ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 Справа №917/32/17

за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, 37500, Полтавська область, м. Лубни, вул. Старо-Троїцька, 13 в інтересах держави в особі Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, 37562, Полтавська область, Лубенський район, с.Новооріхівка, вул. Котовського, 3

до Дочірнього підприємства "Нафком-Агро", юр. адреса: 0133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 15; факт. адреса: 01133, м. Київ, провулок Польовий, 9

про стягнення 3 885 702,55грн збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - голова сільської ради

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 3 від 02.12.2015

від прокуратури: ОСОБА_3 посвідчення № 036062 від 16.10.2015

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено дату виготовлення повного тексту рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна заява першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області про стягнення 3 885 702,55грн збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач є власником нерухомого майна в с. Новооріхівка, Лубенського району, Полтавської області однак користується земельною ділянкою загальною площею 21,2250 га за відсутності правовстановлюючих документів в порушення вимог статей 125, 126 ЗК України, вказане стало підставою нарахування відповідачу збитків у вигляді неодержаного доходу за користування з 03.03.2014р. по 30.04.2016р. у розмірі 3 885 702,55 грн.

Прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, з підстав викладених у позовній заяві та просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві (вхід.№1908 від 09.02.2017р.) та письмових поясненнях (вхід. №4311 від 30.03.2017р.), посилаючись на відсутність підстав для відшкодування збитків.

Зокрема зазначає, що ДП "Нафком-Агро" відсутній обов'язок щодо здійснення орендної плати, оскільки відповідного договору про оренду земельної ділянки не було укладено. Отже, за твердженням відповідача єдиною законною підставою для сплати орендної плати у відповідності до ЗУ "Про оренду землі", яка кореспондується з п. 288.1 ст. 288 ПК України, є наявність такої умови, як укладений і зареєстрований у встановленому законом порядку договір оренди, а землекористувачі, з якими не укладено договір оренди, сплачують земельний податок на підставі положень Податкового кодексу України.

Крім того, за твердженням відповідача, ДП "Нафком-Агро" є сільськогосподарським підприємством, а тому орендована земельна ділянка повинна відноситись до земель сільськогосподарського призначення з пільговою відсотковою ставкою орендної плати.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до договорів купівлі-продажу BMP №№ 123536, 51 від 15.03.10 ДП "Нафком-агро" придбано належні ВАТ "Цукор-Інвест" на праві власності, об'єкти нерухомості (арк.с.20-25).

Згідно договору купівлі-продажу № 123536 від 15.03.10 (арк.с.24-25) ДП "Нафком-агро" набуло у власність об"єкти незавершеного будівництва цукрового заводу, що розташований за адресою: вул. Поштова, 11, с. Новооріхівка, Лубенський район, Полтавська область.

Відповідно до п.п. 1.8. вказаного Договору, об"єкти незавершеного будівництва знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :01:002:0215.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України зазначено, що використання землі в Україні є платним. Об"єктом плати за землю є земельна ділянка.

Частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України визначено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці за цільовим призначенням - землі промислового використання територіальної громади Новооріхівської сільської ради Лубенського району загальною площею 38,0186 га, в т.ч. 21,2250 га, які є предметом даного спору.

Тобто до відповідача разом з правом власності на нерухоме майно перейшло право на оренду земельної ділянки площею 21,2250 га, яке відповідач повинен був реалізувати шляхом укладення договору оренди землі, як передбачено статтею 124 Земельного кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом (ст. 122 Земельного кодексу України).

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди ) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Аналогічні положення містяться також в ст.93 Земельного кодексу України та ст. 792 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 26.03.10р. ДП "Нафком-агро" листом (вих. №19; арк.с.32) звернулося до Новооріхівської сільської ради Лубенського району з проханням надати в оренду земельну ділянку в межах населеного пункту с.Новооріхівка, на якій розташовані об'єкти та допоміжні споруди по обслуговуванню цукрового заводу.

В подальшому рішенням 35 сесії 5-го скликання Новооріхівської сільської ради Лубенського району від 30.03.10 (арк.с.31) вирішено надати в оренду ДП "Нафком-агро" земельну ділянку загальною площею 38,0186 га (в т.ч. 21,2250 га, які є предметом даного спору) для промислового використання терміном на 25 років та встановлено орендну плату в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земель.

