ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2017 р. Справа № 914/166/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів від 09.03.2017 за № 2302-вих-1282 (вх. № апеляційного суду 01-05/1350/17 від 21.03.2017)

на рішення господарського суду Львівської області від 22.02.2017

у справі № 914/166/17 (суддя Запотічняк О.Д.)

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м.Львів

до відповідача: Адвокатського обєднання Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м.Львова Палата адвокатів, м.Львів

про визнання укладеним договору оренди № Г-10397-16 від 29.12.2016 в редакції без врахування протоколу розбіжностей № 1 від 29.12.2016

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 представники.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського Львівської області від 22.02.2017 у справі № 914/166/17 (суддя Запотічняк О.Д.) в задоволенні позовних вимог Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Адвокатського обєднання Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів про визнання укладеним договору оренди № Г-10397-16 від 29.12.2016 в редакції без врахування протоколу розбіжностей №1 від 29.12.2016 відмовлено.

Позивач, не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 22.02.2017 у справі № 914/166/17 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити

Скаржник в апеляційній скарзі зазначає про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було взято до уваги наступне:

- на момент укладення договору від 29.12.2016 у Методиці розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова відсутня диференціація у визначенні орендної ставки за оренду обєкта адвокатським обєднанням в залежності від здійснюваної ним діяльності, усі адвокатські обєднання віднесено до субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у сфері права із з визначенням єдиної для всіх орендної ставки 16 % згідно з п. 16 Додатку до Методики;

- при формулюванні п. 91 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова орендної ставки в розмірі 2 % бралася до уваги норма Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, який втратив чинність на момент підписання договору у звязку з прийняттям нового Кримінального процесуального кодексу України, а відтак, втратив чинність і п. 91 Додатку № 2 до Методики;

- надані Відповідачем контракти не доводять актів надання правової допомоги пільговим категоріям населення, які передбачені в ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу»;

- п. 91 Додатку № 2 Методики був доданий ухвалою Львівської міської ради № 2472 від 27.06.2013 до ухвали Львівської міської ради № 897, вже після укладення договору від 06.03.2013.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів від 09.03.2017 за № 2302-вих-1282 (вх. № апеляційного суду 01-05/1350/17 від 21.03.2017) на рішення господарського суду Львівської області від 22.02.2017 у справі № 914/166/17 та призначено до розгляду в судовому засіданні 12.04.2017.

У поданому суду відзиві на апеляційну скаргу від 11.02.2017 Відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін, а з підстав його правомірності та обґрунтованості.

Представники Сторін у судовому засіданні підтримали свої доводи та заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Згідно з ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 12.04.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши пояснення представників Сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку що рішення Господарського суду Львівської області від 22.02.2017 у справі № 914/166/17 підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2016 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Адвокатським обєднанням Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-10397-16, за умовами якого орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності від 01.08.2016 №703-О, наказу управління комунальної власності від 29.08.2016 №760-О та договору оренди від 06.03.2013 №Г-8584-13 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно обєкт оренди, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства "Княже місто".

Обєктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 9, загальною площею 85,2 кв.м.

У відповідності до п. 4.1. договору термін дії договору визначений на 2 роки 364 дні з 29 грудня 2016 року до 28 грудня 2019 року включно.

У відповідності до п. 5.1 договору (в редакції Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради) розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 № 897 (із змінами та доповненнями), і складає 2496700,00*0,16)/12 = 33289,33 грн. без ПДВ за перший місяць оренди. При розрахунку орендної плати, Позивачем застосована орендна ставка в розмірі 16 % згідно п. 16 додатку № 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова в редакції, затвердженій ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 із змінами внесеними ухвалою Львівської міської ради від 27.06.2013 № 2472 (а.с. 128-140).

Зі сторони відповідача договір був підписаний із застереженням, викладеним у протоколі розбіжностей №1 від 29.12.2016.

