У Х В А Л А

10.04.2017Справа № 910/28919/15

За заявоюПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015
у справі №910/28919/15
за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
до 1) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс»
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів1) Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар», 3) ОСОБА_1
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:
від позивача Карпінський С.В.
від відповідача 1 (заявника)Мостепанюк В.І.
від відповідача 2Дудяк Р.А.
від третіх осібне з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» про визнання недійсними зарахування зустрічних однорідних вимог, здійснене на підставі одностороннього правочину, а саме на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.02.2015 №б/н, а саме вимог АТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк Транс» щодо сплати суми заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 у розмірі 3335458,92 грн, та вимог ТОВ «Танк Транс» до АТ «Дельта Банк» щодо сплати заборгованості за договором банківського вкладу №6754 від 27.03.2014 у розмірі 120139,92 доларів США шляхом зарахування зустрічних вимог.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15 в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 07.06.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15 залишено без змін.

17.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15.

У заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявник просить суд:

- змінити рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15, відмовивши Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» у задоволенні позову із підстав відсутності у останнього будь-яких порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи інтересів;

- зазначити у мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15, що «…у зв'язку із недійсністю нікчемного Договору застави майнових прав від 25.02.2015 за реєстровим №293, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», спірний односторонній правочин ТОВ «Танк Транс» про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.02.2015 б/н жодним чином не порушує прав, свобод чи інтересів позивача, що є єдиною необхідною та достатньою підставою для відмови останньому у задоволенні позову.».

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи №910/28919/15 вказану заяву передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 прийнято до розгляду заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі 910/28919/15 та призначено розгляд заяви на 14.03.2017.

14.03.2017 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про зупинення провадження з розгляду заяви до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги АТ «Ощадбанк» у справі №910/10917/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним договору застави майнових прав від 25.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 продовжено строк розгляду заяви на 15 днів, розгляд заяви відкладено на 30.03.2017.

30.03.2017 до початку судового засідання через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшла заява про зупинення провадження з розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами до набрання законної сили судового рішення у справі №910/10917/16.

В судовому засіданні 30.03.2017 оголошено перерву до 10.04.2017.

Представник відповідача 1 (заявника) в судове засідання з'явився, заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримав, а також підтримав подану 30.03.2017 заяву про зупинення провадження у справі.

У задоволенні заяв Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення провадження з розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами судом відмовлено.

Позивач та відповідач 2 проти задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заперечують, вказуючи на те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як зазначено в п.п. 2, 3, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» №17 від 26.12.2011 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Предметом спору у справі №910/28919/15 є наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, здійсненого на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс» про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.02.2015 №б/н, а саме: вимог АТ «Дельта Банк» до ТОВ «Танк Транс» щодо сплати суми заборгованості за договором кредитної лінії №ВКЛ-2005880/11 від 29.05.2014 у розмірі 3335458,92 грн, та вимог ТОВ «Танк Транс» до АТ «Дельта Банк» щодо сплати заборгованості за Договором банківського вкладу №6754 від 27.03.2014 у розмірі 120139,92 дол. США (3335458,92 грн по курсу НБУ станом на 27.02.2015).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував, що такий правочин суперечить приписам ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, а тому є недійсним. При цьому, позивач стверджував про порушення спірним правочином своїх прав та охоронюваних законом інтересів як заставодержателя за договором застави майнових прав від 25.02.2015, реєстровий номер 293, укладеним між позивачем та відповідачем 1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у даній справі, суд виходив з того, що позивачем не доведено та не надано доказів наявності фактичних обставин, які б свідчили про недодержання вимог, встановлених ст. 203 та ст. 601 Цивільного кодексу України, в момент вчинення спірного одностороннього правочину (заяви про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних вимог від 27.02.2015).

При цьому, у тексті рішення зазначено, що судом не приймаються до уваги твердження відповідача 1 та третьої особи 1 щодо відсутності у позивача права на позов, у зв'язку з нікчемністю, в силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», договору застави майнових прав від 25.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 293, договору застави майнових прав від 25.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровим № 294, іпотечного договору від 29.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим A.B. за реєстровим № 1871, договору щодо звернення стягнення № 1/ЦП/ЗС від 26.02.2015 та договору застави цінних паперів № 1/ЦП від 26.02.2015, оскільки дійсність вказаних правочинів не є предметом розгляду у даній справі.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами заявник зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/10917/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017, було встановлено факт нікчемності договору застави майнових прав від 25.02.2015 за реєстровим №293, укладеного між відповідачем 1 та позивачем, і визнано його недійсним.

Відтак, за твердженням заявника, прийняття рішення у справі №910/10917/16 про встановлення факту недійсності нікчемного договору застави від 25.02.2015, виключає будь-яке порушення оспорюваним одностороннім правочином прав, свобод чи інтересів ПАТ «Ощадбанк» та становить єдину самостійну та достатню підставу для відмови останньому у задоволенні позову у справі №910/28919/15.

Отже, як на нововиявлену обставину, заявник посилається на матеріально-правовий факт недійсності (нікчемності) договору застави майнових прав від 25.02.2015 за реєстровим номером 293, у зв'язку з чим вважає, що у позові має бути відмовлено саме із підстав відсутності у позивача будь-яких порушених, невизнаних або оспорених прав, свобод чи інтересів.

Однак, суд відзначає, що однією із обов'язкових ознак існування нововиявлених обставин є істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення (п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011).

За результатами розгляду даної справи, судом було відмовлено у позові саме з підстав недоведеності існування обставин, з якими закон пов'язує можливість визнання спірного правочину недійсним. Сам по собі факт нікчемності договору застави майнових прав від 25.02.2015 в даному випадку не спростовує обставин, які було покладено в основу судового рішення, а саме: недоведеності факту суперечності спірного одностороннього правочину положенням ст. 203 та ст. 601 Цивільного кодексу України. Відтак, врахування судом обставин щодо недійсності договору застави майнових прав від 25.02.2015 в будь якому випадку не мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Таким чином, наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що заявником належними та допустимими доказами не доведено існування обставин, які в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15 задоволенню не підлягає.

При цьому, судом враховано, що постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2017 справу №910/10917/16, в рамках якої розглядалися вимоги про визнання недійсним договору застави майнових прав від 25.02.2015, направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В той же час, оскільки сам по собі матеріально-правовий факт недійсності договору застави майнових прав від 25.02.2015 не належить до обставин, які можуть бути підставою для перегляду рішення суду у даній справі за нововиявленими обставинами, підстави для зупинення провадження з розгляду заяви до остаточного вирішення справи №910/10917/16, відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2015 у справі №910/28919/15 - без змін.

Суддя Ю.М. Смирнова