про допуск до розгляду справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 13.03.2017 оголошено перерву до 27.03.2017.

24.03.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача-1 надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Представники позивача-2 та третьої особи в судове засідання 27.03.2017 не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 27.03.2017 з'явились представники заявника та позивача-1 на надали пояснення по суті заяви. Представник заявника (відповідача) в повному обсязі підтримав вимоги щодо перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/18936/15 за нововиявленими обставинами та просив суд винести нове рішення, яким скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про визнання недійсним договору купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень від 22.07.2014 та визнання права власності на нежилі приміщення інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2 091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а повному обсязі.

Представники позивача-1 надали пояснення відповідно до яких заперечують проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/18936/15 та просять суд відмовити заявнику в її задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання ОСОБА_5 про допуск її до розгляду справи, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено залучення (вступ) до участі у справі третіх осіб які не заявляються вимог на предмет спору в рамках розгляду заяви про передляд рішення за ново виявленими обставинами.

Заслухавши пояснення представників заявника та позивача-1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2002 рішенням учасників товариства, оформленим протоколом № 1 від 27.03.2002, було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття".

До складу учасників даного товариства увійшов, серед інших, громадянин України ОСОБА_6,частка якого від статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" склала 61,340 %. Розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття"на час завершення його формування становив 62 500 грн 00 коп.

02.03.2012 мажоритарний учасник товариства ОСОБА_6, який був головою правління Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", помер. 14.08.2014 дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем майна учасника товариства ОСОБА_6, а саме - частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" у розмірі 61,340 % стала ОСОБА_1

22.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу 33/100 частин від нежилих будівель, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. 22.07.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 1704, відповідно до умов якого продавець передав, а покупець прийняв у власність 33/100 частин від нежилих будівель (літ. А, Б, В, Д, Е, Ж), що складаються з нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (в літ. А), загальною площею 2 091,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежилі приміщення № 1, 1а, №№ 2-34; №№ 51-78; №№ 92-120; №№ 132-146; № 147 знаходяться на загальній площі 2091,9 кв. м.

На виконання договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" вказане нерухоме майно, про що 23.07.2015 сторонами підписано акт прийому-передачі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що при укладенні довором купівлі-продажу 33/100 частин від нежилих будівель від 22.07.2014 було порушено її корпоративні права як спадкоємця права на частку в статутному (складеному) капіталі Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", у зв'язку з тим, що відчуження майна відбулось з порушенням статті 98 Цивільного кодексу України, оскільки відсутнє рішення більшості голосів щодо його продажу, а тому спірний договір купівлі-продажу підписаний зі сторони продавця не уповноваженою особою - директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" ОСОБА_7, який мав обмеження на його укладення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016, позов задоволено: визнано недійсним договір купівлі-продажу 33/100 частин нежилих приміщень інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2 091,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 22.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1704, визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" право власності на нежилі приміщення №№ 1, 1а, 2-34, 51-78, 92-120, 132-146, 147 інженерно-побутового корпусу (літ. А), загальною площею 2091,90 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 17 818 грн 00 коп. та 1 827 грн 00 коп. за забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015 відповідач посилався на те, що з 13.04.2016 йому стали відомі нововиявлені обставини, а саме щодо відсутності у ОСОБА_1 корпоративних прав, які могли бути порушені та підлягали захисту в судовому порядку, в тому числі права на участь в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" (рішення від 09.11.2015 обґрунтовано саме порушенням корпоративних прав ОСОБА_1 на управління справами товариства, яка ніколи не була його учасником, зокрема й на момент укладення оспорюваного договору від 22.07.2014), та відсутності повноважень у ОСОБА_1, як директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", здійснювати представництво цього товариства, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом у справі № 910/18936/15, і ці обставини встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/17908/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016. На думку заявника, якщо б суду станом на 09.11.2015 були відомі вищевказані обставини, то ним було б прийнято рішення про відмову у задоволенні позову по справі № 910/18936/15.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/18936/15 є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" щодо того, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

За таких обставин, при зверненні до суду з заявою в порядку Розділу ХІІІ Господарського процесуального кодексу України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених статтею 112 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен в першу чергу встановити наявність тих фактичних даних, існування яких може істотно вплинути на встановлені під час первісного розгляду справи обставини, та дослідити чим засвідчується існування цих фактичних даних.

Згідно з нормами частин 1 та 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/17908/15, що залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016, визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", оформленого протоколом від 08.12.2014 № 21, визнано недійсним статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття", затверджений загальними зборами учасників, протокол від 08.12.2014 № 21, зареєстрований 02.06.2015, запис №9000062.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/17908/15 встановлено той преюдиціальний факт, що на момент скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Республіканський будинок моделей взуття" від 08.12.2014, а саме станом на 05.11.2014 ОСОБА_1 не була учасником цього товариства.

Отже, судовим рішенням у справі № 910/17908/15 встановлено істотні обставини, які в розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України є нововиявленими для справи № 910/18936/15, оскільки засвідчують відсутність у ОСОБА_1 корпоративних прав, які могли бути порушені на момент укладення оспорюваного договору від 22.07.2014. Таким чином, ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, так як їх врахування судом могло б мати наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте 09.11.2015, у зв'язку з чим, зазначена обставина є підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/18936/16 та для розгляду позовних вимог з урахуванням зазначених обставин.

Відповідно до частини 8 статті 114 Господарського процесуального кодексу України, у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Враховуючи викладене та з огляду на встановленням судом факту відсутність у ОСОБА_1 корпоративних прав, які могли бути порушені на момент укладення оспорюваного договору від 22.07.2014, суд прийшов до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/18936/15 від 09.11.2015 за нововиявленими обставинами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 підлягає скасуванню із наступним призначенням справи до розгляду за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 112, 113, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт Сервіс" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/18936/15 від 09.11.2015 за нововиявленими обставинами задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 по справі № 910/18936/15 скасувати.

3. Справу призначити для подальшого розгляду за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 04.04.2017

Суддя Н.Б. Плотницька