Зокрема п. 5.1 договору в редакції Адвокатського обєднання Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів передбачає, що розмір орендної плати за обєкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 07.06.2007 № 897 (із змінами та доповненнями), і складає 2496700,00*0,02)/12= 4 161,17 грн. без ПДВ за перший місяць оренди. При розрахунку орендної плати, відповідачем застосована орендна ставка в розмірі 2% згідно з п. 91 додатку № 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова в редакції затвердженій ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 із змінами внесеними ухвалою Львівської міської ради від 27.06.2013 № 2472.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач безпідставно застосовує орендну ставку в розмірі 2 %, оскільки Відповідач здійснює діяльність у сфері права, а відтак в даному випадку повинна застосовуватись орендна ставка в розмірі 16 %, що визначена для суб'єктів господарювання, що провадять діяльність у сфері права, а саме п. 16 Додатку № 2, а тому просить суд визнати укладеним договір № Г-10397-16 від 29.12.2016 без врахування протоколу розбіжностей №1 від 29.12.2016.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія керувалася наступним:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2013 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Адвокатським обєднанням Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-8584-13, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно обєкт оренди, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства "Княже місто", що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 9, загальною площею 85,2 кв.м (а.с. 119-120).

Розмір орендної плати визначався відповідно до чинної на момент укладення договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 (п. 5.1. договору).

Як зазначалося вище, 29.12.2016 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Адвокатським обєднанням Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-10397-16, за умовами якого орендодавець на підставі наказу управління комунальної власності від 01.08.2016 №703-О, наказу управління комунальної власності від 29.08.2016 №760-О та договору оренди від 06.03.2013 № Г-8584-13 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно обєкт оренди, що знаходиться на балансі Львівського комунального підприємства "Княже місто", що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Соборна, 9, загальною площею 85,2 кв.м (а.с. 19-20).

У відповідності до п. 16 Додатку № 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007, орендна ставка за використання нерухомого комунального майна для субєктів господарювання, що провадять діяльність у сфері права, бухгалтерського обліку та оподаткування становить 16 % (а.с. 23-37)

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Львівської міської ради № 2472 від 27.06.2013 були внесені зміни до ухвали Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007, та додатки №№ 1,2 викладено в новій редакції (а.с. 128-140 на звороті). Зокрема, як вбачається з п. 91 Додатку № 2 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, орендна ставка за використання нерухомого комунального майна для Львівської обласної колегії адвокатів та її структурних підрозділів, адвокатських обєднань, адвокатів, які обслуговують пільгові категорії населення згідно зі ст. 47 Кримінального процесуального кодексу України.

При цьому, судова колегія зазначає, що Кримінально-процесуальний кодекс України від 01.04.1961 втратив чинність 20.11.2012, натомість на час винесення ухвали Львівської міської ради № 2472 від 27.06.2013, якою внесено зміни до ухвали Львівської міської ради № 897 від 07.06.2007 стосовно п. 91 Додатку № 1 до Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова в Україні діяв Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012.

За таких обставин, доводи Скаржника про те, що при формулюванні п. 91 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова орендної ставки в розмірі 2 % бралася до уваги норма Кримінального процесуального кодексу України 1960 року, який втратив чинність на момент підписання договору у звязку з прийняттям нового Кримінального процесуального кодексу України, а тому втратив чинність і п. 91 Додатку № 2 до Методики, до уваги суду не беруться.

У відповідності до ст. 47 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент внесення змін до Методики ухвалою міської ради від 27.06.2013) захисник зобов'язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з'ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом'якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого. Захисник зобов'язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов'язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

У відповідності до ст. 49 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент внесення змін до Методики ухвалою міської ради від 27.06.2013) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов'язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадках, якщо: 1) відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов'язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника; 2) підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об'єктивних причин не може його залучити самостійно; 3) слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника, а підозрюваний, обвинувачений не залучив його. Захисник може бути залучений слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом в інших випадках, передбачених законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до ст.ст. 13,14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» (в редакції від 21.12.2016) безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають такі категорії осіб:

1) особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також інваліди, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

2) діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування, діти, які перебувають у складних життєвих обставинах, діти, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

2 1) внутрішньо переміщені особи - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

2 2) громадяни України, які звернулися із заявою про взяття їх на облік як внутрішньо переміщених осіб, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, з питань, пов'язаних з отриманням довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, до моменту отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

3) особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

4) особи, до яких застосовано адміністративний арешт, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

5) особи, які відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважаються затриманими, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

6) особи, стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - на правові послуги, передбачені пунктами 1 і 3 частини другої статті 13 цього Закону;

7) особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону;

8) особи, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону, з моменту подання особою заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до прийняття остаточного рішення за заявою, а також іноземці та особи без громадянства, затримані з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з моменту затримання;

9) ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, особи, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону;

9 1) особи, які перебувають під юрисдикцією України і звернулися для отримання статусу особи, на яку поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, - до моменту прийняття рішення про надання такого статусу;

10) особи, щодо яких суд розглядає справу про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;

11) особи, щодо яких суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, протягом розгляду справи в суді;

12) особи, реабілітовані відповідно до законодавства України, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону, стосовно питань, пов'язаних з реабілітацією.

