Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 906/299/17

Суддя господарського суду Житомирської області Маріщенко Л.О. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Київ)

до Приватного підприємства "Туристична Агенція "Тур Світ" (м. Житомир)

про стягнення 53 467,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

03.04.2017 до господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовними вимогами до Приватного підприємства "Туристична Агенція "Тур Світ" про стягнення заборгованості з орендної плати на загальну суму 53 467,77 грн., на підставі укладених між сторонами договору та договору-1 з відповідними додатками до кожного з них.

Крім того, у п.3 прохальної частині даного позову позивач просить забезпечити позов накладанням арешту на грошові кошти в сумі 53 467,77 грн.

Розглянувши подану позовну заяву на предмет її прийняття до розгляду, господарський суд враховує наступне.

1) Позовна заява підписана особою без відповідних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч,5 та ч. 6 ст.28 ГПК України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Довіреність громадянина, який є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордеру обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Пунктом 1.8 постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" також зазначено , що відповідно до частин п'ятої, шостої статті 28 ГПК громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю, або, якщо представником є адвокат, - ордером з доданим до нього договором чи засвідченим сторонами цього договору витягом з нього, в якому зазначено повноваження адвоката або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної допомоги. Статус громадянина як суб'єкта підприємницької діяльності підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а його особа - паспортом або іншим відповідним документом. При цьому довіреність, видана громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності, також має бути нотаріально посвідченою.

З доданого до позовної заяви договору про надання правової допомоги від 29.12.2016 не вбачається надання адвокату Лахтаріну І.А. повноваження на підписання позовної заяви.

Таким чином, дану позовну заяву підписано не уповноваженою на те особою.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

2) Відповідно до п. 2-1 ч.2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи - підприємця.

Таких документів до позовної заяви не надано.

Відповідно до п.3.5 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

3) Відповідно до частини 1 та 2 статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

При цьому, якщо суд, вирішуючи питання про прийняття справи до розгляду, встановить, що порушено правила поєднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, він відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

У відповідності до п.3.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). ... Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т.п.

Так, з позовних матеріалів вбачається, що позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача 53 467,77грн боргу. що виник по двом договорам оренди нерухомого майна.

Тобто, заявлена до стягнення сума фактично складається із заборгованостей та штрафних санкцій по двох окремих, вказаних у позовній заяві договорах до кожного з яких були укладені додаткові угоди №11,№№1,3,4 відповідно до договору та договору -1, невиконання зобов'язань відповідачем по яких стало підставою звернення позивача до суду.

При цьому, як з позовної заяви, так і з доданих до неї матеріалів вбачається, що по кожному з цих договорів необхідно встановити фактичний стан розрахунків між сторонами та з'ясувати обґрунтованість заявлених до стягнення сум боргу, в тому числі шляхом дослідження ряду первинних документів, які є різними для кожного з договорів. Крім того, по кожному з договорів необхідно дослідити обґрунтованість нарахування позивачем штрафних санкцій, перевірити правомірність заявлення їх до стягнення у визначених позивачем розмірах.

З огляду на вказане, фактично у зазначеній позовній заяві об'єднано вимоги по двох самостійних договорах, які не пов'язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, що їх підтверджують, чим порушено правила об'єднання вимог. До того ж сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору.

Посилання позивача на те, що об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин, кількість договорів не впливає на складність вирішення спору судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим

Згідно п.5 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

З огляду на викладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Щодо клопотання про забезпечення позову, яке викладене в п. 3 резолютивної частини позову та не оплачене судовим збором, то воно залишається господарським судом без розгляду.

Керуючись п.п. 1,5 ст. 63 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на_____аркушах, в тому числі квитанція № 12AB1F1D14 від 23.02.2017

Суддя Маріщенко Л.О.