Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "10" квітня 2017 р. Справа № 906/224/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Клименко О.В. (довіреність №16-03/01 від 16.03.17.)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 24996,76 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 24996,76 грн. заборгованості за договором поставки №25/ОД/ЖТ/15 від 28.04.15., з яких: 19443,36 грн. - основний борг, 3888,68 грн. - штраф, 970,24 грн. - пеня, 694,48 грн. - проценти за користування грошовими коштами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Згідно витягу з сайту поштових відправлень, ухвала суду повернулася до відділення поштового зв'язку, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "МД Істейт" (постачальник/позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (покупець/відповідач) укладено Договір поставки № 28/ОД/ЖТ/15 (а.с.9)

Відповідній до п. 1.1 Договору, постачальник (ГОВ "МД Істейт") зобов'язується продати та передати у власність покупця (ФОП ОСОБА_2.) металопрокат (далі по тексту - товар), а покупець зобов'язується оплатити та прийняти товар від постачальника згідно умов даного Договору.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість товару та його ціна передбачаються в Специфікаціях та/або у видаткових накладних.

Згідно пункту 3.1 Договору, товар поставляється партіями па умовах FСА франко-перевізник (склад Постачальника м. Житомир, вул. Металістів, 3) відповідно до міжнародних Правил тлумачення термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року. Товар переходить у власність покупця з моменту виписки постачальником документів на відвантаження.

На виконання умов Договору, 05.01.17, позивач поставив відповідачу металопрокат (лист, кутник, швелер) на загальну суму 21739,13 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН7-000018 на суму 8259.70грн., №РН7-000019 на суму 11191,63 грн., № РН7-000020 на суму 2287.80 грн. (а.с.12-14) та товарно-транспортною накладною №РН 37418 від 05.01.17 (а.с.48), які підписані особисто ОСОБА_2 та скріплені його печаткою.

Згідно пункту 4.4. Договору, розрахунки проводяться на умовах 100 % попередньої оплати вартості кожної партії товару. Покупець здійснює оплату протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення постачальником рахунку-фактури. Оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Днем здійснення оплати вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (або внесення грошових коштів до каси підприємства).

Для оплати товару, 05.01.17, позивач виставив відповідачу рахунки-фактури №СФ7-00032, №СФ7-00033, №СФ7-00034 (а.с.45-47).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

17.02.17 відповідач частково оплатив товар поставлений по накладній № РН7-000020 на суму 2287,80 грн., що підтверджується випискою банку (а.с.15).

Позивач зазначає, що з врахуванням суми передоплати станом на 05.01.17 у розмірі 7.97 грн. та часткової проплати загальна сума заборгованості станом на 06.03.17 склала 19443,36 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 19443,36грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.7.2, п.7.3 договору просить стягнути з відповідача 970,24грн.пені та 3888,68грн. штрафу (а.с.3,4).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.2 договору, у випадку невиконання зобов'язань з оплати товару, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченої суми.

Сума штрафу складає 3888,68 грн. з розрахунку: 19443.36 х 20% .

Згідно п. 7.3 Договору, за несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення виконання зобов'язання, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.

Розрахунок суми пені позивачем здійснено з 06.01.2017 без врахування умов п.4.4 договору, в якому зазначено, що покупець здійснює оплату протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення постачальником рахунку-фактури, які були виставлені 05.01.17.

Таким чином, відповідач мав розрахуватися з позивачем у строк по 07.01.17.

Обрахувавши суму пені самостійно, з врахуванням умов п.4.4 договору та часткових проплат, сума пені за період з 08.01.17 по 06.03.17, становить 903,71грн. та підлягає стягненню.

Крім того, пунктом 7.7 Договору встановлено, що у випадку невиконання зобов'язань у термін, зазначений у п. 4.4 Договору, до правовідносин між Сторонами застосовуються положення законодавства щодо надання кредиту, як відстрочення оплати за Товар та на таку прострочену суму нараховуються проценти в розмірі 20 % річних від дня, коли Товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно статті 694 Цивільного кодексу України, якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статгі 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

При обрахунку суми процентів, позивач невірно визначив період нарахування, а тому обрахувавши суму процентів самостійно, з врахуванням умов п.4.4 договору та часткових проплат, сума процентів за період з 08.01.17 по 06.03.17, становить 645,51грн. та підлягає стягненню.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з'явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 24881,26 грн., з яких: 19443,36грн. боргу, 3888,68грн. штрафу, 903,71грн. пені, 645,51грн. процентів. У стягненні 66,53грн. пені та 48,97грн. процентів слід відмовити за необгрунтованістю.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10014,АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МД ІСТЕЙТ" (69006, м.Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, будинок 6-А; ) - 19443,36 грн. основного боргу, 3888,68 грн. штрафу, 903,71 грн. пені, 645,51 грн. процентів за користування грошовими коштами, 1592,61 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 66,53грн. пені та 48,97грн. процентів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повідом.)