ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р. Справа № 911/81/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 08-1980 від 12.03.2012 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 71 від 06.02.2017 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Київського міського центру зайнятості, м. Київ

до Державного підприємства „Зал офіційних делегацій, м. Бориспіль

про стягнення 5 935, 46 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський міський центр зайнятості звернувся в господарський суд Київської області із позовом до ДП „Зал офіційних делегацій про стягнення 5 935, 46 грн суми виплаченого забезпечення безробітному.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем поновленням на роботі звільненого працівника відповідача ОСОБА_3 згідно з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 359/2194/15-ц.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.2017 р. порушено провадження у справі № 911/81/17 за позовом Київського міського центру зайнятості до ДП „Зал офіційних делегацій про стягнення 5 935, 46 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 08.02.2017 р.

07.02.2017 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення № 70 від 03.02.2017 р. проти позову, у яких він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

08.02.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.02.2017 р.

22.02.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 22.03.2017 р.

22.03.2017 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 28.03.2017 р.

28.03.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом № 66/к від 09.02.2015 р. ДП „Зал офіційних делегацій ОСОБА_3 звільнено з роботи на посаді диспетчера ДП „Зал офіційних делегацій у звязку із скороченням штату працівників, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_3, наявною у матеріалах справи.

У березні 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю.

Наказом № НТ 150312 від 12.03.2015 р. Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві надано ОСОБА_3 статус безробітного з 11.03.2015 р., Наказом № НТ 150318 від 18.03.2015 р. Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві призначено ОСОБА_3 з 18.03.2015 р. допомогу по безробіттю, Наказом № НТ 150429 від 29.04.2015 р. Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві припинено з 24.04.2015 р. ОСОБА_3 виплату допомоги по безробіттю, Наказом № НТ 150429 від 29.04.2015 р. Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві припинено з 24.04.2015 р. реєстрацію безробітньої ОСОБА_3 у звязку із поновленням зареєстрованого безробітнього на роботі працівника за рішенням суду, що набрало законної сили, що підтверджується витягом з наказів від 29.04.2015 р. Дніпровського районного центру зайнятості у місті Києві, наявним у матеріалах справи.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 359/2194/15-ц позовом ОСОБА_3 до ДП „Зал офіційних делегацій за участю третьої особи Первинної профспілкової організації Профспілкової спілки Асоціації льотного складу Цивільної авіації України працівників ДП „Зал офіційних делегацій, ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу затверджено мирову угоду, згідно якої: Позивач ОСОБА_3 відмовляється від позовної вимоги про стягнення заробітної плати час вимушеного прогулу по цивільній справі № 359/2194/15-ц провадження № 2/59/1077/2015; Відповідач ДП „Зал офіційних делегацій, в особі Директора ОСОБА_4, визнає позовну вимогу Позивача про поновлення на роботі по цивільній справі № 359/2194/15-ц провадження № 2/59/1077/2015 та зобовязується здійснити всі необхідні дії для поновлення ОСОБА_3 на посаді диспетчера, а провадження в справі закрито.

Наказом № 160/к від 24.04.2015 р. ДП „Зал офіційних делегацій на підставі мирової угоди від 11.03.2015 р. та ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 359/2194/15-ц ОСОБА_3 поновлено на роботі на посаді диспетчера ДП „Зал офіційних делегацій з 10.02.2015 р. без оплати вимушеного прогулу.

У травні 2015 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 2122-01/24 від 05.05.2015 р., у якому запропонував повернути кошти в розмірі 5 935, 46 грн на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у звязку із поновленням ОСОБА_3 на роботі за рішенням суду.

У відповідь на лист 2122-01/24 від 05.05.2015 р. відповідач звернувся до позивача із листом № 479 від 26.05.2015 р., у якому зазначив, що претензія про повернення коштів є безпідставною, так як ОСОБА_3 було поновлено не на підставі рішення суду, а за мировою угодою.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача на свою користь 5 935, 46 грн суми виплаченого забезпечення безробітному.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття із роботодавця утримуються:

сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду;

незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу;

незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Отже, враховуючи вищевказані положення Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та за наслідками їх правового аналізу суд вважає, що підставою для утримання із роботодавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі є саме відповідне рішення суду по суті вирішення спору про поновлення працівника на роботі, і не є такою підставою добровільне поновлення роботодавцем працівника на роботі, у тому числі, у разі укладення у процесі вирішення спору у суді про поновлення на роботі мирової угоди і затвердження її судом.

Як було зазначено вище і вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 було поновлено на роботі на посаді диспетчера ДП „Зал офіційних делегацій саме на підставі мирової угоди від 11.03.2015 р., затвердженої ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 359/2194/15-ц, а рішення про її поновлення на роботі Бориспільським міськрайонним судом Київської області чи іншим судом не приймалось.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, мирова угода від 11.03.2015 р., затверджена ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2015 р. у справі № 359/2194/15-ц, у відповідності до якої ОСОБА_3 було поновлено на роботі на посаді диспетчера ДП „Зал офіційних делегацій, не є підставою згідно з ч. 4 ст. 35 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття для утримання із роботодавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі, а тому позовна вимога позивача до відповідача про 5 935, 46 грн суми виплаченого забезпечення безробітному є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

07 квітня 2017 р.