Новооріхівською сільською радою листом вих. №02-19/192 від 08.06.10 направлено для розгляду та підписання проект тимчасового договору оренди вказаної земельної ділянки (арк. с. 159).

Листом від 16.06.2010р. ДП "Нафком-агро" (відповідачем по справі) прохав Новооріхівської сільської ради знизити відсоток орендної плати за землю до 3%.

За результатами розгляду вказаного звернення рішенням 39-й сесії 5-го скликання Новооріхівської сільської ради Лубенського району від 23.06.10 (арк.с.34) внесено зміни до п. 2 рішення З 5-ї сесії 5-го скликання від 30.03.2010 року та встановлено розмір орендної плати до 31.12.2010р. за використання земельної ділянки промислового призначення в межах населеного пункту с. Новооріхівка в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земель.

Рішенням 38-ї сесії 5-го скликання Новооріхівської сільської ради від 23.06.10р. (арк.с.33) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку промисловості ДП "Нафком-агро" площею 21,2250га на території с.Новооріхівка та зобов'язано відповідача зареєструвати договір оренди землі у встановленому порядку.

Однак, між ДП "Нафком-агро" та Новооріхівською сільською радою договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою не укладено, його державна реєстрація не проведена.

В подальшому 27.07.14р. Новооріхівською сільською радою прийнято рішення про встановлення розміру орендної плати в розмірі 10 % нормативної грошової оцінки земель.

За твердженням позивача, технічна документація на вказану земельну ділянку виготовлена, підписана представниками сільської ради та на даний час знаходиться у відповідача, земельна ділянка в Управлінні Держгеокадастру у Лубенському районі не зареєстрована, але має кадастровий номер :01:002:0215.

Рішенням виконавчого комітету Новооріхівської сільської ради від 16.03.16р. (арк.с.42) було вирішено створити робочу комісію по нарахуванню суми збитків нанесених сільському бюджету Новооріхівської сільської ради ДП "Нафком-агро" внаслідок порушення земельного законодавства.

21.04.2016р. комісія обстежила спірну земельну ділянку та встановила, що на ній знаходяться об"єкти нерухомого майна, які є власністю відповідача. За таких обставин комісія прийшла до висновку про фактичне використання відповідачем спірної земельної ділянки без належного оформлення (арк.с.156). Для проведення обстеження земельної ділянки було запрошено і відповідача (докази направлення в матеріалах справи арк.152), однак відповідач не з'явився.

Розмір збитків визначений відповідним актом комісії по визначенню збитків завданих територіальній громаді Новооріхівської сільської ради ДП "Нафком-агро" від 17.05.2016р. та затверджений рішенням виконавчого комітету Новооріхівської сільської ради від 27.05.2016 року №17.

Внаслідок порушення Відповідачем земельного законодавства, його бездіяльності відповідно до акту комісії по визначенню збитків територіальній громаді Новооріхівської сільської ради від 17.05.2016р., сума збитків за період з 01.08.2013р. по 30.04.2016р. складає 4 033 167,23 грн.

31.05.2016р. Новооріхівською сільською радою відповідачу було направлено Повідомлення разом з Актом про визначення збитків за користування від 17.05.2016р., рішенням виконавчого комітету Новооріхівської сільської ради від 27.05.2016 року №17 (арк.с. 44; докази направлення арк.с. 46).

Позивач зазначає, що розмір заподіяних збитків визначено із застосуванням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93р. №284, як неотримані доходи у вигляді орендної плати.

Відповідно до наданого розрахунку (арк.с.11-14) сума збитків, які позивач просить стягнути з відповідача за користування земельною ділянкою 21,2250га без правовстановлюючих документів, складає 3 885 702,55грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Статтею 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ст. ст. 152, 156 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії (бездіяльність) щодо відповідних земельних ділянок за процедурою, визначеною Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМ України від 19.04.1993р. №284.

Відповідно до п. 1 Порядку Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

В пункті 3 Порядку зазначено, що відшкодуванню підлягають, зокрема, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новооріхівської сільської ради від 10.02.2015року №05 затверджено акт по визначенню розміру збитків за фактичне використання ДП "Нафком-агро" земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Дане рішення у встановленому законом порядку не оскаржене та не визнане незаконним. Отже, вказане рішення є обов'язковим для виконання на відповідній території.

