ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.2017р. Справа №905/522/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Октябрська ЦЗФ», м.Добропілля,

про стягнення 229040 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 юрисконс. 2 кат.

від відповідача: ОСОБА_2 за дов.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Октябрська ЦЗФ», м.Добропілля про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 229040 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що інформація про масу вантажу у вагонах №56430200, №59085589, №53589628, №53188900, №53188678, №56219660 визначена Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» у накладній №50792092 не відповідала масі, встановленій внаслідок проведення контрольної перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, з огляду на що існують підстави для стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 229040 грн.

У відзиві №241 від 28.03.2017р. відповідач просив суд зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до однієї провізної плати.

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

За приписами ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

За приписами ст.6 глави 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статтею 37 вказаного Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно із п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, а також ст.23 Статуту залізниць України передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до п.п.2.1, 2.2 цих Правил графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг», «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно із ст.37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом №644 від 21.11.2011р. Міністерства транспорту України, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Як свідчать матеріали справи, 06.09.2016р. Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» зі станції Родинська Донецької залізниці на станцію Ладижин Одеської залізниці було направлено за залізничною накладною №50792092 у вагонах №56430200, №59085589, №53589628, №53188900, №53188678, №56219660 вантаж вугілля камяне (вантажоодержувач Відокремлений підрозділ «Ладижинська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго»).

Крім того, вказана накладна містила наступні відомості:

- маса вантажу: у вагоні №56430200 - 64400 кг, у вагоні №59085589 65300 кг, у вагоні №53589628 67900 кг, у вагоні №53188900 66400 кг, у вагоні №53188678 68400 кг, у вагоні №56219660 65800 кг (п.24 накладної №50792092, відомість вагонів);

- спосіб визначення маси на вагонних вагах (150 т) (п.26 накладної №50792092);

- ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) вантажовідправником (п.28 накладної №50792092).

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень та заперечень. При цьому, правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відтак, з оформленням та підписанням накладної №50792092 Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» засвідчило, зокрема, що маса вантажу (нетто) у вагоні №56430200 становила 64400 кг, у вагоні №59085589 65300 кг, у вагоні №53589628 67900 кг, у вагоні №53188900 66400 кг, у вагоні №53188678 68400 кг, у вагоні №56219660 65800 кг.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 54 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, що визначена відповідачем у накладній №50792092 маса вантажу у вагонах №56430200, №59085589, №53589628, №53188900, №53188678, №56219660 не відповідала дійсній масі вантажу.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ч.1 ст.129 вказаного Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як встановлено судом, під час прибуття вагонів на попутну станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, останньою були проведені контрольні переваження вагонів №56430200, №59085589, №53589628, №53188900, №53188678, №56219660, за результатами яких виявлені невідповідності фактичної маси вантажу тій масі вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №50792092.

Одночасно, за змістом комерційного акту РА №014974/438/32 від 08.09.2016р. за результатами контрольного переваження на 150Т електронно-тензометричних вагонних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці (огляд-певевірка 15.07.2016р.) виявилось, що:

- у вагоні №56430200 вага брутто становить 89600 кг, тара 22300 кг, нетто 67300 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 2900 кг;

- у вагоні №59085589 вага брутто 92500 кг, тара 23500 кг, нетто 69000 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 3700 кг;

- у вагоні №53589628 вага брутто 95400 кг, тара 23000 кг, нетто 72400 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 4500 кг та вантажопідйомності на 3400 кг;

- у вагоні №53188900 вага брутто 93550 кг, тара 23700 кг, нетто 69850 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 3450 кг;

- у вагоні №53188678 вага брутто 95500 кг, тара 23700 кг, нетто 71800 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 3400 кг та вантажопідйомності на 1800 кг;

- у вагоні №56219660 вага брутто 90350 кг, тара 23300 кг, нетто 67050 кг, що більше ваги, зазначеної у накладній на 1250 кг.

Крім того, за змістом вказаного комерційного акту вантаж навантажений вкатаним катком, маркований у формі поперечних смуг трикутної форми; навантаження вантажу в усіх вагонах на рівні бортів, без поглиблень, у технічному стані вагони справні.

Наразі, відповідно до технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки Дніпропетровської дирекції залізничних перевезень станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, огляд-певевірка вказаних ваг здійснювалась 15.07.2016р., ваги були визнані придатними для застосування.

За висновками суду, вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, внаслідок чого приймається судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу.

Крім того, судом враховано, що спірний вантаж прибув у завантажених засобами відправника вагонах, в комерційному відношенні без порушень. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу в накладних саме відправником. При цьому, відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено, а судом не встановлено наявності обставин оскарження відправником відомостей, які відображені у комерційних актах.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами у розумінні норм ст.34 Господарського процесуального кодексу України невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах №56430200, №59085589, №53589628, №53188900, №53188678, №56219660 тій масі вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №50792092.

Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

За змістом відомості вагонів накладної №50792092, провізна плата за перевезення вантажу у вагонах склала: №56430200 7598 грн, №59085589 7598 грн, №53589628 7708 грн, №53188900 7598 грн, №53188678 7708 грн, №56219660 7598 грн, внаслідок чого з урахуванням приписів ст.118 Статуту залізниць України розмір штрафу становить 229040 грн.

Як було зазначено судом, відповідач у відзиві №241 від 28.03.2017р. просив суд зменшити розмір заявленої до стягнення суми штрафу до однієї провізної плати.

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Зі змісту п.3.17.4 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається на відсутність доказів того, що неправильне зазначення відповідачем ваги вантажу спричинило залізниці та іншим учасникам господарських відносин чи загрожувало безпеці руху на залізниці.

За приписами п.6 розяснення №04-5/601 від 29.05.2002р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

З урахуванням вищенаведеного, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що вагони №53188678, №53589628 були навантаженні понад вантажопідйомність, що в свою чергу загрожувало безпеці на залізничному транспорті, враховуючи, що залізницею було відвантажено надлишок вантажу у вагон №67172510 та направлено за досильною накладною №47940465 на станцію призначення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для реалізації права, що передбачено ст.83 Господарського процесуального кодексу України, та зменшення штрафу до однієї провізної плати.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 3435,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Октябрська ЦЗФ», м.Добропілля про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 229040 грн, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» (85043, Донецька обл., м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, буд.1А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, ОСОБА_3, буд.108, ) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 229040 грн, а також судовий збір в сумі 3435,60 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.04.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 10.04.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця