ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2017 р.Справа № 924/91/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С. В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Хмельницький

до управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький

про стягнення 18288,32 грн.

Представники сторін:

позивача: не зявився

відповідача1: ОСОБА_2 за довіреністю № 444 від 10.05.2016 року

відповідача2: ОСОБА_3 за довіреністю № 16/в від 15.01.2016 року

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути 18288,32 грн., з яких 10028,45 грн. безпідставно набуті кошти, 5278,55 грн. проценти за користування грошовими коштами та 2981,32 грн. нарахування за встановленим індексом інфляції.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачами безпідставно набута орендна плата за період з січня 2014 року по грудень 2015 року за договором оренди комунального майна від 16.11.2012 року.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 316, 317, 321, 536, 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України. Зазначає, що положення ст. 1212 Цивільного кодексу України застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідач (управління комунального майна Хмельницької міської ради) відзиву на позов не надав, в судових засіданнях проти задоволення позову заперечує.

Відповідач (міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності) у відзиві на позов та в судових засіданнях проти позову заперечує. Посилається на те, що за період договору оренди позивач жодного разу не звертався до відповідача про повернення надмірно сплаченої орендної плати чи зарахування в рахунок наступних платежів. При продовженні договору оренди на новий термін Орендарем було здійснено проплату всіх платежів та існуючої на той час заборгованості, включаючи борги по експлуатаційним витратам та комунальним послугам, про що ним було отримано відповідну довідку. Жодних безпідставно набутих коштів відповідачем від позивача не отримувалось, у звязку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

ВСТАНОВИВ:

16.11.2012 року між Управлінням комунального майна Хмельницької міської ради (Орендодавець), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) та міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (Отримувач коштів, Балансоутримувач) укладено договір оренди майна (нерухомого або іншого) що належить до комунальної власності.

За умовами Договору (п. 1.1 Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення в будинку побуту «Південний Буг» загальною площею 22,5 кв. м., корисною площею 15,2 кв. м., розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Камянецька, 2, розташоване на другому поверсі шестиповерхового будинку, яке знаходиться на балансі міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, вартість якого встановлена за результатами проведення незалежної оцінки і становить відповідно до Звіту про оцінку майна 40280 грн. станом на 31.10.2012 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі Майна з Балансоутримувачем.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником майна залишається територіальна громада міста, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням міської ради № 11 від 28.12.1999 року; № 18 від 25.04.2007 року (зі змінами та доповненнями), згідно з розрахунком за перший місяць оренди листопад 2012 року(без врахування ПДВ та індексу інфляції за листопад 2012 року): 40280,00/15,2 кв. м. * 22,5 кв. м. * 0,15/12 = 745,31 грн. Орендна ставка нерухомого майна 15%; коефіцієнт площі загального користування 1,4835.

Сума нарахованої орендної плати за перший місяць оренди листопад 2012 року 745,31 грн. (без врахування ПДВ та індексу інфляції за листопад 2012 року).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку , визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п. п. 3.2 - 3.3 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць. Орендна плата перераховується отримувачу коштів до 25 числа поточного місяця на обумовлений договором рахунок.

Пунктом 3.6 Договору сторони передбачили, що наднормативна сума орендної плати. Що надійшла отримувачу коштів, підлягає в установленому порядку поверненню Орендарю або заліку в рахунок наступних платежів.

За умовами вказаного договору Орендар, зокрема, зобовязався сплачувати в повному обсязі орендну плату до 25 числа поточного місяця, (п. 5.3 Договору); щокварталу до 12 числа місяця наступного за останнім місяцем звітного кварталу, надавати отримувачу коштів інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку) та провести звірку взаємних розрахунків по орендній платі (п. 5.7 Договору); укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та договори про надання комунальних послуг Орендарю з вілповідними підприємствами надавачами послуг. У разі неможливості укладення договору з підприємствами надавачами послуг своєчасно сплачувати Балансоутримувачу за комунальні послуги, згідно з виставленим рахунком (п. 5.9 Договору); відшкодовувати Балансоутримувачу витрати повязані зі сплатою земельного податку, пропорційно займаній площі, згідно виставлених рахунків (п. 5.10 Договору).

Майно передається в оренду під юридичну консультацію строком на два роки і одинадцять місяців з 16.11.2012 року по 16.102015 року (абз. 2 п. 1.1 Договору).

