ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р.Справа № 922/609/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадроліт", с. Комунар, Харківська область
про зобов'язання замінити товар
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1680 від 27.10.16, ;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 13.03.17,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадроліт", в якому просить суд зобов'язати останнього замінити неякісний товар, поставлений за Договором від 29.07.2016 р. №ОД/НХ-16-561 НЮ, а саме - різець чашковий для обточки колісних пар (пластини твердосплавні RNUX 1212 MO 1212 KC-25 (T14K8) у кількості 260 одиниць.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму судового збору за подання позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення з боку відповідача умов договору щодо поставки не якісного товару, що є істотним порушенням договору поставки, в якості правових підстав на положення ст., ст.673, 678, 680 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.02.2017 було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 14.03.2017 о 10:00 год.

Від позивача, через канцелярію, 13.03.17 р. надійшло клопотання про призначення по справі №922/609/17 судової товарознавчої експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2017 розгляд справи було відкладено на 28.03.2017 о 12:00 год.

21.03.2017 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 9678), в якому він проти позовних вимог заперечує та просить суд витребувати у позивача належним чином засвідчені копії та оригінали для огляду у судовому засіданні акт ВП "Локомотивне депо Котовськ" від 22.08.2016р. та акт вхідного контролю від 19.08.2016р. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

27.03.2017 відповідачем до канцелярії суду було подано клопотання про фіксування судового процесу у справі №922/609/17 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно частини 7 статті 81-1 ГПК України на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд задовольнив клопотання відповідача про проведення судового засідання із застосуванням засобів фіксування судового процесу.

Також, 27.03.2017 до суду від відповідача були надані письмові заперечення на клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи (вх.№ 10239), посилаючись на те, що якість поставленого товару підтверджена видатковою накладною, Актом приймання-передачі, технічними паспортами та товар та Сертифікатом відповідності. Надані заперечення було долучено судом до матеріалів справи.

27.03.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх. № 201238) в якому він просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи по справі, як докази безпідставності позовних вимог позивача. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

28.03.2017 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№ 10428), в якій він просить суд долучити до матеріалів справи копію протоколу випробувань № 2017.00.01.19.01 від 16.01.2017 та копію Сертифікату відповідності. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

28.03.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування документів (вх.№ 10427), в якому він просить суд витребувати у позивача Акт ВП "Локомотивне депо Котовськ" від 22.08.2016р. та акт вхідного контролю від 19.08.2016р. для підтвердження позовних вимог. Дане клопотання судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду від 28.03.2017 року задоволено клопотання відповідача про витребування документів . Витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акт ВП "Локомотивне депо Котовськ" від 22.08.2016р. та акт вхідного контролю від 19.08.2016р. в строк до 10.04.2017. Розгляд справи відкладено на "11" квітня 2017 р. о 11:30 .

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (вх. № 8399), в якому він просить суд призначити по справі № 922/609/17 судову товарознавчу експертизу та поставити на вирішення експерта наступні питання:

1. Чи відповідає якість різців чашкових для обточки колісних пар (пластин твердосплавних) RNUX 1212 MOTN сплав КС 25, поставлених Товариством з обмеженою відповідальністю Квадроліт Публічному акціонерному товариству Українська залізниця на підставі договору від 29.07.2016 № ОД/НХ-16-561НЮ вимогам ТУ У 25.7-1:2015, креслення КВ.713441.00? Якщо ні, то яким параметрам (характеристикам) ТУ У 25.7-1:2015, креслення КВ.713441.00 не відповідає, які дефекти має?

2. Чи є невідповідність зазначеним параметрам (характеристикам), наявні дефекти істотними?

3. Чи можлива експлуатація різців чашкових для обточки колісних пар (пластин твердосплавних RNUX 1212 MOTN сплав КС 25 за наявності виявлених невідповідностей, дефектів.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом.

