ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року Справа № 904/5984/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивач: ФОП ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 від 26.01.2007 р.;

від відповідача: Подолінська Т.В., довіреність б/н від 28.09.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016р. у справі № 904/5984/16

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ", м. Дніпро

про стягнення 45 613, 78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016р. у справі № 904/5984/16 (суддя Васильєв О.Ю.) позовні вимоги (з урахуванням збільшених позовних вимог) задоволені в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 42 500, 00 грн. - заборгованості за договором, 2 868, 56 грн. - пені, 245, 22 грн. - 3 % річних, 1 378, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що відповідач порушив зобов'язання за договором оренди нежитлового приміщення щодо повної та своєчасної сплати орендної плати. Водночас місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 3 000, 00 грн. у зв'язку з тим, що в матеріали справи не містять документи, які були підписані за дорученням позивача адвокатом Онищенко С.В., останній не приймав участі у судових засіданнях по справі. Крім того суд зазначив, що гр. ОСОБА_1 має свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю та особисто міг підготувати позовну заяву та інші документи у цій справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2016р. прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" від апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016р. у справі № 904/5984/16 та припинено апеляційне провадження. (а.с.129)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2016р. (залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.12.2016р.) відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення. (а.с.137-138, 213-214)

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині розподілу судових витрат на послуги адвоката, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ "І.К.ВЕЛ" на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3 000, 00 грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Покласти на відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.

На думку скаржника, суд помилково зробив висновки щодо неможливості покладення на відповідача витрат на оплату послуг адвоката у зв'язку з відсутністю документів, які були підписані за дорученням позивача адвокатом Онищенко С.В. Апелянт посилається на ч. 1 ст. 44 ГПК України, п. 6.3 Постанови Пленуму ВГС України № 7 від 21.02.2013р. та зазначає, що в підтвердження понесених витрат за надані послуги адвоката позивач надав суду всі необхідні за вичерпним переліком докази: Свідоцтво адвоката Онищенка С.В. НОМЕР_3 від 20.08.2012р.; Акт № 1 прийому-передачі адвокатських послуг від 01.08.2016р.; Квитанція до прибуткового касового ордеру № 94 від 01.08.2016р. про сплату послуг; Договір про надання адвокатської правової допомоги № 01/07-16 від 01.07.2016р.

Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, які не є фактичними даними в розумінні ст. 32 ГПК України, однак місцевий господарський суд необґрунтовано зробив припущення, що гр. ОСОБА_1 міг особисто підготувати позовну заяву та інші документи у цій справі, оскільки має свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю, не зазначивши жодну правову норму, на підставі якої зроблено таке припущення.

Висновок суду, що позивач як фізична особа - підприємець є адвокатом і тому не потребує допомоги іншого кваліфікованого адвоката спростовується нічим необмеженим Конституційним правом особи на адвоката. Апелянт вважає, що судом порушено ст. 59 Конституції України згідно якої кожен має право на правову допомогу.

Зазначивши в рішенні, що адвокат Онищенко С.В. не приймав участі у судових засіданнях у даній справі, суд не прийняв до уваги умови Договору про надання адвокатської правової допомоги № 01/07-16 від 01.07.2016р., якими не передбачено обов'язок адвоката Онищенка С.В. брати безпосередньо участь в судових засіданнях. Згідно п.1.1 Договору адвокат бере на себе зобов'язання надавати Замовнику повну правову юридичну допомогу в господарській справі (без особистого представництва у судовому процесі) стосовно виконання умов Договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2014р. № 01/08/14 укладеного з ТОВ "І.К.ВЕЛ" в частині стягнення суми орендних та інших платежів за період починаючи з квітня 2016 року.

Згідно п.1.2 Договору адвокату Онищенко С.В. з боку ФОП ОСОБА_1 надані чітко узгоджені права. Серед таких прав відсутнє право адвоката підписувати документи за дорученням ФОП ОСОБА_1

Судовими рішеннями, які набрали чинності та мають преюдиційне значення, між тими ж сторонами № 904/9641/15, № 904/10692/15, 904/8173/16 вимоги ФОП ОСОБА_1 про відшкодування витрат на адвокатську допомогу задоволені.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "І.К.ВЕЛ" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін. (а.с. 233-235)

Відповідач вважає, що адвокат Онищенко С.В., послуги якого оцінені в розмірі 3 000, 00 грн. виходячи з наявних письмових доказів у матеріалах справи, жодного процесуального документу особисто не готував і не підписував.

Відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю видається досвідченому фахівцю в усіх без виключення галузях права. Оскільки ОСОБА_1 є адвокатом, виходячи з викладеного, факт реального отримання позивачем адвокатських послуг викликав сумнів у господарського суду. Крім того, у справах № 904/1647/16 та 904/8848/18 позивач не користувався послугами адвоката.

Відповідач звертає увагу, що у справах, зазначених апелянтом, витрати на відшкодування послуг адвоката задоволені частково. Крім того, в матеріалах цих справ наявні документи, підписані адвокатом Онищенко, що свідчать про реальну участь у підготовці позовних матеріалів.

Відповідач заперечує не проти права позивача на адвокатську допомогу, а проти беззаперечного покладання витрат на відповідача за отримання (факт дійсного отримання позивачем послуг викликає сумнів) адвокатських послуг та обов'язку відповідача їх відшкодувати.

При відмові в задоволенні витрат на відшкодування послуг адвоката судом зазначені норми, якими останній керувався ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2017р. відновлено строк подання апеляційної скарги, прийнято та призначено її до розгляду в судове засідання на 14.03.2017р. колегією суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Іванов О.Г.

Судове засідання 14.03.2017р. не відбулось у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.04.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 10.04.2017р.

У судовому засіданні 10.04.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

2.08.2016 року Позивачем подано заяву про відшкодування витрат на сплату адвокатського гонорару (а.с.66,67) до якої додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Онищенко С.В. (а.с. 68); договір про надання адвокатської правової допомоги № 01/07-16 від 01.07.2016р. (а.с. 69-70); акт прийому передачі адвокатських послуг від 01.08.2016р. (а.с. 71) та квитанцію про сплату адвокату Онищенко С.В. 3000грн.(а.с. 72).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення від 13.12.2016 року в частині розподілу судових витрат, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 2.08.2016 року позивач звернувся до господарського суду із заявою про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3 000,00 грн.

Розглянувши зазначену заяву, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які були підписані за дорученням позивача адвокатом Онищенком С.В., останній безпосередньо не приймав участі у судових засіданнях у справі. Також, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем надано докази того, що позивач - ОСОБА_1 має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю та міг особисто підготувати позовну заяву та інші документи по цій справі.

При з'ясуванні обґрунтованості відмови судом першої інстанції у задоволенні заяви про відшкодування витрат позивача на сплату послуг адвоката апеляційний господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 44 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані із оплатою послуг адвоката, входять до складу судових витрат.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані із оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених витрат.

За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини 1 статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат у справі.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братись до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалась в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката у межах даної справи, позивач надав договір про надання адвокатської правової допомоги № 01/07-16 від 01.07.2016року, укладений між позивачем та адвокатом Онищенком С.В.; квитанцію до прибуткового ордеру № 94 від 01.08.2016 року на суму 3 000,00 грн.; акт приймання-передачі адвокатських послуг (робіт) № 1 від 01.08.2016 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю 2604 від 20.08.2012 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскільки наданими доказами підтверджується факт понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката, позивач має право відшкодувати ці витрати за рахунок відповідача.

Зазначені судом першої інстанції підстави для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат позивача на оплату послуг адвоката не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Враховуючи ступінь складності справи, співрозмірність розміру відшкодування судових витрат, зміст поданого позову та кількість підготовлених адвокатом процесуальних документів, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вимоги позивача про відшкодування витрат по сплаті послуг адвоката в розмірі 3 000,00 грн. є обґрунтованими. В зв'язку з чим заява позивача про відшкодування таких витрат підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016 року в частині розподілу судових витрат необхідно скасувати, задовольнивши понесені позивачем витрати по оплаті послуг адвоката.

Відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016р. у справі № 904/5984/16 - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2016р. у справі № 904/5984/16 - скасувати частково.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" (49044, м. Дніпро, Селянський узвіз, 3а; ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (53213, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 42 500, 00 грн. - заборгованості за договором, 2 868, 56 грн. - пені, 245, 22 грн. - 3% річних, 1 378, 00 грн. - витрат по сплаті судового збору та 3 000, 00 грн. витрат по сплаті послуг адвоката».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "І.К.ВЕЛ" (49044, м. Дніпро, Селянський узвіз, 3а; ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (53213, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1515, 80 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати накази.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 12.04.2017р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов