Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" квітня 2017 р. Справа № 906/195/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 22.12.16р. № 19-302

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Старобешівської теплової електричної станції (м.Миколаївка Слов'янського району Донецької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансміксбуд" (м.Житомир)

про стягнення 79749,96 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 79749,96 грн. попередньої оплати згідно договору № 68 на поставку продукції від 19.04.16р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвала господарського суду від 28.03.17р., яка направлялась відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (м.Житомир, вул.Комерційна 4, оф.201) повернулася до суду з відміткою поштового зв'язку "через не запит".

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманими документами та конвертом оперативно передається відповідному судді для ознайомлення та приєднання до справи (п.2.6.18 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом за адресою, вказаною у позовній заяві, про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення його представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.16р. між Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Старобешівської теплової електричної станції (далі-позивач/покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансміксбуд" (далі-відповідач/постачальник) укладено договір № 68 на поставку продукції (а.с.10-17).

Відповідно до пп.1.1 договору, постачальник зобов'язався передати у власність покупця продукцію - запасні частини до тепловозів, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію, найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики якої зазначені у додатку № 1 до договору.

Згідно пп.2.1 договору, ціна договору складає: без ПДВ - 224153,42 грн., ПДВ 20% - 44830,68 грн. Разом з ПДВ - 268984,10 грн.

Відповідно до пп.2.4 договору, розрахунки за продукцію здійснюються покупцем на умовах 100% передоплати у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку і строки, передбаченому у додатку № 1 до договору.

Підпунктом 3.1 договору визначено, що постачальник здійснює поставку продукції за умовами згідно додатку № 1 до договору.

Згідно п.4 додатку № 1 до договору сторони погодили, що постачальник здійснює поставку продукції залізницею (автомобільним транспортом) на умовах поставки - DDP, відповідно до Правил "Інкотермс-2010" за такими реквізитами вантажоотримувачів: склад Покупця (смт.Новий Світ Донецької обл.). Можлива зміна місця поставки за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до п.5 додатку № 1 до договору, строк поставки: протягом 25 днів з моменту отримання постачальником платежу передбаченого п.3 додатку №1 до договору та письмової заявки покупця.

Згідно пп.5.3 договору, датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання - передачі продукції.

Відповідно до пп.12.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту його укладання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.16p., а в частині гарантійних зобов'язань постачальника - до повного належного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов пп.2.4 договору та на підставі виставленого відповідачем рахунку на оплату № 9 від 07.06.16р. (а.с.18) перерахував відповідачу згідно платіжних доручень: № 8969 від 27.10.16р., № 9188 від 01.11.16р., № 9253 від 02.11.16р. кошти в якості попередньої оплати на загальну суму 79749,96 грн. (а.с.19-21).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по поставці продукції не виконав.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач направив відповідачу претензію від 30.11.16р. № 02-01/02150 про відмову позивача від приймання ним простроченої поставки продукції та з вимогою повернення відповідачем протягом семи днів з моменту отримання даної претензії сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 79749,96 грн. (а.с.24).

Відповідач дану претензію залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, після направленої вимоги позивача, у відповідача виникло грошове зобов'язання по поверненню отриманої попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, подані позивачем докази свідчать, що внаслідок неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань, він безпідставно утримує у себе чуже майно, а саме кошти позивача в сумі 79749,96 грн.

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 79749,96 грн. попередньої оплати згідно договору № 68 на поставку продукції від 19.04.16р.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансміксбуд", 10014, м.Житомир, вул.Комерційна 4, офіс 201, ідентифікаційний код 37496319:

- на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Старобешівської теплової електричної станції, 84180, м.Миколаївка Слов'янського району Донецької області, вул.Січових Стрільців 9, ідентифікаційний код 00131083 - 79749,96 грн. попередньої оплати згідно договору № 68 на поставку продукції від 19.04.16р. та 1600,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.04.17

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).