ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р.Справа № 923/1366/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Філінюка І.Г., Лашина В.В.

при секретарі судового засідання Безпалюку А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства СанВінд м. Херсон

на рішення Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 р.

у справі № 923/1366/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон

до Приватного підприємства СанВінд м. Херсон

про стягнення 92 674,33 грн.

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон: ОСОБА_2за довір.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 р. прийнята до провадження апеляційна скарга Приватного підприємства СанВінд м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 р. по справі № 923/1366/16.

Представник Приватного підприємства СанВінд м. Херсон в судове засідання не зявився, про причини такого не зявлення суд апеляційної інстанції не повідомив.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що поштова кореспонденція, яка направлялась Приватному підприємству СанВінд м. Херсон за адресою: м. Херсон, вул. Декабристів, 12, оф. 10 поверталась відділом поштового звязку з відміткою «з закінченням строку зберігання». Аналогічні поштові відправлення повертались і до Господарського суду Херсонської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що Приватне підприємство СанВінд м. Херсон належним чином повідомлялось про день, час та місце розгляду справи № 923/1366/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в межах строку, вставленого частиною 1 ст. 102 ГПК України.

В грудні 2016 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного підприємства СанВінд м. Херсон про стягнення 86 500 грн. - безпідставно отриманих коштів, та 5 345,48 грн. - процентів за користування цими коштами.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон зазначає, що 02.06.2016 р. ним помилково перераховано грошові кошти в сумі 101 500 грн. на розрахунковий рахунок Приватного підприємства СанВінд м. Херсон, відкритий в ПАТ КБ Приватбанк, що підтверджується платіжним доручення від 02.06.2016 р. № 2353.

01.07.2016 р. позивачем на адресу Приватного підприємства СанВінд м. Херсон направлена претензія за вих. № 475/02-24 на ім'я директора ОСОБА_3 про повернення помилково перерахованих коштів.

Приватним підприємством СанВінд м. Херсон 06.07.2016 р., 05.09.2016 р. та 24.10.2016 р. на рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон повернуто грошові кошти в сумі 15 000 грн., що підтверджується банківськими виписками.

10.10.2016 р. позивачем направлена на адресу відповідача повторна претензія про повернення помилково перерахованих коштів.

Як зазначає позивач, в телефонних розмовах відповідач обіцяв повернути безпідставно набуті кошти в повному обсязі.

Враховуючи той факт, що станом на день подання позову, відповідачем повернуто тільки 15 000 грн., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення залишку неповернутої суми в розмірі 86 500 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 р. позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з наведеним судовим рішенням, Приватне підприємство СанВінд м. Херсон оскаржило його до Одеського апеляційного господарського суду.

В обґрунтування своїх вимог, відповідач зазначив, що місцевий господарський суд безпідставно застосував до спірних правовідносин вимоги ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки між сторонами мали місце договірні відносини.

Приватне підприємство СанВінд м. Херсон посилається на те, що в березні 2016 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон звернулось до відповідача з завданням виконати проектну документацію щодо будівництва складських приміщень, в результаті чого на електронну адресу відповідача направлене графічне завдання для прорахунків по договору у вигляді двох креслень на топозйомки.

05.04.2016 р. відповідачем на електронну адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон направлено проект договору підряду № 29/16 з додатком.

18.04.2016 р. на електронну адресу Приватного підприємства СанВінд м. Херсон від позивача надійшло коригування тексту договору підряду.

28.04.2016 р. на електронну адресу відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон надіслані вихідні дані для проектування, ескізи намірів забудови, Робочий проект Виробничо-складський комплекс в м. Херсоні, Карантинний острів 1, Висновок про інженерно-геологічні умови майданчика.

12.05.2016 р. відповідачем на адресу позивача направлено рахунок-фактуру № 29/1 на суму 101 500 грн., який 02.06.2016 р. був оплачений згідно платіжного доручення №2353, на підставі чого відповідач почав виконувати прийняті на себе згідно договору підряду №29/16 зобов'язання.

27.06.2016 р. відповідачем складено кошторис №1 на проектні роботи Будівництво складу № 1 площею 1750 кв. м. та прибудова до складу № 2 площею 1400 кв. м. на території Югнефтетранс в м. Херсоні, згідно якого загальна вартість робіт склала 63 700 грн., та акт № 29 здачі-прийомки робіт (послуг), на суму 63 700 грн.

Відповідач наполягає на тому, що позивач в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), у звязку з чим він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Тобто, перерахування спірних грошових коштів здійснювалось на підставі договору підряду № 29/16, укладеного між позивачем та відповідачем. З огляду на наявність цього договору, Приватне підприємство СанВінд м. Херсон наполягає на відсутності правових підстав для стягнення грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлені загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до цієї норми особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом або необхідні для договорів даного типу, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 205 цього Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною першою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За приписами ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі якщо його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч. 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робить застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні - два примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, в останніх відсутні докази укладання та підписання сторонами договору у письмовій формі, а також складення до нього протоколу розбіжностей.

Посилання відповідача на рахунок фактуру від 12.05.2016 р. № 29/1 на суму 101 500 грн., як на передоплату на виконання проектної документації за договором № 29/16, не є доказом, що свідчить про існування договірних відносин між Приватним підприємством СанВінд м. Херсон та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон, оскільки остання не підписана керівником позивача.

Разом з тим, відповідно до п.10.5.3 Статуту ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон, якщо сума договору перевищує 20 000 грн., згода на підписання такого договору надається рішенням загальних зборів. Докази прийняття такого рішення загальними зборами ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Югнефтетранс м. Херсон в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують погодження істотних умов договору, зокрема листами, факсограмами, телеграмами, чи іншими документами.

Надана відповідачем переписка у електронному вигляді не стосується ні обсягу робіт не їх вартості.

Також відповідачем не надано проектно - технічну документацію, яка ним виконана на умовах договору № 29/16 та докази намагання її передати позивачу (поштові або електронні відправлення, тощо).

Враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами правочину, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом щодо обґрунтованості посилань позивача на те, що оспорювана сума отримана відповідачем безпідставно в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з Господарським судом Херсонської області щодо обґрунтованості нарахування позивачем процентів в сумі 5345,48 грн. за користування чужими грошовими коштами, оскільки це відповідає вимогам ст. 536 ЦК України, за приписами якої за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства СанВінд м. Херсон.

На підставі викладеного, керуючись ст. 85, 91, 93, 101-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 р. по справі № 923/1366/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства СанВінд м. Херсон без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2017 р.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді І.Г. Філінюк

ОСОБА_4