ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2017 р. Справа № 917/285/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л. Толстого, буд.87, м. Лубни, Полтавська область, 37500)

до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд.17, м. Лубни, Полтавська область, 37500)

про стягнення 136643,41 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 136643,41 грн., з них: 86850,61грн. - інфляційних, 44974,14 грн. - пені, 4818,66 грн. - 3% річних за несвоэчасну оплату за публычним договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви- приєднання №1-Т-Е від 14.01.2016р.

Позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій прохає стягнути з відповідача 144140,10 грн., з них: 92240,61 грн. - інфляційних, 46876,96 грн. - пені, 5022,53 грн. - 3% річних.

За ухвалою від 30.03.2017р. суд прийняв заяву про збільшення позовних вимог. Подальший розгляд справи проводиться в межах збільшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що наявність заборгованості виникла в зв"язку з існуванням об"єктивних причин, а саме наявність збитків підприємства внаслідок надання пільг та субсидій з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів, підприємство позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ та послуги з його розподілу і транспортування. Станом на 01.03.2017р. загальна сума невідшкодованих збитків відповідачу за надані пільги та нараховані субсидії за послуги з теплопостачання по м.Лубни складає 10089931,64грн. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016р. №744 споживачам надано розстрочку нарахованої плати за послуги з централізованого опалення протягом опалювального періоду, а тому зазначені обставини роблять неможливим своєчасне виконання зобов"язання по оплаті природного газу та послуг з його розподілу, що тягне за собою нарахування штрафних та фінансових санкцій.

Відповідач надав клопотання про зменшення розміру пені на 90 % та про розстрочку виконання рішення суду з 01.04.2017р. по 31.03.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення даного клопотання заперечує.

В судовому засіданні 04.04.2017р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

В рішеннях Господарського суду Полтавської області від 17.11.2016 року по справі № 917/1432/16, від 13.12.2016 року по справі № 917/1620/16 та по справі № 917/1755/16 від 12.01.2017 року було встановлено наступне:

-14.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» (позивачем) та Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Лубнитеплоенерго» (відповідачем, споживачем) було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 1-Т-Е (надалі - Договір);

-відповідно до п. 2.1. публічного договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку визначені Договором;

-позивач свої зобов'язання згідно Договору виконав, надавши відповідачу протягом червня-грудня 2016 року послуги з розподілу природного газу, а відповідач прийняв послуги в повному обсязі, що підтверджується підписаними актами надання послуг розподілу природного газу;

-відповідно до вимог пункту 6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку.

-відповідач свої зобовязання, щодо оплати послуг за поставку газу вчасно не виконав.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.11.2016 року по справі №

917/1432/16 з відповідача стягнуто 17 211,63 грн. - основного боргу за червень вересень 2016р., 45 886,09 грн. - пені, 5 869,16грн. - 3% річних за період з 01.06.2016 року по 16.11.2016 року та 1 565,18 грн. - судового збору ( а.с.8-12).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13.12.2016 року по справі № 917/1620/16 з відповідача стягнуто 639 956,15 грн. - основного боргу за період жовтень 2016р., 47 387,70 грн. - пені, 4 963,80 грн. - 3% річних за період з 01.10.2016 року по 09.12.2016 року та 10 384,61 грн. - судового збору (а.с.13-15).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.01.2017 року по справі № 917/1755/16 з відповідача стягнуто 1 670 333,44 грн. - основного боргу за листопад 2016р., 80152,23 грн. - пені, 8 587, 74 грн. - 3% річних (за період з 01.11.2016року по 23.12.2016 року) та 26 386,10 грн. - судового збору (а.с.16-17).

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, під час розгляду однієї справи, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки відповідачем не своєчасно було сплачено основний борг за листопад 20016 року, присуджений до стягнення за рішенням господарського суду Полтавської області у справі 917/1755/16, позивачем заявлено вимоги про стягнення 46876,96 грн. - пені за період 12.01.2017р. - 03.03.2017р., 5022,53 грн. - 3 % річних за період 12.01.2017р. - 03.03.2017р. та 92240,61грн. інфляційних за період 01.06.2016р. - 28.02.2017р. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.017р.).

Заявлені у даному позові вимоги про стягнення пені, річних стосуються іншого, наступного періоду, ніж у справах № 917/1432/16, № 917/1620/16, № 917/1755/16. Ці вимоги не були предметом розгляду у справах № 917/1432/16, № 917/1620/16, № 917/1755/16.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів аж до повного виконання грошового зобов'язання.

В п. 8.2 Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки розрахунку судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 46876,96 грн. - пені, 5022,53 грн. - 3 % річних за період 12.01.2017р. по 02.03.2017р. Позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань роз'яснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Після проведення перерахунку судом встановлено, що належна до стягнення сума інфляційних за періоди 01.06.2016р. 28.02.2017р. становить 92224,05 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги про стягнення інфляційних слід відхилити за їх безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Клопотання відповідача про зменшення пені судом відхиляється, оскільки визначений судом до стягнення розмір пені не є надмірно великим.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення судом відхиляється, оскільки за ст. 121 ГПК України така заява подається при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду; на даний час процес примусового виконання рішення суду не розпочато.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визначення наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд.17, м. Лубни, Полтавська область,37500; ідентифікаційний код 05541083) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л. Толстого, буд.87, м. Лубни, Полтавська область, 37500; ідентифікаційний код 05524713) 92224,05 грн. - інфляційних, 46876,96грн. - пені, 5022,53 грн. - річних, 2161,85 грн. - відшкоування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 10.04.2017 р.

Суддя Безрук Т. М.