16.11.2012 року між виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (Орендодавець) від імені якого дія управління комунального майна Хмельницької міської ради, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) та міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (Отримувач коштів, Балансоутримувач) укладено додаткову угоду якою внесено зміни до договору оренди, а саме: замінено сторону Орендодавця з Управління комунального майна Хмельницької міської ради на Орендодавця виконавчий комітет Хмельницької міської ради від імені якого діє Управління комунального майна Хмельницької міської ради (п. 1.1 Договору) та зменшено розмір щомісячної орендної плати за оренду нерухомого майна на 15%на період з 01.05.2015 року по 16.10.2015 року (п. 1.3 Договору).

На виконання умов договору позивачем, згідно платіжний доручень № 25 від 22.01.2014 року на суму 1100 грн., № 25 від 19.02.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 24.03.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 22.04.2014 року на суму 1100 грн., № 2 від 19.05.2014 року на суму 1085,63 грн., № 37 від 02.07.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 11.08.2014 року на суму 1100 грн. та квитанцій 29.09.2014 року на суму 1200 грн., від 08.09.2014 року на суму 500 грн., від 27.10.2014 року на суму 1240 грн., від 27.10.2014 року на суму 1000 грн., від 08.12.2014 року на суму 1200 грн., від 08.12.2014 року на суму 1200 грн., від 29.01.2015 року на суму 1300 грн., від 24.02.2015 року на суму 1300 грн., від 25.03.2015 року на суму 1900 грн., від 02.04.2015 року на суму 1000 грн., від 27.04.2015 року на суму 1592,70 грн., від 28.05.2015 року на суму 1500 грн., від 26.06.2015 року на суму 1500 грн., від 27.07.2015 року на суму 1000 грн., від 28.07.2015 року на суму 500 грн., від 31.08.2015 року на суму 1500 грн., від 23.09.2015 року на суму 1500 грн., від 23.11.2015 року на суму 1072,34 грн., від 15.10.2015 року на суму 2000 грн., від 23.11.2015 року на суму 1290,14 грн., від 31.12.2015 року на суму 1200 грн. сплачувались орендні платежі з призначенням платежу «орендна плата».

27.01.2016 року позивачем на адресу управління комунального майна Хмельницької міської ради та міського підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності надіслано звернення-вимогу згідно якої орендар просить зарахувати в рахунок майбутніх платежів переплату з орендної плати яка виникла за період з 01.05.2015 року по 31.12.2015 року з посиланням на рішення Хмельницької міської ради № 14 від 08.04.2015 року яким зменшено розмір щомісячної орендної плати орендарям за оренду нерухомого майна міської комунальної власності на 15%.

24.11.2016 року позивачем на адресу виконкому Хмельницької міської ради, управління комунального майна Хмельницької міської ради, міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності надіслано вимогу № 24/2 згідно якої, з урахуванням рішення Хмельницької міської ради № 14 від 08.04.2015 року яким зменшено розмір щомісячної орендної плати орендарям за оренду нерухомого майна міської комунальної власності на 15%, орендар просить наднормативну суму орендної плати у розмірі 11425,02 грн. перерахувати на рахунок орендаря.

29.11.2016 року орендарем на адресу виконкому Хмельницької міської ради, управління комунального майна Хмельницької міської ради, міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності надіслано вимогу № 26/2 згідно якої, з урахуванням рішення Хмельницької міської ради № 14 від 08.04.2015 року яким зменшено розмір щомісячної орендної плати орендарям за оренду нерухомого майна міської комунальної власності на 15%, орендар просить наднормативну суму орендної плати у розмірі 1575,92 грн. перерахувати на рахунок орендаря.

Відповідно до відповіді від 06.12.2016 року міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, вимога орендаря від 25.11.2016 року № 26/2 є безпідставною, не відповідає дійсності та є такою що не підлягає задоволенню.

Управління комунального майна Хмельницької міської ради листом від 12.12.2016 року повідомило орендаря про те, що управління комунального майна Хмельницької міської ради виступало стороною договору оренди як орендодавець, а міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності виступало як отримувач коштів. Враховуючи те, що управління комунального майна Хмельницької міської ради не наділено повноваженнями щодо здійснення розрахунків по орендних платежах, в звязку з чим не може зробити перерахунок орендної плати.

16.01.2017 року орендодавцем на адресу Управління комунального майна та міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності надіслано вимогу про перерахування на його рахунок 15307 грн., з яких 10028,45 грн. наднормативна переплата орендних платежів та 5278,55 грн. проценти за користування грошовими коштами.

У звязку з неперерахуванням відповідачами надміру сплачених орендних платежів, позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути 18288,32 грн., з яких 10028,45 грн. безпідставно набуті кошти, 5278,55 грн. проценти за користування грошовими коштами та 2981,32 грн. нарахування за встановленим індексом інфляції за період з січня 2014 року по грудень 2015 року

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги таке.