Збитки відшкодовуються власниками землі і землекористувачами, у тому числі орендарями, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісії, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п. 5 Порядку).

В п.3.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз"яснено, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України.

Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

У розгляді таких справ господарські суди мають докладно з'ясовувати причини неоформлення чи несвоєчасного оформлення відповідного землекористування та обставини, пов'язані із вжиттям господарюючими суб'єктами усіх залежних від них заходів щодо одержання документів, які посвідчують право землекористування. При цьому суду слід враховувати вимоги частини другої статті 120 ЗК України, якою передбачено що у разі коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Якщо у розгляді справи буде з'ясовано обставини, зазначені в абзаці третьому підпункту 3.4 пункту 3 цієї постанови, і що суб'єкт господарювання вживав необхідних заходів до оформлення свого права землекористування, то відсутність у нього переоформлених на його ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може розцінюватися як правопорушення.

Як було встановлено судом, відповідач знав про необхідність укладення договору оренди, однак не вчиняв усіх належних дій щодо його укладення, що позбавило Новооріхівську сільську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю.

Невиконання вказаного обов"язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 17.02.2016р. по справі №904/5857/14).

Посилання відповідача на безпідставність позовних вимог щодо стягнення орендної плати за відсутності договірних правовідносин, є помилковим, оскільки предметом позовних вимог є збитки завдані власнику землі у формі упущеної вигоди (неодержаної орендної плати) яку могла б отримувати сільська рада при вжитті відповідачем належних заходів, спрямованих на своєчасних оформлення правовстановлюючих документів.

Окрім того, відповідачем не надано доказів розроблення землевпорядної документації, пов"язаної з використанням спірної земельної ділянки, саме як землями сільськогосподарського призначення, а також не надано доказів, які б підтверджували вчинення ним дій, спрямованих ініціювання зміни цільового призначення земельної ділянки.

Разом з тим, безпідставним є посилання відповідача, на те, що єдиною формою плати за користування земельною ділянкою до оформлення договору оренди є земельний податок.

Згідно пункту 14.1.147 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - це обов'язковий платіж, що стягується з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п. 14.1.72. ст. 14 Податкового кодексу України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.14.1.136. ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Жодних інших доказів які б підтверджували наявність у відповідача права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою, суду надано не було.

Таким чином, матеріали справи свідчать про бездіяльність відповідача щодо вчинення передбачених законодавством заходів зі своєчасного оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно, що належить ДП "Нафком-агро" на праві власності, що позбавило Новооріхівську сільську раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона б могла отримувати, якби її право не було порушено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі елементи складу цивільного правопорушення в діях відповідача, як то: факт порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виявився у тривалому використанні земельної ділянки без договору оренди, що призвело до наявності збитків у позивача, визначення і відшкодування яких врегульовано вищевказаним Порядком; причинний зв'язок між збитками і протиправною поведінкою відповідача, оскільки використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення, позбавило сільську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Крім того, відсутності своєї вини у спричиненні збитків, відповідачем не доведено.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що позивачем доведено користування відповідачем земельними ділянками без оформлення договору оренди землі, з урахуванням фактичних обставин, наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку вимоги позивача щодо стягнення збитків в розмірі 3 885 702,55грн. (за період з 03.03.2014р. по 30.04.2016р.), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Нафком-агро" (юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 15; фактична адреса: 01133, м. Київ, провулок Польовий, 9; ) на користь Новооріхівської сільської ради Лубенського району (Полтавська область, Лубенський район, с.Новооріхівка, вул.Котовського, 3 рах.0277; ГУДКСУ у Полтавській області МФО 831019; ) збитки в розмірі 3 88 5702,55 грн. за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою в межах населеного пункту с.Новооріхівка Лубенського району Полтавської області загальною площею 21,2250 га.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Нафком-агро" (юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 15; фактична адреса: 01133, м. Київ, провулок Польовий, 9; ) на користь прокуратури Полтавської області (м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7 р/р 6160 банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 58 285,54 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 05.04.2017року.

Суддя С.В. Погрібна