ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 квітня 2017 року Справа № 910/6381/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської ради

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р.

у справі №910/6381/16 Господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київметал"

до Київської міської ради

про визнання недійсним пункту 1 рішення Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146; визнання недійсним та скасування п.219 додатку до рішення Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.02.2017р. касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р. у справі №910/6381/16 повернуто скаржнику на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Заявник касаційної скарги, не усунувши недоліки, що вказані в ухвалі Вищого господарського суду України від 20.02.2017р., повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р. у справі №910/6381/16.

Подана вдруге Київською міською радою касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р. у справі №910/6381/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу, або її уповноваженим представником.

Відповідно до частин 1, 3 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частинами 1, 3 статті 28 ГПК України передбачено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що скарга від імені Київської міської ради підписана представником ОСОБА_4, що діяла на підставі довіреності від 03.10.2016р. №225-КМР-3170. При цьому, в тексті зазначеної довіреності вказано, що довіреність дійсна протягом трьох місяців з моменту видачі, тобто до 03.01.2017р.

Касаційну скаргу скаржником було подано 24.03.2017 р., що підтверджується вхідним штампом канцелярії Київського апеляційного господарського суду, тобто після закінчення терміну дії вищевказаної довіреності.

Отже, касаційна скарга підписана особою, повноваження якої в установленому законом порядку не підтверджено.

Крім того, частинами першою і другою ст. 1117 ГПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зокрема, касаційна скарга повинна містити дані, які б свідчили, що судами при розгляді спору не застосований закон, який підлягає застосуванню, або застосований закон, який не підлягає застосуванню, або судами неправильно витлумачена норма закону.

Доводи касаційної скарги Київської міської ради ідентичні доводам апеляційної скарги по цій справі і зводяться до намагань повторного перегляду справи в повному обсязі та вирішення питань про додаткову перевірку доказів, перевагу одних доказів над іншими та їх достовірність і стосуються виключно питань, пов'язаних з установленням обставин справи та оцінкою доказів у ній, тобто питань, розгляд та вирішення яких з урахуванням наведених приписів ст. 1117 ГПК України перебувають поза межами перегляду справи в касаційній інстанції.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 62 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України", якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111, п. 1, 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016р. у справі №910/6381/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Л.І. Рогач