ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р.Справа № 922/458/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

позовної заяви акціонерної компанії "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Сапфір", 61020, м. Харків, провулок Метизний, 5, ;

про стягнення 35557,55 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (дов. № 01-16юр/3216 від 25.04.2016 р.)

відповідача - ОСОБА_2 (дов. № 27-3/02/17 від 27.02.2017 р.)

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до господарcького суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Сапфір" про стягнення 35557,55 грн., з яких: вартість електричної енергії в розмірі 33291,45 грн. (тарифна складова - 27742,87грн. та ПДВ 20% - 5548,58грн.) - за вересень, жовтень 2016 року; плата з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 712,37грн. (тарифна складова за КРЕ - 593,64грн. та ПДВ 20% - 118,73грн.) - за вересень, жовтень 2016 року; пеня - 1261,92 грн. жовтень-грудень 2016 року; 3% річних - 135,08 грн. жовтень-грудень 2016 року; інфляційні втрати - 156,73 грн. за грудень 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 734/052106 від 30.06.2016 в частині оплати спожитої електричної енергії за період з вересня по грудень 2016 року.

Ухвалою суду від 07.02.2017 р. за даним позовом порушено провадження у справі № 922/458/17 та призначено її до розгляду на 01 березня 2017 року.

У судовому засіданні 01.03.2017 р. було оголошено перерву до 12:00 15.03.2017 р. та у судовому засіданні 15.03.2017 р. було оголошено перерву до 11:00 03.04.2017 р.

У судовому засіданні 15.03.2017 р. судом було розглянуто клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ "Верстатінпром" та відмовлено у його задоволенні, як такого, що не відповідає нормам ГПК України, зокрема ст. 27 ГПК України, та є безпідставними і необґрунтованими, оскільки заявником не надано доказів того, що рішення з цього спору може вплинути на права або обовязки ПрАТ "Верстатінпром" щодо однієї з сторін спору.

Суд перейшов до розгляду справи по суті у судовому засіданні 03.04.2017 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні та у наданому до канцелярії суду клопотанні (№ 9469 від 20.03.2017 р.) просить суд відстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців, посилаючись на тяжкий фінансовий стан підприємства.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступне.

30 червня 2016 року між позивачем, як постачальником (електричної енергії), та відповідачем, як споживачем укладено договір на постачання електричної енергії № 734/052106, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язується керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), правилами улаштування електроустановок (далі по тексту ПУЕ), іншими нормативними документами. В разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов'язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.3 договору відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати вартість електричної енергії та інші нарахування за умовами додатку 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п.п. 2.3.3 договору, п. 1, 4.5, 5 додатку 2 до договору "Порядок розрахунків"; п. 10.2 "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України за № 28 від 31.07.1996 зі змінами та доповненнями; ст. 193, п. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, споживач зобов'язаний своєчасно проводити оплату всієї використаної електричної енергії відповідно до чинних тарифів.

Відповідно до п.п.2.3.4 Договору, відповідач має здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком 4А "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії". При укладанні договору сторони дійшли згоди та підписали додаток 4А (Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії).

Відповідно до п. 6.33 Правил величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до "ОСОБА_2 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами", затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 №19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за №93/6381, та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Як свідчать надані позивачем докази, станом на 01.01.2017 за період з вересня по грудень 2016 року у відповідача за Договором № 734/052106 перед АК "Харківобленерго" виникла заборгованість в розмірі 35557,55 грн., з яких:

- вартість електричної енергії в розмірі 33291,45грн. (тарифна складова - 27742,87грн. та ПДВ 20% - 5548,58грн.) - за вересень, жовтень 2016 року;

- плата з компенсації перетікання реактивної енергії (далі - КРЕ) у розмірі 712,37грн. (тарифна складова за КРЕ - 593,64грн. та ПДВ 20% - 118,73грн.) - за вересень, жовтень 2016 року;

- пеня - 1261,92 грн. жовтень-грудень 2016 року

- 3% річних - 135,08 грн. жовтень-грудень 2016 року

- інфляційні втрати - 156,73 грн. грудень 2016 року

Відповідач вказану заборгованість не погасив, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі по тексту - правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Зокрема, укладення договору означає, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Згідно з п. 6.1 Правил користування електричною енергією, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Вибір виду тарифу здійснюється споживачем, зазначається у договорі та може бути змінений у порядку, передбаченому договором, але не частіше ніж один раз на рік. Споживач має право на зміну виду тарифу у разі зміни значення тарифних коефіцієнтів, які використовуються для визначення рівня ставок тарифів, диференційованих за періодами часу. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

У п. 6.4. Правил користування електричною енергією, плата за перетікання реактивної електричної енергії, за передачу (транспортування) електричної енергії, яка постачається постачальниками електричної енергії за нерегульованим тарифом, плата за надання споживачу додаткових послуг, плата у рахунок відшкодування завданих збитків, суми штрафних санкцій зараховуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або електропередавальної організації відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 734/052106 в частині оплати вартості електричної енергії на суму 33291,45 грн. (з урахуванням ПДВ) та компенсації перетікання електричної енергії (КРЕ) на суму 712,37грн. (з урахуванням ПДВ).

