ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2017 р.Справа № 916/148/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 28.12.2016р.

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 38728457)

до відповідача: Приватного підприємства «ОЛІМП-ОХОРОНА» (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 17, )

про: стягнення 718985,70 грн., -

Суть спору: Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства «ОЛІМП-ОХОРОНА» про стягнення 325612,60 грн., з яких: 319373,87 грн. боргу, 5634,98 грн. пені та 603,75 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про співпрацю КД-17884 від 27.12.2012р. в частині повної та своєчасної сплати платежів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2017р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 15.02.2017р. о 14:30; витребувано додаткові документи.

Судове засідання 15.02.2017р. не відбулось у звязку з перебуванням судді Бездолі Ю.С. на лікарняному.

22.02.2017р. за вх.№2-1074/17 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка за свою правовою суттю є заявою про збільшення позовних вимог, прийнята судом до розгляду та відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 718985,70 грн., з яких: 703609,53 грн. боргу, 13888,15 грн. пені та 1488,02 грн. 3% річних, а також додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2017р. розгляд справи призначено на 20.03.017р. об 11:00; витребувано додаткові документи.

20.03.2017р. за вх.№2-1542/17 до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів у звязку зі складністю справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2017р. задоволено клопотання позивача і продовжено строк розгляду справи №916/148/17 до 04.04.2017р.; розгляд справи відкладено на 03.04.2017р. об 11:00; витребувано додаткові документи.

03.04.2017р. за вх.№7764/17 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень від 24.01.2017р., від 06.03.2017р., та від 22.03.2017р., які повернулись до суду з довідками пошти «фірма не зареєстрована».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (з наступними змінами та доповненнями).

За таких обставин відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю належним чином повідомленого відповідача в порядку ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

27.12.2012р. між Державним підприємством «Одеський морський торговий порт» (Порт, позивач) та Приватним підприємством «ОЛІМП-ОХОРОНА» (Підприємство, відповідач) укладений договір про співпрацю №КД-17884, предметом якого є співпраця у сфері надання послуг конвенційним судам у виконанні ними вимог морської безпеки при взаємодії з конвенційним портовим засобом.

Відповідно до п.2.1.1 договору Порт зобовязується забезпечити Підприємству методологічну та практичну допомогу в інтегруванні в постійно діючу в порту систему заходів морської безпеки (ПДС МБ) в рамках реалізації вимог Положення про ПДС МБ в ДП «ОМТП», затвердженого розпорядженням керівника ДП «ОМТП» №102 від 10.09.2012р.

Згідно з п.2.2.1, 2.2.10 договору Підприємство зобовязується: здійснювати послуги конвенційним судам по виконанню ними вимог Міжнародного Кодексу з охорони судів та портових засобів у відповідності до діючих в ДП «ОМТП» стандартів з морської безпеки; щомісяця, не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяцем, надавати Порту документи відповідно до п.3.3 даного договору.

Пунктами 3.1-3.3 договору передбачено, що Підприємство перераховує на розрахунковий рахунок Порту щомісячно 41% від загальної суми, отриманої за фактично надані послуги конвенційним судам (з врахуванням ПДВ). Перерахування належних Порту платежів здійснюється Підприємством щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем. ПДВ нараховується згідно діючого законодавства. Підприємство щомісяця надає Порту звітність про фактично надані послуги конвенційним судам та довідку про отримані доходи за дані послуги.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобовязань за даним договором у відповідності до діючого законодавства. За порушення строку оплати платежів, передбачених договором, Підприємство сплачує Порту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення від суми простроченого платежу.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2013р.

Додатковою угодою №КД-17884/2 від 13.06.2013р. до договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. сторони дійшли згоди про зміну назви позивача в преамбулі договору на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту), а також зміну за текстом договору слова «Порт» на «Адміністрація».

Додатковою угодою №КД-17884/3 від 05.12.2013р. до договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. сторони дійшли згоди про зміну п.7.1 договору, виклавши його у наступній редакції: « 7.1. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014р.».

Додатковою угодою №КД-17884/5 від 11.12.2014р. до договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. сторони дійшли згоди про зміну:

- п.3.2 договору, виклавши його у наступній редакції: « 3.2. Перерахування належних Порту платежів здійснюється Підприємством щомісяця до 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем. ПДВ нараховується згідно діючого законодавства»;

- п.7.1 договору, виклавши його у наступній редакції: « 7.1. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015р.».

Додатковою угодою №КД-17884/6 від 24.12.2015р. до договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. сторони дійшли згоди про зміну п.7.1 договору, виклавши його у наступній редакції: « 7.1. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016р.».

Додатковою угодою №КД-17884/7 від 06.04.2016р. до договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. сторони дійшли згоди про зміну п.2.1.1 договору, виклавши його у наступній редакції: Порт зобовязується забезпечити Підприємству методологічну і практичну допомогу в інтегруванні в постійно діючу систему заходів морської безпеки (ПДС МБ) в рамках реалізації вимог Положення про постійно діючу систему заходів з морської безпеки, яке затверджено наказом начальника адміністрації Одеського морського порту №403 від 31.03.2014р.

На виконання умов договору сторонами підписаний акти виконаних робіт: від 30.11.2016р. на суму 319373,87 грн. та від 31.12.2016р. на суму 384235,66 грн.

Платежі за актами відповідачем у встановлений договором строк не сплачені.

Іншого відповідачем не доведено.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. в частині повної та своєчасної сплати платежів стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р. в частині повної та своєчасної сплати платежів, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем за листопад та грудень 2016р. у розмірі 703609,53 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 13888,15 грн. пені та 1488,02 грн. 3% річних, господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені передбачена п.4.2 договору про співпрацю №КД-17884 від 27.12.2012р.

Господарський суд не може в повному обсязі прийняти до уваги виконані позивачем розрахунки пені та 3% річних, оскільки останні виконані позивачем частково неправильно, а саме: позивачем при розрахунку пені та 3% річних не враховано кількість днів у високосному році.

З огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має зясовувати обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобовязати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобовязати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

Така ж правова позиція викладена і у п.1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» (з наступними змінами і доповненнями).

Господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, виконано розрахунки 3% річних та пені та визначено, що 3% річних за загальний період з 21.12.2016р. по 17.02.2017р. склали 1487,23 грн., які підлягають стягненню з відповідача, пеня за загальний період з 21.12.2016р. по 17.02.2017р. склала 13880,79 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) підлягають частковому задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на обох сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ОЛІМП-ОХОРОНА» 65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 17, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14, ) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, пл. Митна, буд. 1, код ЄДРПОУ ВП 38728457) 703609 (сімсот три тисячі шістсот девять) грн. 53 коп. боргу, 13880 (тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 79 коп. пені, 1487 (одну тисячу чотириста вісімдесят сім) грн. 23 коп. 3% річних та 10784 (десять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 66 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 06 квітня 2017р.

Суддя Ю.С. Бездоля