При цьому, необхідність призначення судової експертизи пов'язана саме з наявністю при розгляді господарського спору певних питань щодо обставин, які не можуть бути встановлені судом самостійно, оскільки потребують спеціальних знань експерта та можуть бути вирішені шляхом призначення судової експертизи. Зі змісту ст. 41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов'язок.

Як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВГС України від 23.03.2012 №4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, які підтверджені представленими до матеріалів справи доказами що підлягають оцінці судом в порядку передбаченому нормами процесуального кодексу (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи та відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях при дослідженні поставлених питань, оскільки дані питання стосуються якості поставленого товару за договором, його параметрам (характеристикам), які підтверджені наявними у справі доказами, та їх оцінку може бути здійснено господарським судом, а тому суд відхиляє клопотання позивача про призначення судової експертизи.

В судовому засіданні 11.04.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, через канцелярію господарського суду надав заяву (вх.№12199 від 11.04.2017 року) про долучення до матеріалів справи документів , а саме: копію акту проведення вхідного контролю від 19.08.2016 року, та акту від 22.08.2016 року, вказані документи долучені до матеріалів справи на підставі ст.22 ГПК України .

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

29.07.2016 між Публічним акціонерним товариством Українська залізниця, в особі начальника служби матеріально-технічного забезпечення філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця та першого заступника начальника служби матеріально-технічного забезпечення філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця (Замовник) та Товариством обмеженою відповідальністю Квадроліт (Постачальник), було укладено договір поставки № 29 (Договір).

Згідно пункту 1.1., 1.2 Договору Постачальник зобовязався передати у власність Замовника, а Замовник зобовязався прийняти та оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток № 1), що додається до договору про закупівлю і є його невідємною частиною. Згідно Специфікації № 1 до Договору предметом поставки є наступний товар: різець чашковий для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 1212 MOTN сплав КС 25; різець чашковий для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 3010 MOTN сплав КС 25.

Сума Договору, згідно п. 6.4., складає 783600,00 гривень.

Товар має бути поставлений на підставі письмових заявок Замовника впродовж 15 робочих днів з моменту отримання будь-яким способом у кількості, визначеній у заявці (пункт 5.1. Договору).

Сторонами було передбачено, що розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 30 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту прийому-передачі товару і видаткової накладної (п.7.2 Договору).

Так, на виконання умов Договору та замовлення (рахунок-фактура № СФ-0000007 від 08.08.2016) Постачальник поставив Замовнику товар на загальну суму 783600,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000007 від 08.08.2016 року та Актом приймання - передачі № 7 від 08.08.2016 року , паспортами № 1202 та № 1504 від 08.08.2016 р.

Однак Замовник, прийнявши Товар, не сплатив його вартість у строки встановлені пунктом 7.2. Договору, в силу якого розрахунки за поставлений товар здійснюються протягом 30 банківських днів з дня його отримання.

Договом поставки № 29 визначено параметри якості товару:

-підтвердженням якості товару з боку постачальника є сертифікат відповідності та паспорт (п.2.2. договору);

- гарантійний термін зберігання : 24 місяців з дня одержання продукції (п.4.1. договору);

- вхідний контроль товару проводиться кінцевим одержувачем структурним підрозділом залізниці, згідно з вимогами ГОСТ 24297-87 (п. 2.6 договору);

-при виявленні невідповідності кількості або якості товару, виклик представника постачальника для складання двостороннього акту обов'язковий (п.4.2. договору);

- термін усунення недоліків або заміни товару в межаг гарантійного строку - 20-днів з моменту виявлення дефектів (п.4.3 договору);

- прийом товару здійснюється відповідно з Інструкцією № П-6 від 15.06.65р. О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству та Інструкцією № П-7 від 25.04.66р. О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству при наявності товаросупроводних документів ( п.9.1).

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що позивачем під час проведення вхідного контролю встановлено, що в процесі експлуатації відбуваються сколи ріжучих кромок різців чашкових для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 1212 MOTN сплав КС 25.

Відтак, на думку позивача, постачальник повинен замінити поставлений товар неналежної якості на товар належної якості, який відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Нормами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Укладеним договором № 29, постачальник гарантував якість товару.

