КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа№ 926/3042/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - Богонос В.А., довіреність № 03 від 18.10.2016;

від відповідача - Безушко Д.С., довіреність №01.11/11-249 від 31.03.2017,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №926/3042/16 (суддя Павленко Є.В.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" до Чернівецької обласної ради про визнання договору купівлі-продажу укладеним.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жентол" звернулося до суду з вимогами про визнання укладеним договору купівлі-продажу у редакції викладеній позивачем.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №926/3042/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При прийнятті вказаного рішення суд виходив з того, що позивачем не було дотримано встановленого порядку для приватизації спірного майна, оскільки Товариство не зверталось до Ради з відповідною заявою про приватизацію, яка є необхідною умовою для проведення подальшого приватизаційного процесу.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №926/3042/16 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на дотримання ним порядку встановленого для приватизації спірного майна, що на думку скаржника, підтверджується його заявою від 28.03.2016, поданою до Чернівецької обласної ради.

Також, апелянт вказує на те, що проект договору купівлі-продажу містить всі істотні умови, а тому відповідно підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 03.04.2017 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, якими просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Чернівецькою обласною радою та приватним підприємством "ЖенНафта" (далі - Підприємство), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Жентол", 15 жовтня 2008 року було укладено договір оренди № 10/08, за умовами якого Рада передала, а останнє прийняло в оренду автозаправну станцію з трьох блок-пунктів, що розташована за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, та перебувала на балансі обласного комунального підприємства "Інватранс". Вартість вказаного майна визначена на підставі звіту про оцінку майна та становила 52 258,00 грн.

Даний правочин підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками. Строк дії вказаної угоди - до 13 жовтня 2011 року (пункт 1.2 договору).

Крім того, 01 січня 2012 року між Радою та Підприємством було укладено договір оренди №1/12, за умовами якого Рада передала, а останнє отримало в оренду нерухоме майно (приміщення операторної АЗС, літ Д), загальною площею 29,8 м2, що розташоване за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2, та перебувало на балансі обласного комунального підприємства "Інватранс". Вартість вказаного майна згідно висновку про оцінку становила 89 457,00 грн.

Даний правочин підписаний повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками. Строк дії вказаної угоди - до 30 грудня 2014 року (пункт 1.2 договору).

Додатковими угодами до вищевказаних правочинів від 29 березня 2016 року сторони погодили термін їх дії до 30 вересня 2016 року. Дані додаткові угоди підписані повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками.

Чернівецькою обласною радою 26 вересня 2014 року прийнято рішення "Про затвердження переліків об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, які підлягають приватизації в 2014-2017 роках" № 125-28/14, згідно з додатком 1 до якого вищезазначене майно підлягало викупу Підприємством.

Пунктом 4 вказаного рішення доручено голові обласної ради Гайничеру М.І. визначати дату оцінки окремого індивідуально визначеного майна, що підлягає приватизації; підписувати договори купівлі-продажу приватизованих об'єктів.

Згодом, а саме 11 квітня 2014 року Чернівецькою обласною радою було прийнято рішення "Про надання дозволу ТОВ "Жентол" на реконструкцію орендованого майна за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівцях" № 29-25/14.

Згідно п. 2.2 даного рішення звіт про оцінку майна виготовляється до початку проведення робіт з реконструкції за рахунок орендаря в термін не більше ніж за 6 місяців до дати надання дозволу на початок проведення робіт.

ТОВ "Жентол" здійснило відповідну оцінку вартості приміщення та обладнання, що зафіксовано звітами від 06.01.2015 №850 та №851.

Чернівецькою обласною радою 15 березня 2016 року прийнято рішення "Про затвердження звітів про незалежну оцінку майна за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівцях" № 44-4/16, згідно з пунктом 1 якого вирішено затвердити звіти суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 "Про незалежну оцінку вартості приміщення операторної АЗС (літ. Д), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, буд. 2" від 6 січня 2015 року № 850 та "Про незалежну оцінку машин та обладнання" від 6 січня 2015 року № 851.

Пунктом 2 вказаного рішення внесено зміни до рішення Ради "Про надання дозволу ТОВ "Жентол" на реконструкцію орендованого майна за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівцях" від 11 квітня 2014 року № 29-25/14 та викладено його пункти 2.1 та 2.3 у новій редакції, а саме: " 2.1 До початку реконструкції ТОВ "Жентол" відшкодовує обласній раді ринкову вартість орендованого майна, яка визначається згідно звіту про оцінку майна; 2.3 Після відшкодування обласній раді вартості майна ТОВ "Жентол" стає власником реконструйованого майна в тій його частині, яка в ході проведення робіт з реконструкції буде демонтована (ліквідована) повністю в порядку, визначеному чинним законодавством України".

ТОВ "Жентол" 28 березня 2016 року звернулося до Ради із заявою, в якій повідомило про намір сплатити всі необхідні платежі та виконати встановлені рішенням Ради умови, а також просило повідомити про час та місце укладення договору купівлі-продажу вищевказаного майна.

У відповідь на дану заяву Рада у листі від 5 квітня 2016 року № 01-14/39-335 повідомила, що зазначене питання перебуває на розгляді юридичного відділу виконавчого апарату Ради щодо подальших дій укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, яке розташоване за адресою: місто Чернівці, вулиця Енергетична, будинок 2.

Рада 29.08.2016 року звернулась до Товариства з листом № 01-14/39-741, в якому зазначила, що відповідно до висновку постійної комісії Ради з питань приватизації та управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 29 серпня 2016 року договори оренди від 15 жовтня 2008 року № 10/08 та від 1 січня 2012 року № 1/12 на новий термін продовжуватись не будуть. Після закінчення дії договорів - 30 вересня 2016 року, Товариство має передати у 10-денний термін орендоване майно за актом приймання-передачі повноважному представнику Ради - ОКП "Центр комунального майна".

ТОВ "Жентол" 2 вересня 2016 року звернулося до Ради з листом щодо наміру приватизувати вищевказане майно шляхом викупу. Зі змісту даного листа вбачається, що позивач долучив до нього чотири примірники проекту договору купівлі-продажу, у двох з яких продавцем було зазначено Раду в особі голови, а у двох інших - балансоутримувача даного об'єкту ОКП "Центр комунального майна".

Листом від 12.09.2016 №01-14/39-782 відповідач повідомив позивачу про те, що однією із вимог договору купівлі - продажу є відповідність ціни договору Методиці оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 №1891, з відповідними змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 №1033, якою передбачено, що висновок про вартість об'єкта приватизації повинен бути дійсним на дату укладення договору, а оскільки строк дії звітів від 06.01.2015 №850 та №851 сплив ще у 30.06.2015 та 31.06.2015 відповідно підстави для укладення договору купівлі-продажу відсутні.

Чернівецькою обласною радою 21 вересня 2016 року прийнято рішення "Про внесення змін до рішення 4-ї сесії обласної ради від 15.03.2016 р. № 44-4/16 "Про затвердження звітів про незалежну оцінку майна за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці" № 193-7/16, яким скасовано пункт 1 рішення від 15 березня 2016 року № 44-4/16 (щодо затвердження звітів про оцінку майна).

Враховуючи те, що проект договору, який був направлений на адресу відповідача, не був ним підписаний, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання укладеним договору купівлі - продажу.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необґрунтованість вимог позивача, відмовив у їх задоволенні.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизація - це платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об'єкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

Згідно з частинами 5, 6 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, у тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Відповідно до приписів частини 1 статті 15 Закону України "Про приватизацію державного майна" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) приватизація державного майна здійснюється, зокрема, шляхом викупу об'єктів приватизації.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2013 року Рада прийняла рішення "Про затвердження Програми приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області на 2014-2017 роки" № 158-20/13, відповідно до пункту 2.4.1 якого у разі прийняття сесією обласної ради рішення про приватизацію орендованого майна (будівлі, споруди, приміщення) право на приватизацію способом викупу можуть одержати орендарі, які виконують умови, визначені договором оренди та якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, у розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна на момент підписання договору.

Також, вказаним рішенням Ради було затверджено Положення про порядок приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, яке встановлювало механізм приватизації.

Розділом 2 зазначеного Положення передбачено порядок та розгляд заяв на приватизацію, відповідно до якого заява про приватизацію складається заявником за відповідною формою (додаток до цього Положення) та подається до обласної ради з визначеними додатками. Датою подання заяви є дата її прийняття та реєстрації загальним відділом виконавчого апарату обласної ради. На заяві, що надійшла, зазначається кількість аркушів документів, які додаються до заяви, дата надходження, вхідний номер, підпис працівника загального відділу, який прийняв заяву та вхідний штамп обласної ради. Після прийняття заяв вони реєструються та за резолюцією голови обласної ради передаються до управління з питань забезпечення повноважень щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області (далі - Управління) для попереднього розгляду та підготовки до розгляду Комісією.

Відповідно до примірника вказаної заяви, наявного в матеріалах справи, у ній мали бути зазначені відомості про об'єкт приватизації, дані про заявника, спосіб приватизації об'єкта, додані певні документи, встановлені для всіх заявників, а саме: заява; документ, що посвідчує особу заявника або уповноважену ним особу (представника), його повноваження; перелік номерів, рахунків у банківських установах, з яких здійснюватимуться розрахунки за придбаний об'єкт; документ, що посвідчує сплату реєстраційного внеску за подання заяви; документ, що підтверджує внесення грошових коштів у розмірі 10 % початкової ціни об'єкта. Також, у заяві встановлений окремий перелік документів для надання юридичними особами, зокрема: нотаріально посвідчені копії установчих документів, копія виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія довідки про взяття на облік платника податків, рішення уповноваженого органу про участь у приватизації, документ щодо призначення керівника, документ про розподіл статутного капіталу серед учасників (акціонерів), документ, що підтверджує наявність та розмір державної частки в статутному капіталі та майні учасника.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач на момент направлення проекту договору (2 вересня 2016) із належно оформленою відповідно до вказаного Положення заявою до відповідача не звертався, а лише 8 вересня 2016 року подав заяву про надання типової форми заяви для приватизації, яка зазначена в Положенні.