Щодо вимог до управління комунального майна Хмельницької міської ради, судом враховується наступне.

За змістом ст. 18 Господарського процесуального кодексу України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким предявлено позовну вимогу.

Відповідачем слід вважати особу, яка залучається до участі у справі за вказівкою позивача чи з ініціативи суду, внаслідок припущення, що вона порушила чи оспорює права позивача. Зазвичай відповідачем є особа, яка знаходиться з позивачем у матеріальних правовідносинах.

З системного аналізу ст. ст. 1, 21, 24, 65 Господарського процесуального кодексу України слідує, що набуття особою процесуального статусу відповідача закон повязує не з дійсною наявністю матеріальних правовідносин сторін, а лише з фактом предявлення позову до особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.05.2014 року по справі 910/5899/13.

Позивач звертаючись з позовом до суду одним із відповідачів зазначив управління комунального майна Хмельницької міської ради.

Як встановлено судом, 16.11.2012 року, між виконавчим комітетом Хмельницької міської ради (Орендодавець) від імені якого дія управління комунального майна Хмельницької міської ради, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) та міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності (Отримувач коштів, Балансоутримувач) укладено додаткову угоду якою внесено зміни до договору оренди, а саме: замінено сторону Орендодавця з Управління комунального майна Хмельницької міської ради на Орендодавця виконавчий комітет Хмельницької міської ради від імені якого діє Управління комунального майна Хмельницької міської ради (п. 1.1 Договору)

В процесі розгляду справи від сторін заяв про заміну відповідача у справі відповідно до ст. 24 ГПК України не надходило, відсутня в матеріалах справи і згода позивача на здійснення такої заміни. При цьому, судом звертається увага, що протягом всього розгляду спору заявником було підтримано первісні позовні вимоги.

Крім того, вищенаведеними та оціненими судом доказами у справі встановлено, що право Позивача з боку Відповідача (управління комунального майна Хмельницької міської ради) жодним чином не порушено.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За таких підстав, враховуючи положення ст. ст. 1, 21, 24, 65 Господарського процесуального кодексу України, оскільки набуття особою процесуального статусу відповідача закон повязує лише з фактом предявлення позову до особи, а також відсутність порушеного права Позивача з боку Відповідача (Управління комунального майна Хмельницької міської ради), в позові в частині вимог до Управління комунального майна Хмельницької міської ради про стягнення 18288,32 грн., з яких 10028,45 грн. безпідставно набуті кошти, 5278,55 грн. проценти за користування грошовими коштами та 2981,32 грн. нарахування за встановленим індексом інфляції за період з січня 2014 року по грудень 2015 року належить відмовити.

Щодо вимог до міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, судом враховується наступне.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, відповідно до приписів частини 1 ст. 12 Цивільного кодексу України.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, згідно вимог передбачених ст. 13 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 509 Цивільного кодексу України та ст. 173 Господарського кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

В силу вимог передбачених ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи Балансоутримувачем та Отримувачем коштів за договором оренди від 16.11.2012 року (з подальшими змінами) є міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності.

За приписами частини другої статті 762 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 285 Господарського кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

При цьому, частиною 2 ст. 9 Цивільного кодексу України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

На спірні правовідношення поширюються дії спеціального закону, а саме Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до вимог передбачених статтями 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», правовою підставою користування майном є договір оренди.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що істотною умовою договору є - орендна плата.

Відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено обовязки орендаря, де зазначено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно вимог передбачених статтею 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, що орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до вимог передбачених статтею 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Частиною пятою статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Зазначеній нормі повністю відповідають приписи пункту 3.3 договору, у відповідності до якого позивач повинен був сплачувати кошти до 25 числа поточного місяця на обумовлений договором рахунок.

На виконання умов договору оренди, позивач в рахунок сплати орендної плати за період з січня 2014 року по грудень 2015 року перераховував орендну плату на розрахунковий рахунок міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, що підтверджується наявними у справі копіями платіжних доручень та квитанцій :

№ 25 від 22.01.2014 року на суму 1100 грн., № 25 від 19.02.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 24.03.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 22.04.2014 року на суму 1100 грн., № 2 від 19.05.2014 року на суму 1085,63 грн., № 37 від 02.07.2014 року на суму 1100 грн., № 37 від 11.08.2014 року на суму 1100 грн. та квитанцій 29.09.2014 року на суму 1200 грн., від 08.09.2014 року на суму 500 грн., від 27.10.2014 року на суму 1240 грн., від 27.10.2014 року на суму 1000 грн., від 08.12.2014 року на суму 1200 грн., від 08.12.2014 року на суму 1200 грн., від 29.01.2015 року на суму 1300 грн., від 24.02.2015 року на суму 1300 грн., від 25.03.2015 року на суму 1900 грн., від 02.04.2015 року на суму 1000 грн., від 27.04.2015 року на суму 1592,70 грн., від 28.05.2015 року на суму 1500 грн., від 26.06.2015 року на суму 1500 грн., від 27.07.2015 року на суму 1000 грн., від 28.07.2015 року на суму 500 грн., від 31.08.2015 року на суму 1500 грн., від 23.09.2015 року на суму 1500 грн., від 23.11.2015 року на суму 1072,34 грн., від 15.10.2015 року на суму 2000 грн., від 23.11.2015 року на суму 1290,14 грн., від 31.12.2015 року на суму 1200 грн., всього на суму 34180,81 грн.

Відповідачем не заперечується факт надходження зазначених платежів.

З урахуванням п. 3.1 Договору та рішень Хмельницької міської ради № 14 від 08.04.2015 року, № 15 від 28.08.2015 року судом здійснено перерахунок орендних платежів за період з січня 2014 року по грудень 2015 року, відповідно, до сплати підлягали суми з урахуванням ПДВ : за січень 2014 року 899,70 грн., за лютий 2014 року 901,50 грн., за березень 2014 року 906,91 грн., за квітень 2014 року 926,87 грн., за травень 2014 року 957,46 грн., за червень 2014 року 993,84 грн., за липень 2014 року - 1003,78 грн., за серпень 2014 року 1007,80 грн., за вересень 2014 року 1015,86 грн., за жовтень 2014 року 1045,32 грн., за листопад 2014 року 1070,41 грн., за грудень 2014 року - 1090,75 грн., за січень 2015 року 1123,48 грн., за лютий 2015 року 1158,30 грн., за березень 2015 року 1219,69 грн., за квітень 2015 року 1351,42 грн., за травень 2015 року 1309,52 грн., за червень 2015 року - 1338,34 грн., за липень 2015 року 1343,69 грн., за серпень 2015 року 547,75 грн., за вересень 2015 року 543,37 грн., за жовтень 2015 року 813,12 грн., за листопад 2015 року - 783,78 грн., за грудень 2015 року 799,45 грн., всього на суму 24152,11 грн.

Відповідно, правомірно заявленою до стягнення сумою є 10028,70 грн.

Зважаючи на положення ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від доведеності одночасної наявності таких елементів: захищуваного субєктивного права (інтересу) у позивача; порушення означеного ним права чи інтересу з боку відповідача; належність обраного способу захисту (його адекватність характеру правовідносин і здатність відновити порушені права чи інтереси, можливість до застосування за змістом діючого законодавства).

Судом враховується, що укладений між сторонами договір був чинний на час виникнення спірних правовідносин, є належною у розумінні ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обовязків, зокрема, права Орендодавця на отримання орендних платежів, що безпосередньо закріплено і в ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За висновками постанови Верховного Суду України від 24.09.2014р. у справі №6-122цс14 зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі й щодо зобовязання повернути майно потерпілому.

При цьому, загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобовязанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах № 922/1136/13 від 14.10.2014 року, № 6-2978цс15 від 23.03.2016.

Як свідчать фактичні обставини справи, надмірна сплата позивачем коштів у період з січня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 10028,70 грн. не має ознак безпідставності такого виконання в силу вимог п. 3.1-3.3 Договору та рішень Хмельницької міської ради № 14 від 08.04.2015 року, № 15 від 28.08.2015 року.

Сума у розмірі 10028,70 грн. є сумою переплати, сплаченою на підставі договору, за період дії договору оренди від 16.11.2012 року (з послідуючими змінами), а відтак набута за наявності достатніх правових підстав, що не скасовані в силу закону, та підпадають під регулювання п. 3.6 договору оренди майна (нерухомого або іншого), що належить до комунальної власності від 16.11.2012р. та Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013р. З огляду на що, таке виключає підстави для застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України у межах спірних правовідносин у цій частині.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст. ст. 32-36 господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, в задоволенні вимог позивача про стягнення 10028,45 грн. суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі зазначеного не підлягають і задоволенню вимоги про стягнення 5278,55 грн. процентів за користування грошовими коштами та 2981,32 грн. нарахувань за встановленим індексом інфляції.

Судові витрати у справі покладаються на позивача у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький до управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до міського комунального підприємства по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, м. Хмельницький про стягнення 18288,32 грн. відмовити.

Повний текст складено 10.04.2017р.

Суддя С. В. Гладій

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (АДРЕСА_1) (прост.)

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька,2)

4 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька,2)