ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2017 р. Справа № 914/553/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Прайм», м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

про: стягнення вартості втраченого вантажу у розмірі 8932,40грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 представник (довіреність в матеріалах справи).

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представнику відповідача. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Прайм», м. Львів до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів про: стягнення вартості втраченого вантажу у розмірі 8932,40грн.

Ухвалою суду від 21.03.2017р. за даним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 05.04.2017р. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

05.04.2017р. за вх.№13014/17 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд прийняв та приєднав до матеріалів справи.

05.04.2017р. за вх.№12945/17 відповідач подав відзив на позовну заяву, який суд прийняв та приєднав до матеріалів справи.

У відзиві відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити з наступних підстав.

За змістом ст.909 ЦК України, яка кореспондується із ст. 307 ГК України та ст. 22 Статуту залізниць України, встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента) або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Як зазначено в ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 «Правила оформлення перевізних документів», зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відповідач вважає, що Позивачем безпідставно в позовних вимогах вказано про недостачу вантажу у вагонах №66741638, 66238684, 60405735, 67156208 та здійснено посилання на комерційні акти, оскільки в накладній зазначено, що вантаж маркований, а насправді, згідно з даними комерційних актів від 06.09.2016 ЄА №001016/22, ЄА №001017/23 маркування відсутнє.

Відповідно до §§ 5-8 «Технічних умов розміщення у рухомому складі вантажів дрібних фракцій, що перевозяться без тари» перед завантаженням сипучих вантажів дрібних фракцій у полувагони з нижніми розгрузочними люками відправник зобов'язаний прийняти заходи по ущільненню наявних зазорів, в тому числі і конструктивних, через які можливо просипання вантажу при перевезенні. Зазори необхідно ущільнювати і при перевезенні сипучих вантажів, якщо конструкція кузова вагона не забезпечує збереження вантажу, що перевозиться. Зазори в підлогах полувагонів можливо ущільнювати двома способами: зволоження вантажу на підлозі вагону і зволоження підлоги вагону. Відправник за погодженням із залізницею може розробляти і застосовувати інші матеріали для зв'язування або способи для ущільнення зазорів кузовів вагонів, що забезпечують збереження вантажу, що перевозиться і рухомого складу.

Відповідач відзначає, що Відправником зазначених умов, під час здійснення завантаження вантажу, не дотримано.

Також відповідач зазначає, що в технічному відношенні вагони справні. Горцеві двері та розвантажувальні люка з обох сторін закриті.

Таким чином, наявність зазначених залізницею у відзиві на позовну заяву Позивача, обставин справи, які, у свою чергу, законодавчо закріплені та передбачені транспортним законодавством, передбачають відсутність причинного зв'язку між дією перевізника і втратою або ушкодженням вантажу, а отже, і відсутність його вини.

Відповідач звертає увагу суду, що Позивачем не надано суду доказів, того що залізницею не забезпечено схоронності вантажу, що наявні сліди доступу до вантажу, немає таких відміток і в комерційному акті.

Статтею 111 Статуту передбачені випадки звільнення від відповідальності Залізниці, зокрема у випадку коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без них, коли таке перевезення дозволено Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до п. 1 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, під час перевезення у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти та акти загальної форми. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин (п. 2 Правил).

В п. 9 згаданих Правил зазначено, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Тому, Відповідач зазначає, що є безпідставним твердження Позивача в позовній заяві щодо «Вжиття відправником всіх заходів, які забезпечували б збереження вантажу на всьому шляху слідування, наявність ознак, що вказують на втрату вантажу саме під час перевезення» т.я. таке спростовується наявними доказами в матеріалах справи № 914/553/17.

Крім того, Позивач в своїй позовній заяві щодо розрахунків посилається на договір від 19.08.2016 № 19/08/16. що укладений із ТОВ «Глобал Стар Компані», однак за залізничними накладними відправником цього вантажу не є це Товариство, одержувач - Позивач. У матеріалах справи № 914/553/17 відсутні будь-які документи, що свідчили б про виникнення правовідносин Залізниці з ТОВ «Глобал Стар Компані» чи ТОВ «Паливторг», - що заявляло претензію Залізниці.

Відповідач зазначає, що також безпідставним є посилання Позивача на акти № 157, 158, 162, 163 приймання-передачі вугільної продукції, оскільки вони ніякого відношення до предмету спору у цій справі (спір, що виник із договору перевезення) не мають.

Та й в цих актах не вказано, що приймали саме те вугілля, що зазначене в специфікації від 19.08.2016 № 1 до договору № 19/08/16, оскільки не вказані вологість та зольність вугілля, що приймається.

Суть спірних правовідносин у цій справі, виходячи із позовної заяви Позивача, полягає у вирішенні питання щодо стягнення боргу за поставку товару, а не спір, що виник із договору перевезення вантажу.

Зазначає, що Позивачем не надано суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника. Позивачем не доведено наявність у нього шкоди.

Виходячи із заперечень, наведених у відзиві, відповідач вважає, що матеріалами справи спростовано га Позивачем, всупереч вимогам ст. ст. 33, 34. 43, 54, 57, 58 ГІІК України та ст.ст. 111, 130, 133 Статуту не доведено вини Залізниці у неналежному виконанні договірних зобов'язань по договору перевезення.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 05.04.2017р. не забезпечив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 21.03.2017 р. не виконав. У заяві від 03.04.2017 року, яка поступила до Господарського суду Львівської області 05.04.2017 року та яка зареєстрована за вх.№13014/17 позивач просив відкласти розгляд справи на інший день та повідомити про дату розгляду справи, у звязку з відрядженням представника позивача.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 05.04.2017р. забезпечив, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у поданому відзиві.

Враховуючи вищенаведене, неявку позивача, невиконання позивачем вимог ухвали суду про порушення провадження у справі та неподання витребуваних документів, відтак для надання можливості сторонам скористатися своїми процесуальними правами згідно ст. 22 ГПК України, суд вбачає за доцільне в межах строків встановлених ст.69 ГПК України відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст.77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Розгляд справи відкласти на 10.05.17 р. о 14:30 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: вул.Личаківська, 128, 2-й поверх, зал № 9.

2.Сторонам - у звязку із функціонуванням автоматизованої системи документообігу у господарському суді, з метою належної реєстрації та своєчасного передання таких матеріалів до судді, кореспонденцію до суду подати за три дні до судового засідання, з реєстрацією у канцелярії суду (1-й поверх).

3. Зобовязати Позивача в порядку та строки , встановлені в п.2 даної ухвали :

3.1. надати копії всіх наявних в позивача документи на підтвердження обставин на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги (оригінали надати для огляду в судове засідання);

3.2. виконати в повному обсязі вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі .

3.3. в письмовій формі надати спростування на відзив на позовну заяву відповідача;

3.4. явка повноважного представника в судове засідання обовязкова.

4. Зобовязати Відповідача в порядку та строки , встановлені в п.2 даної ухвали :

4.1. при наявності додаткових документів ( заяв, клопотань тощо ) подати такі до суду в порядку та у строки, встановлені в пункті 3 даної ухвали.

4.2. явка уповноваженого представника в судове засідання обовязкова.

5.Сторонам наведений у цій ухвалі перелік доказів , що витребовуються від сторін, не є вичерпним. При цьому , сторони не обмежені в наданні додаткових доказів якими обґрунтовуються позовні вимоги або заперечення на позов.

Суд звертає увагу сторін , що відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести і підтвердити належними та допустимими доказами ті обставини, на які покликається в обґрунтування заявлених вимог чи заперечень на позов.

Суддя Кітаєва С.Б.