ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 922/2403/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Здоровко Л.М. , суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 01/01-25/08-18 від 04.01.16 р.);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність №152-16 від 28.12.2016)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3 (вх.№102Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 20.12.2016 у справі № 922/2403/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків,

до Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м.Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року позивач, Державна екологічна інспекція в Харківській області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3 1595661,65грн. збитків за заподіяння шкоди за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.12.2016 у справі №922/2403/16 (колегія суддів: головуючий колегії ОСОБА_4, суддя Кухар Н.М., суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства "Завод ім. Малишева" на користь держави на р/р 0005, УК у Комінтернівському районі м . Харкова, , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 "грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності" в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду, заподіяну державі, внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 1595661,65 грн., 23934,94 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить його скасувати, припинити провадження у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.02.2017 у наступному складі суду: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Фоміна В.О.

20.02.2017 від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх. №1857).

21.02.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду у зв'язку з перебуванням судді Пуль О.А. у відпустці для розгляду справи, у відповідності до протоколу автоматизованої зміни складу суду, визначено інший склад суду: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Крестьянінов О.О.

В судовому засіданні 21.02.2017 оголошено перерву до 05.04.2017.

В судовому засіданні 05.04.2017 представник апелянта наполягав на скасуванні оскаржуваного рішення та припиненні провадження у даній справі. Представник позивача зазначала про правомірність рішення суду першої інстанції, просила його залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача збитків, заподіяних за забруднення навколишнього природнього середовища.

Зокрема, позивач зазначає, що в період з 30.09.2013 року по 18.10.2013 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області (далі - Держекоінспекція) на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4,5,7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Держекоінспекції від 16.09.2013 № 1248/01-03 було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності ДП "Завод імені ОСОБА_3", яке здійснює діяльність за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

За результатами даної перевірки Держекоінспекцією складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 1248/01-03/07-11 від 18.10.2013 року, який направлено на адресу підприємства листом з повідомленням від 18.10.2013 за № 7308/01-24/07-20.

Відповідно до вказаного акту та наданих під час перевірки документів дозвільного характеру вбачається, що ДП "Завод імені ОСОБА_3" взято на державний облік у галузі охорони атмосферного повітря 08.01.2003 за № 630109.

До перевірки надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів № 957/151/00/02 від 19.02.2002, терміном дії до 31.12.2002 року, який пролонговано останнє листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Харківській області від 20.04.2012 року № 05-15-2027 до 31.12.2012 року.

Таким чином позивач вказує, що з 01.01.2013 ДП "Завод імені ОСОБА_3" здійснювало наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що є порушенням ст.ст. 10,11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Факт здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період 01.01.2013 по 31.09.2013 підтверджується даними державної статистичної звітності за формою №2-ТП(повітря).

23 жовтня 2013 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Держекоінспекцією винесено на адресу відповідача припис № 07-25-403, пунктом 4 якого зобов'язано генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_3" отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Припис отримано відповідачем 31.10.2013, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 570.

В зв'язку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням даних статистичної звітності за формою №2-ТП (повітря) та норм передбачених "Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 січня 2009 р. за № 48/16064, розраховано суму шкоди та пред'явлено претензію № 297 від 03.12.2013, щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі в розмірі 1595661,65 грн., яку було направлено на адресу ДП "Завод імені ОСОБА_3".

Після отримання вказаної претензії із розрахунком розміру шкоди (повідомлення про вручення поштового відправлення № 892), вимоги даної претензії не були добровільно виконані відповідачем.

За наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, зокрема наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та невиконання припису позивача від 23.10.2013р., державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення №000781 від 25.03.2014 року та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення № 07-26-200 від 25.03.2014 року, згідно яких помічника генерального директора ДП "Завод імені ОСОБА_3" - ОСОБА_5, було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказаний адміністративний штраф був сплачений у добровільному порядку, про що свідчить квитанція від 25.03.2016 року.

Однак, до цього часу, шкоду в розмірі 1595661,65 грн. ДП "Завод імені ОСОБА_3" добровільно не відшкодовано, що і стало підставою для звернення Державної екологічної інспекції у Харківській області з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області з вимогою про стягнення шкоди, заподіяної порушенням відповідачем законодавства про охорону природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд вирішив справу по суті, встановив правомірність позовних вимог та задовольнив позов.

Проте, з такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2011 по справі № 5023/10655/11 порушено провадження в справі про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" та введено процедуру розпорядження майном.

Станом на момент розгляду позовної заяви у даній справі, банкрутство відповідача перебуває на стадії розпорядження майном, про що свідчить копія ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відповідача у справі №5023/10655/11, надана відповідачем до апеляційної скарги та відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами частини 2 статті 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

В силу п. 1-1 Прикінцевих положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство) в редакції Закону від 22.12.11 №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.13, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі порушено 27.12.2011, тобто до набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Пунктом 7 ч.1 ст.12 ГПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Згідно з ч.9 ст.16 ГПК України (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Разом з цим ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У даному випадку предметом судового розгляду є спір про стягнення з боржника 1595661,65 грн. збитків заподіяних за порушення законодавства про охорону навколишнього середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Отже, даний спір стосується питань щодо формування пасиву боржника, а тому безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що даний спір не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство на вимогу ч. 9 ст. 16 ГПК України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.02.2017 у справі №920/472/16 та у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №908/4804/14.

Також при вирішенні даної справи колегія суддів апеляційного суду враховує правову позицію Верховного Суду України висловлену ним у постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 стосовно застосування положень ч.9 ст.16 ГПК України, які кореспондуються з положеннями п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, щодо розгляду спорів з майновими вимогами до боржника в межах провадження у справи про банкрутство.

Вирішуючи даний спір по суті, місцевий господарський суд не врахував приписів названих вище норм чинного законодавства, та помилково порушив окреме позовне провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір, який безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство ДП Завод ім.В.О.Малишева, підлягає розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство останнього, а не в окремому позовному провадженні, у звязку з чим рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, а справа на виконання приписів ч. 1 ст. 17 ГПК України передачі до Господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи про банкрутство №5023/10655/11.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначене є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2016 у справі № 922/2403/16 та передачі справи до Господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи №5023/10655/11.

На підставі викладеного та керуючись статтями 17, 99, 101, 102, п. 2, ст. 103, п. 1 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 20.12.2016 у справі №922/2403/16 скасувати.

Справу №922/2403/16 передати до Господарського суду Харківської області для розгляду по суті в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство ДП «Завод імені ОСОБА_3».

Повний текст постанови складено 10.04.17

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Крестьянінов О.О.