За умовами п. 2.2. договору, підтвердженням якості товару є сертифікат відповідності та паспорт.

Приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Зі змісту частини 1 ст. 675 Цивільного кодексу України вказано, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідач зазначає, що позивачу одночасно з товаром був переданий весь пакет документів, які підтверджують якість товару, у тому числі сертифікат відповідності та паспорт, про що не заперечує позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 675 Цивільного кодексу України, договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Згідно з п. 4.1 договору, гарантійний термін зберігання товару становить 24 місяців з дня одержання.

Згідно з ч. 3 ст. 680 Цивільного кодексу України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Умовами п. 4.2 договору визначено, що при виявленні товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника Постачальника є обовязків. В разі неприбуття представника Постачальника в встановлений термін акт складається в односторонньому порядку.

Термін усунення недоліків або заміни товару в межаг гарантійного строку - 20-днів з моменту виявлення дефектів (п.4.3 договору);

В матеріалах справи наявна претензія від 26.09.2016р., в якій позивач зазначає, що при випробуваннях, які проводились двічі та посилається на акти ВП «Локомотивне депо Котовськ» від 22.08.16 р. та від 14.09.16 р., різців чашкових для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 1212 MO на станку типу КЖ-20 в локомотивному депо Котовськ, було встановлено, що даними різцяти обточено 61 колісна пара, після чого кромка різців почала викришуватися.

Відповідно до ст. 708 Цивільного кодексу України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Зі змісту статті 709 Цивільного кодексу України продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов'язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків.

Позивач у поданих до суду документах посилався на неналежну якість товару, яка була виявлена ним шляхом візуального огляду.

Натомість, в порушення п. 4.2 договору, позивач не викликав представника постачальника для складання двостороннього акту, що є обов'язковим. Двосторонній акт про встановлення дефектів, недоліків та неналежної якості поставленого відповідачем товару не складався.

Позивачем доказів протилежного до господарського суду не надано. В матеріалах справи такий акт також відсутній.

Відповідно п. 6-7, 9 Інструкції П-6 за якими приймання продукції провадиться: на складі одержувача - при доставці продукції постачальником (п.п.а) в такі строки: а) продукції, що надійшла без тари, у відкритій тарі і в пошкодженій тарі - в момент одержання її від постачальника або зі складу органу транспорту; б) продукції, що надійшла в справній тарі: за вагою брутто і кількістю місць - у терміни, зазначені в підпункті "а" цього пункту; за вагою нетто і кількістю товарних одиниць - одночасно з розкриттям тари, але не пізніше 10 днів.

За п. 11 Інструкції приймання продукції проводиться одержувачем, а відсутність товаросупровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні (п. 12 Інструкції). Одночасно в силу п. 16 Інструкції якщо при прийманні продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний зупинити подальше приймання, забезпечити схоронність продукції, складати акт за підписами осіб, які здійснювали приймання та негайно (до 24 годин) викликати для участі в подальшому прийманні (п.п. 17 і 18 цієї Інструкції) і складання двостороннього акта відправника продукції.

Таких документів Позивач не надає. При цьому і в передбачений п. 29 Інструкції строк, жодних претензій у зв'язку з недостачею продукції постачальнику не направлялося, оскільки фактично Товар, що є предметом Договору та Специфікації було прийняте вчасно, без жодних зауважень до кількості, якості, комплектності, що повністю відповідає умовам Договору та Специфікації.

При цьому в силу Інструкції N П-7 (пункт 6) приймання продукції по якості і комплектності проводиться на складі одержувача (п.п.а) при іногородньої поставці - не пізніше 20 днів, після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником.

Згідно п. 11 Інструкції одночасно з прийманням продукції за якістю проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам Гостів, технічних умов, Особливих умов, інших обов'язкових для сторін правил кресленням, зразкам (еталонам).

За п.14 приймання продукції по якості і комплектності проводиться в точній відповідності з ГОСТами, технічними умовами, Основними й Особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація тощо).

Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектності продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

За вимогами п. 16 Інструкції при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції та викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), яке повинно бути надіслано не пізніше 24 годин.

В порушення умов Договору поставки та вимог Інструкції № П-7, позивачем не надано суду належних доказів щодо направлення відповідачу відповідного виклику. При цьому акти складені та підписані лише представниками позивача та без участі представника відповідача.

У якості доказу неякісного товару, позивач посилається на Акт про приховані недоліки від 14.11.16 р.

Згідно зазначеного акту дефект, був виявлено 22.08.16 р., згідно цього ж акту, при візуальному огляді .

Посилань на ДСТУ, ГОСТи, ТУ, креслення, за якими здійснювалась перевірка та якій не відповідає товар - цей акт про приховані недоліки від 14.11.16 р. не містить.

Згідно з пунктом 9 Інструкції № П-7 акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші строки не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, у процесі монтажу, випробування, використання і збереження продукції. Акт про приховані недоліки складається в порядку, передбаченому інструкцією (п. 33 Інструкції № П-7).

Зазначеним вимогам, наданий позивачем ОСОБА_3 про приховані недоліки від 14.11.16 р. не відповідає.

Позивач, посилається на п. 2.5. Договору, про вхідний контроль продукції, але данні про отримання товару кінцевим одержувачем структурним підрозділом залізниці є протирічливими.

Так, у позові позивач посилається на внутрішню накладну від 26.08. 16р. № 08-008778, як на підставі отримання товару в межах внутрішнього переміщення до кінцевого одержувача Локомотивного депо Котовськ.

Після цього, тобто 26.08.16р., як стверджує позивач у позові, відбувалися випробування та складалися відповідні акти.

Суд критично ставиться до наведених доводів, оскільки такі не відповідають іншим доказам, долученим позивачем до матеріалів справи.

Претензія від 26.09.16 р., на яку посилається позивач у позові містить посилання на 2 випробування та додатки: копії актів ВП «Локомотивне депо Котовськ» від 22.08.16 р. та від 14.09.16 р. Згідно Претензії від 26.09.16 р., ВП «Локомотивне депо Котовськ» складався акт від 22.08.16 р.

Згідно акту про приховані недоліки від 14.11.16 р., початок приймання продукції: 10-00 16.08.16 р., закінчення приймання 10-30 16.08.16р. Дата введення в експлуатацію 20.08.16 р. Дата виявлення дефекту 22.08.16 р.

В акті про приховані недоліки від 14.11.16 р. є посилання на додаток: Акт вхідного контролю від 19.08.16 р.

Отже, згідно наданих позивачем доказів, вхідний контроль товару відбувся або 19.08.16 р., згідно Акту вхідного контролю від 19.08.16 р., або 22.08.16 р. згідно акту ВП «Локомотивне депо Котовськ» від 22.08.16 р., або 26.08.16р. згідно накладної № 08-008778 від 26.08.16р.

При цьому суд зазначає, що доказів виклику представника відповідача хоч на якусь дату, суду не надано.

Додатково, на підтвердження якості поставленого товару, відповідачем надано копію протоколу випробувань № 2017.00.01.19.01 від 16.01.2017 та копію Сертифікату відповідності від 21 березня 2017 року.

Суд зазначає, що вказані докази якості товару, містять посилання на паспорти № 1202 та № 1504 від 08.08.2016 р. тобто та ту саму партію товару: різець чашковий для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 1212 MOTN сплав КС 25; різець чашковий для обточки колісних пар (пластини твердосплавні) RNUX 3010 MOTN сплав КС 25, яка була передана Позивачу у справі, згідно вказаного договору.

Як визначає ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем належними засобами доказування не доведено факт поставки відповідачем товару, який не відповідає якості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підтверджуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 509, 510, 525, 526, 610, 611, 655, 673, 675, 676, 678, 679 Цивільного кодексу України, ст.ст. 268, 269 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 12.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_4