При цьому, слід зазначити, що заява позивача від 28.03.2016 не підтверджує дотримання ним порядку звернення до відповідача для приватизації спірного майна, оскільки не відповідає вказаним вище вимогам, встановленим Положенням для заяв на приватизацію, а тому відповідно доводи скаржника в наведеній частині підлягають відхиленню.

Таким чином, з наведеного слідує, що позивачем не було дотримано встановленого порядку для приватизації спірного майна, оскільки Товариство не зверталось до Ради з відповідною заявою про приватизацію, яка є необхідною умовою для проведення подальшого приватизаційного процесу.

Отже, у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для підписання направленого йому проекту договору купівлі-продажу вказаного майна.

В свою чергу, згідно з пунктом 2 частиною 6 статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна" порушення встановленого законодавством порядку приватизації або прав покупців є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством України.

Крім того, за загальним правилом ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 ГК України ( 436-15 ) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до положень ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупець), покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто, істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет (майно або майнові права) - ст. 656 Цивільного кодексу України, та ціна товару -ст. 691 Цивільного кодексу України.

Порядок проведення оцінки майна, у тому числі в процесі приватизації, врегульовано Методикою оцінки майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 р. № 1891.

Згідно п. 26 вказаної Методики висновок про вартість об'єкта приватизації повинен бути дійсним на дату укладення договору.

Станом на дату надіслання позивачем відповідачу (02.09.2016) проекту договору купівлі - продажу строк дії звітів від 06.01.2015 №850 та №851 сплив ще у 30.06.2015 та 31.06.2015 відповідно.

Відповідач у листі від 12.09.2016 №01-14/39-782, посилаючись на сплив строків дії вказаних звітів, обґрунтовував неможливість на даний час укладення договору купівлі-продажу.

Враховуючи наведене, між сторонами відсутня згода щодо всіх істотних умов договору, зокрема, ціни об'єкту, з огляду на те, що термін чинності звітів про оцінку майна, які були виготовлені у 2015 році, минув.

При цьому, доводи апелянта щодо наявності у спірному договорі купівлі-продажу всіх істотних умов є необґрунтованими.

За наведених обставин, підстави для визнання укладеним договору купівлі-продажу відсутні.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 Господарського кодексу України та ст. 649 Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи укладення договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна з сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо умов договору, при цьому, можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Водночас, як вбачається матеріалів справи, позивач обґрунтовує свої вимоги саме ухиленням Ради від укладення договору, а отже, Товариство мало довести, обставини, які свідчать про таке ухилення саме зі сторони відповідача.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (частина 3 статті 640 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Враховуючи те, що предметом продажу за спірним договором є об'єкт нерухомості, отже цей правочин підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, а оскільки договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення та з огляду на відсутність домовленості сторін щодо усіх істотних умов договору, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Також, слід зазначити, що втрата позивачем станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення статусу орендаря унеможливлює приватизацію об'єкту оренди шляхом викупу та відповідно задоволення позову про визнання договору купівлі - продажу укладеним.

Як встановлено судом та вказано вище у даній постанові строки дії договорів оренди з позивачем встановлено додатковими угодами до 30 вересня 2016 року.

Рада, листом від 29.08.2016№ 01-14/39-741, повідомила позивача, що відповідно до висновку постійної комісії Ради з питань приватизації та управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 29 серпня 2016 року договори оренди від 15 жовтня 2008 року № 10/08 та від 1 січня 2012 року № 1/12 на новий термін продовжуватись не будуть. Після закінчення дії договорів - 30 вересня 2016 року, Товариство має передати у 10-денний термін орендоване майно за актом приймання-передачі повноважному представнику Ради - ОКП "Центр комунального майна".

Так, договори оренди з позивачем припинилися за закінченням строку їх дії 30 вересня 2016 року.

Відповідно до Програми приватизації об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області на 2014-2017 роки право на приватизацію способом викупу можуть одержати орендарі, які виконують умови, визначені договором оренди та якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, у розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна на момент підписання договору.

Отже, оскільки позивач на даний час не є орендарем спірного майна, він втратив право на його приватизацію шляхом викупу.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2017р. у справі №926/3042/16 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи №926/3042/16 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко