ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.2017 Справа № 905/32/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Колтак Т.М.

у справі за позовом: Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Генічеськ Херсонської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод, м.Маріуполь Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 10 865,87грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 16/1-62/17 від 12.01.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 193 від 20.12.2016;

від третьої особи: не з'явився

Державна Азовська морська екологічна інспекція, м. Генічеськ, Херсонська область, звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод, м.Маріуполь Донецької області про стягнення стягнення 10 865,87грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався акт перевірки, яким зафіксована відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; інструметально-лабораторних вимірювальних параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел та ефективної роботи газоочисних установок, а також, обєкт не взято на державний облік у галузі охорони атмосферного повітря.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.01.2017р. до участі у справі було залучено Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача.

25.01.2017р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив б/н б/д, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову.

23.02.2017р. на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення №09/602 від 17.02.2017р., в яких останнє просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник позивача в режимі відеоконференції підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання зявився, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, встановив.

Державною Азовською морською екологічною інспекцією здійснено державний нагляд (контроль) за додержанням вимог природоохоронного законодавства в м. Маріуполь. В ході здійснення державного нагляду (контролю) державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №19 від 17.02.2014р. 07.03.2014р.

Актом зафіксована відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; інструметально-лабораторних вимірюваляних параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел та ефективної роботи газоочисних установок, а також, обєкт не взято на державний облік у галузі охорони атмосферного повітря.

07.03.2014 року на підставі акту №19 від 17.02.2014р. 07.03.2014р. складено протокол №008128 про адміністративне правопорушення щодо начальника відділу з охорони праці, промислової безпеки та екологічної ОСОБА_3.

Протоколом №008128 від 07.03.2014р. встановлено, що ОСОБА_3 допустив здійснення господарської діяльності підприємства, де відбувається експлуатація обладнання, що має викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутністю дозволу на викиди.

В результаті розгляду протоколу №008128 від 07.03.2014р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2014 року №77/008128, якою начальника відділу з охорони праці, промислової безпеки та екологічної - ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 136,00 грн.

Державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азвоської морської екологічної інспекції було виконано розрахунок щодо розмірів відшкодування збитків, які заподіяні Державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів проммайданчика №2 ТОВМетінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод, які здійснювались за відсутністю дозволу на викииди, відповідно до якого загальний розмір збитків складає 10 865,87 грн.

Державною Азовською морською екологічною інспекцією на адресу відповідача направлена претензія від 28.02.2014р. за №21 про необхідність сплати заподіяного збитку в розмірі 10 865,87 грн.

Відповідач у листі вих.№01/731 від 29.09.2014р. повідомив позивача про безпідставність даної претензії.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 40 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища, здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на зворовя людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1598 затверджений перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря регулюванню, згідно якого найбільш поширені забруднюючі речовини: ОСОБА_2 азоту; Бенз(а)пірен; Діоксид та інші сполуки сірки; оксид вуглецю; озон; речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна); Свинець та його сполуки; Формальдегід.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;

Згідно з ч.6 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, субєкту господарювання, обєкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обовязкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря несуть особи винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону.

За приписами ст. 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Як було встановлено судом, відповідачем порушені вимоги Закону України Про охорону навколишнього природного середовища та Закону України «Про охорону атмосферного повітря», що підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом №008128 про адміністративне правопорушення від 07.03.2014р. В діях відповідача вбачається здійснення господарської діяльності підприємства, де відбувається експлуатація обладнання, що має викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутністю дозволу на викиди.

У п.1.2 розяснення Вищого Арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища №02-5/744 від 27.06.2001р. вказано, що шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення.

Статтею 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачена відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища і в тому числі зобов'язання підприємств відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок таких порушень.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем розміру збитків в сумі 10 865,87 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розділом X Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено економічний механізм забезпечення охорони навколишнього природного середовища.

Зокрема, статтею 47 цього Закону передбачено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Статтею 11 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік у частині доходів є, зокрема, надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема, 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Статтею 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

В главі 9 Порядку організації роботи органів Державної казначейської служби України у процесі казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Державної казначейської служби України № 128 від 09.08.2013р. передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в Головних управліннях Казначейства на ім'я органу Казначейства за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків (далі - рахунок 3311) в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру зарахованих до бюджетів платежів) на рахунки 3311, у регламентований час розподіляються Головними управліннями Казначейства за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначає наступне.

01.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургій комбінат імені Ілліча» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод (орендар) було укладено договір оперативної оренди №2924/32, відповідно до якого, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування комплеки нерухомого майна структурних підрозділів ПАТ «ММК ОСОБА_4».

Відповідно до ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі надання на підставі договору оренди чи інших договорів у тимчасове користування приміщень та обладнання за умови збереження виду діяльності і стану цих приміщень та обладнання від орендаря або іншого користувача не вимагається отримання документа дозвільного характеру на їх використання (експлуатацію), крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, якщо інше не встановлено законом.

Тому, у період з 01.10.2013 року по 13.05.2014 року відповідач користувався дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №1412-336-600-44 від 30.07.2010 року, що виданий Державним управлінням охорони навколишнього середовища в Донецькій області власнику обєкта - ПАТ «ММК ОСОБА_4».

Також, відповідачем надані копії платіжних доручень №420 від 19.02.2014р., №1821 від 19.05.2014р., №3236 від 18.08.2014р., якими останній сплачував на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області екологічний податок.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача з огляду на наступне.

Основною підставою для відмови у задоволенні позову відповідач вважає ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», але даною нормою закону встановлена виключна підстава для отримання дозволу: «крім потенційно небезпечних об'єктів та в разі експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки».

Відповідачем не доведений факт того, що орендовані ним обєкти не підпадають під категорію потенційно небезпечних об'єктів та обладнання, яким він користується не відносить до категорії підвищеної небезпеки, в розумінні Закону України "Про об'єкти підвищеної небезпеки", Закону України "Про охорону атмосферного повітря", постанови Кабінету Міністрів України №1598 від 29.11.2001 року.

Тому, як користування дозволом третьої особи, так, і сплата за цим дозволом платежів з боку відповідача є безпідставним.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а сума збитків у розмірі 10 865,87 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету м. Маріуполя, шляхом зарахування коштів на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної Азовської морської екологічної інспекції, м.Генічеськ Херсонської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод, м. Маріуполь Донецької області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 10 865,87грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод (87535, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Карпова, будинок 80, ) на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяні державі збитки, внастлідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 10 865,87 грн., зарахувавши кошти на р/рахунок 0051, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій (МФО 834016, , код платежу 24062100).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод (87535, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Карпова, будинок 80, ) на користь Державної Азовської морської екологічної інспекції (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Соборна, 26, ) судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Повний текст рішення підписано 03.04.2017р.

Рішення набирає законної сили 14.04.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна