ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа № 925/327/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36

до громадської організації «Федерація тенісу і спортивних ігор», АДРЕСА_1

про стягнення 18 535,28 грн. заборгованості та санкцій по оренді приміщення,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

відповідача: участі не брав.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача громадської організації «Федерація тенісу і спортивних ігор» з вимогою стягнення 18 535,28 грн. заборгованості та санкцій по оренді приміщення комунальної власності.

В судовому засіданні:

Представник позивача вимоги підтримав та просить позов задовольнити. Вказав, що відповідач жодного разу не вносив плати за використання комунального майна.

Представник відповідача в засідання не прибув, вимоги не заперечив. Ухвала суду про порушення провадження вручена представнику відповідача 28.03.2017р., про що свідчить його розписка в поштовому повідомленні. Відзиву на позов та пропозицій по врегулюванню спору не надано.

Суд вважає, що відповідач належно та своєчасно повідомлений про час і місце розгляду спору. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь представника в засіданні суду. Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними доказами та матеріалами відповідно до приписів ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

07.06.2016р. між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради як орендодавцем та позивачем, в особі заступника директора департаменту ОСОБА_2, що діє на підставі Положення, та громадською організацією «Федерація тенісу та спортивних ігор» як орендарем та відповідачем, в особі голови ГО ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір оренди №1978 комунального майна.

Відповідно до умов договору відповідач отримав у строкове користування за плату нежитлове приміщення майнового комплексу навіс (літ. С) загальною площею 985,6 м2 за адресою: вул. Благовісна, 170 в м. Черкаси.

Строк використання майна з 13.06.2016р. по 31.05.2019р.

Майно передано відповідачу згідно акту приймання-передачі.

Орендна плата встановлена в розмірі 4468 грн. на місяць, з урахуванням індексу інфляції п. 5.1 договору.

Строк внесення платежів щомісячно, до 20 числа поточного місяця п. 5.5 договору.

Відповідач з червня 2016р. по 15.03.2017р. прострочив внесення орендної плати на суму 17245,63 грн.

За не проведення розрахунку, з посиланням на п. 9.2 договору, позивач нараховує відповідачу 1289,65 грн. пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ та суми боргу.

Відсутність розрахунку з позивачем по оренді комунального майна стала причиною звернення останнього до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

Відповідач вимоги не заперечив, пропозицій погашення боргу не надав.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання на ринку надання послуг.

Правові основи діяльності позивача та відповідача врегульовані положеннями Конституції України, нормами ЦК та ГК України.

Відносини між сторонами слід розцінювати як відносини з оренди майна, що врегульовано вимогами гл. 58 ЦК України, положеннями ГК України про господарський договір, ЗУ «Про оренду державного та комунального майна». Суд вважає, що сторонами договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 07.06.2016р. №1978 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Суд враховує також презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку - є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування обєктом незалежно від результату господарської діяльності.

Таким чином, у відповідача виникло зобовязання щодо внесення орендної плати за оренду обєкта нерухомості на умовах договору за червень 2016-березень 2017 років.

Наявність заборгованості по грошовому зобовязанню відповідача підтверджується поданими документами в справу. Відповідач не заперечив використання майна позивача за плату.

На час звернення Позивача до суду заборгованість сплачена не була.

Відповідач не спростував належними доказами вимоги позивача та не надав доказів повного погашення боргу перед позивачем по оренді майна та по комунальним платежам.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 611, 623 ч. 1 ЦК України, 216 ГК України, неможливість виконання зобов'язання не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій.

Суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст. 15,16 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Заборгованість по орендній платі в розмірі 17245,63 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач на підставі п. 9.2 договору та положень ст.ст. 546, 549 ЦК України нараховує відповідачу 1289,65 грн. пені за прострочення оплати за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, з урахуванням періодів прострочення, обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, строку давності. Договір про забезпечення виконання зобовязання у виді пені укладено в письмовій формі відповідно до положень ст.ст. 546, 549 ЦК України.

Відповідач не подав заперечень стосовно нарахування пені.

Нарахування пені перевірено судом за допомогою калькулятора штрафів апаратного комплексу «Еліт:Ліга Закон». Розрахунок виконано вірно і 1289,65 грн. пені підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з громадської організації «Федерація тенісу і спортивних ігор», АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 39477240, номер рахунку в банку невідомий

на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, ідентифікаційний код 33457208, номер рахунку в банку невідомий

17245,63 грн. орендної плати, 1289,65 грн. пені, 1 600 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.04.2017р.

Суддя Г.М. Скиба