ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.03.2017р. Справа № 905/245/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніна Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства «Енергоринок»

до відповідачів: 1.Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол»

2. Дочірнього підприємства «Хімік» Публічного акціонерного товариства

«Азот»

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 21.12.2016р. № 01/44-948Д

від відповідачів (1,2): не зявилися

Суть спору: ДП «Енергоринок» звернулося до ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» з позовом, в якому просить господарський суд Донецької області визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16, укладений між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що, по перше, укладення договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. суперечить умовам п. 8.7. договору купівлі-продажу електричної енергії від 24.06.2004р. № 2173/01, укладеного між позивачем та відповідачем-1 щодо неможливості передання третій стороні без письмової згоди іншої сторони прав та обовязків за цим договором; по друге, здійснене між відповідачем 1 та відповідачем 2 відступлення права вимоги не відповідає вимогам ст. 15-1 ЗУ «Про електроенергетику», ст.ст. 514, 515 ЦК України та змісту цього зобовязання (порядку його виконання), з огляду на неможливість виконати його інакше, як шляхом перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання позивача на рахунок відповідача 1.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.01.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/245/17 та розгляд справи призначений на 15.02.2017р.

14.02.2017р. за вх. № 4432/17 господарський суд одержав від відповідача 1 відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору з посиланням на те, що договір про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 укладений між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» помилково та всупереч п. 8.7. договору № 2173/01 від 24.06.2004р., а тому між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» укладена угода № 1 від 09.01.217р. про розірвання договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16. Також відповідач-1 посилається на те, що повідомлення про розірвання договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 надіслано відповідачем 1 позивачу тільки 26.01.2017р., оскільки місцезнаходженням відповідача 1 є м. Горлівка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та відсутній поштовий зв'язок.

В додаток до відзиву надано належним чином засвідчені копії угоди № 1 про розірвання угоди про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р., листа ПАТ «Концерн Стирол» № 190-1/01-17 від 09.01.2017р. з доказами його відправлення позивачу (опис вкладення у цінний лист від 26.01.2017р. та фіскальний чек від 26.01.2017р.), довіреності № 95/12-16 від 03.01.2017р.

14.02.2017р. за вх. № 4430/17 господарський суд одержав від відповідача 2 відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору з посиланням на те, що договір про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 укладений між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» помилково та всупереч п. 8.7. договору № 2173/01 від 24.06.2004р., а тому між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» укладена угода № 1 від 09.01.217р. про розірвання договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16. Також відповідач-1 посилається на те, що повідомлення про розірвання договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 надіслано відповідачем 1 позивачу тільки 26.01.2017р., оскільки місцезнаходженням відповідача 1 є м. Горлівка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та відсутній поштовий зв'язок.

В додаток до відзиву надано належним чином засвідчені копії угоди № 1 про розірвання угоди про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р., листа ПАТ «Концерн Стирол» № 190-1/01-17 від 09.01.2017р. з доказами його відправлення позивачу (опис вкладення у цінний лист від 26.01.2017р. та фіскальний чек від 26.01.2017р.), довіреності № 3 від 09.02.2017р.

15.02.2017р. за вх. № 4626/17 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення до матеріалів справи листа ПАТ «Концерн Стирол» № 190-1/01-17 від 09.01.2017р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 15.02.2017р. оголошено перерву до 28.02.2017р.

28.02.2017р. за вх. № 5912/17 господарський суд одержав клопотання позивача про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в якому останній просить суд припинити провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору, покласти на відповідачів відшкодування на користь позивача судового збору в сумі 1 600 грн., сплаченого за подання позовної заяви з посиланням на те, що повідомлення про відступлення права вимоги грошових коштів згідно з договором від 24.06.2004р. № 2173/01 надійшло на адресу позивача 23.12.2016р., що стало підставою для звернення 13.01.2017р. до суду з даним позовом. Також позивач зазначає, що 09.02.2016р. на адресу позивача надійшло повідомлення відповідача 1 від 09.01.2017р. № 190-1/01-17 про укладення угоди від 09.01.2017р. № 1 про розірвання договору про відступлення права вимоги. Таким чином, про укладення угоди про розірвання спірного договору позивач дізнався лише з моменту отримання від відповідача-1 вказаного повідомлення, та, відповідно, після порушення провадження у даній справі. Поряд з цим, позивач посилається на те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій сторони, а тому відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору мають нести відповідачі.

В додаток до клопотання надано розшифровку штрихкодового ідентифікатора № 699, роздрукована з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта», належним чином засвідчені копії поштового конверта штрихкодовий ідентифікатор № 699, листа ПАТ «Концерн Стирол» № 190-1/01-17 від 09.01.2017р., угоду № 1 про розірвання угоди про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р., розшифровку штрихкодового ідентифікатора №41, належним чином засвідчену копію поштового конверта штрихкодовий ідентифікатор № 41, докази відправлення відповідачу 2 клопотання про припинення провадження у справі (фіскальний чек № 8637 від 22.02.2017р., опис вкладення у цінний лист від 22.02.2017р.), розпорядження КМУ від 12.03.2014р. № 154-р «Про призначення ОСОБА_2 директором ДП «Енергоринок», належним чином засвідчену копію наказу ДП «Енергоринок» від 20.03.2014р. № 30-к «Про виконання обовязків».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.02.2017р. розгляд справи відкладений на 20.03.2017р.

17.03.2017р. за вх. № 04-21/922 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшли додаткові пояснення відповідача-1, в яких останній просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору та відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо покладення на відповідачів відшкодування судового збору в сумі 1 600 грн. з посиланням на те, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом і на теперішній час договір про відступлення права вимоги розірвано шляхом укладення угоди від 09.01.2017р. № 1, а також на те, що місцезнаходженням відповідача 1 є м. Горлівка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та відсутній поштовий зв'язок, а тому відповідач - 1 мав можливість направити на адресу позивача повідомлення про розірвання спірного договору тільки 26.01.2017р. Водночас, відповідач 1 зазначає, що в даному випадку має значення не момент отримання позивачем вказаного повідомлення, а момент розірвання договору про відступлення права вимоги, а тому, враховуючи те, що останній є розірваним з 09.01.2017р., на момент звернення позивача до суду з даним позовом не існувало порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, позивач навіть не намагався врегулювати спірне питання перед поданням позовної заяви та звернутися з листом до одного з відповідачів, в результаті чого позивач міг би дізнатися, що предмету спору вже не існує і спірний договір є розірваним. Також відповідач 1 посилається на те, що в разі задоволення клопотання сторін про припинення провадження у справі, відповідно до п. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» позивач має право на повернення судового збору з державного бюджету України.

17.03.2017р. за вх. 04-21/923 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшли додаткові пояснення відповідача-2, в яких останній просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору та відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо покладення на відповідачів відшкодування судового збору в сумі 1 600 грн. з посиланням на те, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом і на теперішній час договір про відступлення права вимоги розірвано шляхом укладення угоди від 09.01.2017р. № 1, а також на те, що місцезнаходженням відповідача 1 є м. Горлівка Донецької області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та відсутній поштовий зв'язок, а тому відповідач - 1 мав можливість направити на адресу позивача повідомлення про розірвання спірного договору тільки 26.01.2017р. Водночас, відповідач 1 зазначає, що в даному випадку має значення не момент отримання позивачем вказаного повідомлення, а момент розірвання договору про відступлення права вимоги, а тому, враховуючи те, що останній є розірваним з 09.01.2017р., на момент звернення позивача до суду з даним позовом не існувало порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, позивач навіть не намагався врегулювати спірне питання перед поданням позовної заяви та звернутися з листом до одного з відповідачів, в результаті чого позивач міг би дізнатися, що предмету спору вже не існує і спірний договір є розірваним. Також відповідач 2 посилається на те, що в разі задоволення клопотання сторін про припинення провадження у справі, відповідно до п. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» позивач має право на повернення судового збору з державного бюджету України.

Представник позивача у судовому засіданні 20.03.2017р. просив суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та покласти судові витрати на відповідачів.

Представник відповідача 1 у судове засідання 20.03.2017р. не зявився, але 20.03.2017р. за вх. № 04-21/936 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшло клопотання відповідача - 1 про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з неможливістю зявитися у судове засідання 20.03.2017р. з огляду на службову зайнятість та скрутне матеріальне становище, яким обумовлено неможливість здійснення додаткових витрат на відрядження свого представника. Також відповідач-1 зазначає, що останній підтримує вимоги, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях до відзиву на позов.

Представник відповідача - 2 у судове засідання 20.03.2017р. не зявився. Водночас, про час та місце судового засідання відповідач-2 повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 61 0).

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

24.06.2004р. між ДП «Енергоринок» (ДПЕ, позивач) та ВАТ «Концерн Стирол» (постачальник, відповідача 1) укладений договір № 2173/01, згідно з яким ДПЕ зобовязується продавати, а постачальник зобовязується купувати електричну енергію відповідно до умов цього договору (п. 1.1. договору).

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 664431, довідки з ЄДРПОУ АБ № 375226 від 27.01.2011р., витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменування постачальника змінено з ВАТ «Концерн Стирол» на ПАТ «Концерн Стирол».

У розділі 4 договору визначений порядок розрахунків, а саме: постачальник здійснює оплату вартості купленої електроенергії шляхом перерахування ДПЕ суми, визначеної відповідно до п. 4.3. цього договору, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. При здійсненні платежів постачальник повинен вказувати у платіжному дорученні призначення платежу, в якому обовязково зазначається відповідний договір, за яким здійснюється купівля продаж електроенергії. Постачальник здійснює платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання відповідно до одного з наступних порядків: оплата у місяці, що передує розрахунковому; оплата у розрахунковому місяці; оплата за графіком у розрахунковому місяці. У разі надходження коштів в рахунок оплати за електричну енергію, куплену постачальником в розрахунковому місяці, понад очікувану її вартість, зазначені кошти зараховуються як авансовий платіж на наступний розрахунковий період, або за зверненням постачальника перераховуються на його поточний рахунок. (п.п. 4.4., 4.7. договору).

Відповідно до умов п. 8.7. договору права та обовязки, що виникають за цим договором у однієї із сторін не можуть бути передані третій стороні.

Договір вступає в силу з 01.07.2004р. та діє до 31.12.2004р. Договір може бути розірвано в разі письмового повідомлення про це однією стороною договору іншої сторони за місяць до дати розірвання цього договору. В цьому випадку дія договору в частині поставки електричної енергії припиняється, а в частині розрахунків дія договору припиняється після повного виконання сторонами своїх зобовязань. (п. 8.5. договору).

Додатковою угодою № 12439/01 від 17.06.2016р., яка укладена між ДП «Енергоринок» та ПАТ «Концерн Стирол», термін дії договору продовжений до 31.12.2016р.

Додатковою угодою № 13031/01 від 30.12.2016р., яка укладена між ДП «Енергоринок» та ПАТ «Концерн Стирол», термін дії договору продовжений до 30.06.2017р.

Згідно з актом звірки ДП «Енергоринок» з ПАТ «Концерн Стирол» за продану з ОРЕ електроенергію № 07/51-4-10877 від 03.11.2016р., станом на 01.10.2016р. заборгованість позивача перед відповідачем 1 складає 602 422,15 грн.

Згідно усних пояснень представників сторін, вказана заборгованість утворилася внаслідок здійсненої відповідачем-1 переплати за електричну енергію за договором № 2173/01 від 24.06.2004р.

Поряд з цим судом встановлено, що 06.12.2016р. між ПАТ «Концерн Стирол» (первісний кредитор (цедент), відповідач -1) та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» (новий кредитор, (цесіонарій) відповідач 2) укладена угода про відступлення вимоги (цесія) № УТ-06/12/16, згідно з якою первісний кредитор (цедент) відступає, а новий кредитор (цесіонарій) приймає у повному обсязі права вимоги основного боргу по договору № 2173/01 від 24.06.2004р., укладеному між первісним кредитором (цедентом) та ДП «Енергоринок» (), який надалі іменується «боржник». Згода боржника на відступлення вказаних вимог кредитором новому кредитору не вимагається. (п.1.1. угоди).

Загальна сума відступленої згідно з п. 1.1. даної угоди вимоги до боржника складає 602 422,15 грн. за послуги з продажу електричної енергії. (п. 1.2. угоди).

Зобовязання з повідомлення боржника про перехід вимоги, що відбувся, несе первісний кредитор (цедент). (п. 2.2. угоди).

Вимога переходить від первісного кредитора (цедента) до нового кредитора (цесіонарія) в момент укладення даної угоди (п. 6.2. угоди).

Угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами. Всі зміни та доповнення до угоди дійсні, якщо здійснені у письмовій формі та підписані обома сторонами. Відповідні зміни та доповнення є невідємною частиною угоди. (п. 6.2. угоди).

Повідомлення про відступлення права вимоги № 177/12-16 від 16.12.2016р. відповідач 1 направив позивачу 21.12.2016р., що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» штрихкодовий ідентифікатор № 699. За змістом вказаного повідомлення, позивача повідомлено про те, що право вимоги грошових коштів по договору № 2173/01 від 24.06.2004р. в розмірі 602 422,15 грн. відступлено по договору про відступлення права вимоги № УТ-06/12/16 від 06.12.2016р. новому кредитору ДП «Хімік» ПАТ «Азот», а також про необхідність проведення розрахунків по заборгованості в сумі 602 422,15 грн., яка склалася станом на 01.10.2016р. та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 03.11.2016р., з новим кредитором - ДП «Хімік» ПАТ «Азот».

Вказане повідомлення одержане позивачем 23.12.2016р. за вх. № 12452, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні та вбачається з роздруківки з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» штрихкодовий ідентифікатор № 699.

09.01.2017р. між ПАТ «Концерн Стирол» (первісний кредитор (цедент), відповідач -1) та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» (новий кредитор, (цесіонарій) відповідач 2) укладена угода № 1 про розірвання угоди про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016р. від 06.12.2016р.

Згідно з умовами п. 1.1. угоди первісний кредитор (цедент) та новий кредитор (цесіонарій) розривають угоду про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016р. від 06.12.2016р. щодо вимоги основного боргу по договору № 2173/01 від 24.06.2004р., укладеного між первісним кредитором (цедентом) та ДП «Енергоринок», який надалі іменується «боржник».

Сума відступленого права вимоги, що повертається, складає 602 422,15 грн. за послуги з продажу електричної енергії. (п. 1.2. угоди).

Згідно з умовами п. 1.3. угоди зобовязання сторін за угодою про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р. припиняються з моменту підписання сторонами даної угоди про розірвання.

Первісний кредитор (цедент) зобовязується в 7-ми денний строк після підписання даної угоди повідомити боржника про розірвання про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р. (п. 2.2. угоди).

Ця угода вступає в силу з дня її підписання первісним кредитором (цедентом) та новим кредитором (цесіонарієм) та діє до повного виконання взаємних зобовязань. (п. 4.1. угоди).

Лист про розірвання угоди про відступлення права вимоги № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р. разом з відповідною угодою № 1 від 09.01.2017р. про розірвання угоди про відступлення права вимоги (цесії) № УТ-06/12/2016 від 06.12.2016р. відповідач 1 направив позивачу 26.01.2017р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.01.2017р. та фіскальним чеком від 26.01.2017р.

Вказаний лист позивач одержав 09.02.2017р. за вх. № 1430, про що свідчить відповідна відмітка на листі.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір.