При цьому, твердження відповідача стосовно припинення з 01.10.2016 року господарської діяльності на території орендованих приміщень, розташованих за адресою вул. Цементна, 6 та відповідно припинення споживання електричної енергії, яка постачалась у ці приміщення за спірним договором, не знайшли свого відображення в матеріалах справі, які підтверджують протилежне.

Тому, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів належного та своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 734/052106 від 30.06.2016 р. в частині повної та своєчасної оплати вартості теплової енергії та плати з компенсації перетікання реактивної енергії за період вересень-жовтень 2016 року суду не надав, як і доказів звільнення від справляння такої плати, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, судом приймається до уваги посилання та обґрунтування позивача про те, що відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним договором, оплату поставленої електричної енергії протягом жовтня-грудня 2016 року здійснював з порушенням строку оплати, у зв'язку з чим позивачем за прострочення виконання договірних зобов'язань нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1261,92 грн. за період з жовтня по грудень 2016 р.; інфляційні у розмірі 156,73 грн. та 3% річних у розмірі 135,08 грн. за період з жовтня по грудень 2016 р.

Згідно з ч. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом пункту 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3 % річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку №2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

Відповідно до п.6 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору про постачання електричної енергії, сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань, позивач проводить відповідачеві нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, та 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зобов'язання за договором виконує належним чином та поставив відповідачу електричну енергію відповідно до умов договору, проте відповідачем були допущені порушення умов договору, встановлені судом.

Відповідач доказів, які б свідчили про протилежне, в тому числі про своєчасну сплату вартості використаної електричної енергії за період жовтень-грудень 2016 р. або не отримання такої енергії не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши подані позивачем розрахунки пені, річних та інфляційних, здійснивши їх перевірку, судом встановлено обґрунтованість нарахованих позивачем сум, в тому числі відповідність розрахунку пені вимогам ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання представника відповідача про відстстрочку виконання рішення на шість місяців, суд зазначає наступне.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення представник відповідач посилається на скрутне фінансове становище (за 2016 рік підприємство отримало збитки) та те, що наслідком одночасної сплати заборгованості може бути припинення діяльності підприємства, а відновлення попереднього становища буде ускладненим чи взагалі не можливим. Даний факт підтверджується наданим до матерів справи, та дослідженим судом, звітом про фінансові результати ТОВ "ТД "Сапфір" за 2016 рік.

Згідно з п.7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року господарський суд на підставі ст. 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. постанови № 9 Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, враховуючи матеріальні інтереси як відповідача, так і позивача, враховуючи тяжке фінансове становище відповідача, у зв'язку з чим відповідач не має можливості погасити заборгованість одразу та одночасна сплата заборгованості може призвести до загрози банкрутства відповідача, та при цьому, приймаючи до уваги інтереси позивача, оскільки відстрочка виконання рішення суду на шість місяців надасть змогу відповідачу спланувати свою діяльність, в тому числі і заходи, що сприятимуть погашенню заборгованості перед позивачем та більш ефективно виконати рішення суду, суд вважає даний випадок винятковим та дійшов висновку задовольнити клопотання відповідача та відстрочити виконання рішення суду строком на шість місяців до 03 жовтня 2017 року.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судовий збір в розмірі 1600,00 грн. суд покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85, 121 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "САПФІР" (61020, м. Харків, провулок Метизний, 5; ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ):

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823 - вартість електричної енергії в сумі 33291,45 грн. (де 27742,87 грн. - тарифна складова та 5548,58 грн. - ПДВ 20 %);

- на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_2", м. Київ, МФО 380805 - плату з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 712,37 грн. (тарифна складова за КРЕ - 593,64 грн. та ПДВ 20% - 118,73 грн.), пеню в розмірі 1261,92 грн., 3% річних в розмірі 135,08 грн., індекс інфляції у розмірі 156,73 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

- відстрочивши виконання рішення суду на шість місяців до 03.10.2017р.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 10.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_4