ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. Справа № 926/615/17

За позовом міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго", м. Чернівці

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 18994,65 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача - Гарабажій Н.О.;

від відповідача - ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ: міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" звернулося до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 18994,65 грн., з яких 15799,55 грн. основної заборгованості, 2733,31 грн. інфляційних та 461,79 грн. 3% річних.

Свій позов позивач обґрунтовує фактом неналежного виконання відповідачем умов договору №219 від 01.12.2006 "Про постачання теплової енергії в гарячій воді" та договору купівлі-продажу теплової енергії №0219 від 11.08.2014 в частині несвоєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.02.2017 порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду на 16.03.2017.

Ухвалою від 16.03.2017, у зв'язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 06.04.2017.

У судовому засіданні 06.04.2017 за усним клопотанням відповідача оголошено перерву до 11.04.2017.

На день розгляду справи, 11.04.2017, присутній у судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач фактично проти позову не заперечує.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд в с т а н о в и в.

11 серпня 2014 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №0219 від 11.08.2014 (далі - Договір), згідно якого позивач зобов'язувався постачати відповідачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах у відповідності до Додатку №1, а відповідач брав на себе обов'язок оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами.

Пункт 3.6 Договору передбачає, що оплата здійснюється не пізніше 20-го числа за розрахунковим місяцем.

Відповідач, що має прилади обліку, щомісячно подає позивачеві звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені у Додатку № 1 та № 1 А до Договору (п. 5.5 Договору), а при відсутності приладів обліку у відповідача обсяг теплової енергії, що відпущений відповідачеві, визначається позивачем розрахунковим методом по тепловому навантаженню згідно Додатку № 1 та № 1 А до Договору, з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин тепловикористовуючого обладнання в розрахунковому періоді (п. 5.6 Договору).

Відповідно до додатку №1 до Договору у відповідача існує один об'єкт, якому надавались послуги з теплопостачання з опалювальною площею 67,22 м2 (АДРЕСА_1).

На виконання Договору, позивач за період з 01.02.2014 по 15.02.2017 надав відповідачеві послуги за Договором на загальну суму у розмірі 15799,55 грн., вартість яких відповідачем на день звернення позивача з позовом до суду не сплачено.

За таких обставин справи позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що у відповідача існує борг за надані послуги у сумі 15799,55 грн., який підлягає стягненню.

Ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми права, перевіривши здійснені позивачем розрахунки втрат заподіяних інфляцією та 3% річних, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 2733,31 грн. втрат заподіяних інфляцією за період з 01.03.2014 по 31.01.2017 та 461,79 грн. 3 % річних за період з 01.02.20147 по 31.01.2017.

Судові витрати віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_1) на користь міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» (м. Чернівці, вул. Максимовича, 19-а, код 34519280) 18994,65 (15799,55 грн. основної заборгованості, 2733,31 грн. втрат від інфляції та 461,79 грн. 3 % річних) та 1600 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення підписано 11.04.2017.

Суддя О.В. Гончарук