В силу вимог ч. ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобовязання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, розірвання договору тягне за собою припинення прав та обовязків в силу того, що скасовується підстава їх виникнення, ліквідуються правовідносини та перестає існувати сама угода.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16, укладеного між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік».

Як вище встановлено судом, вказану угоду про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 розірвано 09.01.2017р., про що між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» укладена угода № 1 від 09.01.2017р.

Відповідно до розяснень, викладених у 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Отже, з огляду на те, що з моменту розірвання угоди про відступлення права вимоги правовідносини сторін за цією угодою припинилися (скасована підстава їх виникнення), а також враховуючи те, що спірна угода про відступлення права вимоги розірвана 09.01.2017р., тобто до моменту звернення позивача до суду з даним позовом 13.01.2017р. (дата штампу органу звязку на поштовому конверті), що, в свою чергу, свідчить про те, що предмет спору був відсутній до порушення провадження у справі, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ДП «Енергоринок».

Враховуючи наведене, клопотання сторін про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч.1 ст.80 ГПК України відхилені господарським судом.

Щодо розподілу судових витрат у даній справі суд виходить з наступного.

У ч. 2 ст. 49 ГПК України встановлено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

У 4.7. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У відзиві на позов за вх. № 4432/17 від 14.02.2017р. відповідач-1 посилається на те, що договір про відступлення права вимоги від 06.12.2016р. № УТ-06/12/16 укладений між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» помилково та всупереч п. 8.7. договору № 2173/01 від 24.06.2004р., а тому між ПАТ «Концерн Стирол» та ДП «Хімік» ПАТ «Азот» укладена угода про розірвання договору про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов п. 2.2. угоди про розірвання угоди про відступлення права вимоги, на відповідача 1 покладений обовязок щодо повідомлення позивача про розірвання угоди про відступлення права вимоги в 7-ми денний строк після підписання даної угоди. Тобто, таке повідомлення мало бути здійснено не пізніше 16.01.2017р. Наразі, матеріали справи свідчать, що відповідач-1 направив позивачу лист про розірвання угоди про відступлення права вимоги лише 26.01.2017р.

Отже, з наведеного вбачається, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій саме відповідача 1 (помилкове укладення угоди про відступлення права, що суперечить п. 8.7. договору № 2173/01 від 24.06.2004р. та несвоєчасне повідомлення позивача про її розірвання), а тому господарський суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача 1.

Посилання відповідачів на неможливість своєчасного повідомлення позивача про розірвання угоди про відступлення права вимоги не приймаються господарським судом до уваги з огляду на те, що відповідач 1 був обізнаний про наявність обовязку вчасного повідомлення позивача, та мав вжити всіх необхідних заходів для належного його виконання та запобігання можливих негативних наслідків. При цьому, відповідачами не надано до суду жодних доказів, що підтверджують неможливість направлення позивачу листа про розірвання угоди про відступлення права вимоги в строк до 16.01.2017р. (доказів про те, що орган звязку не працював у період з 09.01.2017р. по 16.01.2017р., доказів неприйняття органом звязку до пересилання вказаного листа у період з 09.01.2017р. по 16.01.2017р., а також доказів повідомлення позивача іншим шляхом, а саме, засобами телефонного звязку, курєрською службою, тощо), в той час коли така можливість у відповідача-1 зявилася 26.01.2017р.

Посилання відповідачів на те, що позивач не намагався врегулювати спірне питання перед поданням позовної заяви шляхом звернення до відповідачів з листом, господарським судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що таке звернення є правом позивача, а не його зобовязанням, яке останній здійснює на власний розсуд.

Вимога позивача щодо покладення витрат по сплаті судового збору також і на відповідача-2 відхилена господарським судом з огляду на те, що господарський суд дійшов висновку спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача 1.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Енергоринок».

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Концерн Стирол» (84610, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Горлівської дивізії,10, ) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032,м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 27 березня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва