ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" березня 2017 р. Справа № 911/3050/16

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали заяви приватного підприємства «Фірма «Мізан» від 17.03.2017 про розстрочку виконання рішення суду у справі № 911/3050/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Світпапір»,

м. Нововолинськ Волинської області,

до відповідача приватного підприємства «Фірма «Мізан», с. Антонів Сквирського району,

про стягнення 73 241,45 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 29.03.2016;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 10.10.2016, позов ТОВ «Світпапір» задоволено частково; стягнуто з ПП «Фірма «Мізан» на користь ТОВ «Світпапір» 41 055,67 грн. пені, 2 915,73 грн. 3% річних та 1 378,00 грн. судового збору.

17.03.2017 до господарського суду Київської області від ПП «Фірма «Мізан» надійшла заява від 17.03.2017 про надання розстрочки, у якій заявник, посилаючись на ст. 121 ГПК України, просить суд надати боржникові розстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.10.2016, строком на 24 місяці, дозволивши боржникові сплачувати суму боргу щомісячно по 1 890,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що внаслідок економічної кризи в Україні 2008 року та загальна складна економічна ситуація в Україні в 2014 та початку 2015 років призвели до значного зменшення покупців продукції ПП «Фірма «Мізан». Відповідач вказує на те, що за наслідками фінансово-господарської діяльності за 2016 рік збиток підприємства складає 13 300,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2017 заяву приватного підприємства «Фірма «Мізан» призначено до розгляду на 31.03.2017.

30.03.2017 до господарського суду від позивача (стягувача) надійшли письмові пояснення, в якій позивач заперечує проти задоволення заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду.

В судове засідання 31.03.2017 зявився представник відповідача (боржника), який підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. Позивач (стягувач) в судове засідання не зявився.

Розглянувши подану заяву приватного підприємства «Фірма «Мізан» про розстрочку виконання рішення суду у справі, вислухавши доводи відповідача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд в порядку ст. 121 ГПК України має право у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочення можливе при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Необхідність надання розстрочки, як і неможливість належним чином виконати рішення суду, боржник не довів суду жодними обєктивними доказами.

Складне фінансове становище підприємства не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду. Такі переконливі докази щодо наявності виняткових обставин у розумінні ст. 121 ГПК України, які б слугували підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, не були надані боржником. Боржник не надав достатніх доказів на підтвердження обставин, в обґрунтування поданої заяви, у тому числі доказів неможливості чи утруднення на даний час виконання рішення суду, відсутності активів для виконання рішення суду та реальної загрози зупинення господарської діяльності у звязку з виконанням рішення суду, винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон повязує можливість надання розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої ст. 3 ГК України субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів. Кожен субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом в тому числі присудженням до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій. Згідно до частин першої ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно ст. 3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства в Україні є судових захист цивільного права та інтересу.

Порушення умов господарського зобовязання, чинного законодавства та відповідно прав та охоронюваних законом інтересів стягувача ТОВ «Світпапір» допустив саме боржник ПП «Фірма «Мізан».

Принципом судочинства є захист законних прав та інтересів субєктів господарювання, а не звільнення або зменшення відповідальності осіб, які ці права інтереси порушили.

Суд звертає увагу на те, що заборгованість, що була стягнута рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/3050/16 за Договором поставки № 17-06, за умовами цього договору мала бути погашена ще в 2015 році, тобто боржник безпідставно користувався грошовими коштами стягувача протягом тривалого часу. Обставини, на які посилається заявник, по-перше, не підтверджені належними доказами, а по-друге, не є винятковими, а відтак не є підставами для відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи те, що ст. 121 ГПК України надає право суду відстрочити, розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, а боржником не наведено жодних доказів, які б дозволяли оцінити ситуацію, що склалася з виконанням рішення у справі № 911/3050/16, як виняткову, суд приходить до висновку щодо відсутності вагомих підстав для задоволення заяви приватного підприємства «Фірма «Мізан» про розстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства «Фірма «Мізан» про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Суддя О.В. Конюх