У відповідності до ст. 15 Закону суб'єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Як вбачається з п. 5.1 договору оренди в редакції Позивача, а також п. 5.1 договору в редакції Відповідача, при розрахунку розміру орендної плати обидві сторони посилаються на чинну на час укладення цього договору Методику розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затверджену ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 із внесеними змінами ухвалою міської ради від 27.06.2013.

У відповідності до п. 91 цього ж Додатку № 2, в окремому порядку визначено, що орендна ставка для Львівської обласної колегії адвокатів та її структурних підрозділів, адвокатських обєднань, адвокатів, які обслуговують пільгові категорії населення згідно зі ст. 47 Кримінального процесуального кодексу України становить 2 %.

Таким чином, Львівською міською радою при затвердженні розміру орендних ставок за використання нерухомого комунального майна, було визначено, що для Львівської обласної колегії адвокатів та її структурних підрозділів, адвокатських обєднань, адвокатів, встановлюється орендна ставка в розмірі 2% за умови, якщо останні обслуговують пільгові категорії населення.

Разом з цим , судова колегія зазначає, що п. 47 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент внесення змін до Методики ухвалою міської ради від 27.06.2013) захисник зобов'язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого. Тобто, посилання в п. 91 Методики із внесеними змінами на ст. 47 Кримінального процесуального кодексу України, а не на ст. 49 Кодексу не є підставою для висновку про те, що цей пункт Методики не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

За таких обставин, допущена помилка стосовно номера статті Кримінального процесуального кодексу України в Методиці не спростовує та не заперечує змісту стосовно розміру орендної плати для Львівської обласної колегії адвокатів та її структурних підрозділів, адвокатських обєднань, адвокатів, які обслуговують пільгові категорії населення.

Як встановлено судом першої інстанції, вбачається з матеріалів справи та не спростовано Сторонами, п. 91 Методики на момент розгляду справи в суді є чинним та Львівською міською радою не відмінений та не скасований.

У відповідності до ст. 15 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське об'єднання є юридичною особою, створеною шляхом об'єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Відповідачем у справі та орендарем за спірним договором виступає Адвокатське обєднання «Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова «Палата адвокатів», яке у відповідності до положень свого статуту, затвердженого загальними зборами адвокатів, протокол № 60 від 02.12.2016, утворене як недержавна, неприбуткова організація, є юридичною особою, яка створена з метою забезпечення адвокатської діяльності та сприяння захисту прав, свобод та інтересів громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подавати їм іншу юридичну допомогу (а.с. 74-82).

На підтвердження фактів надання безоплатної вторинної правової допомоги в матеріалах справи, Відповідачем долучено до справи контракти укладені між Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області та адвокатами ОСОБА_5 професійного обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова «Палата адвокатів» про надання безоплатної вторинної правової допомоги на постійній основі в межах визначених адміністративних одиниць (а.с. 141-192).

Також, Відповідачем надано лист Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Львівській області від 02.02.2017 № 39 про те, що у 2015 році між центром та ОСОБА_5 професійним обєднанням адвокатів Личаківського району м. Львова Палата адвокатів було укладено 11 контрактів, у 2016 році укладено 8 контрактів, станом на 02.02.2017 укладено 8 контрактів (а.с. 126).

Таким чином, позиція Відповідача викладена ним в протоколі розбіжностей № 1 від 29.12.2016 про те, що розмір орендної ставки становить 2 %, у відповідності до п. 91 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 07.06.2007 № 897 (із змінами та доповненнями, внесеними ухвалою Львівської міської ради від 27.06.2013 № 2472) є правомірною.

У відповідності до п 4.1.18 Положення про Управління комунальної власності, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 1125 від 02.12.2016, до повноважень управління належить надання в оренду комунального майна у порядку, встановленому міською радою; здійснення обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням (а.с. 46-51).

У відповідності до п. 4 ст. 181 ГК України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірний договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-10397-16 від 29.12.2016 є укладеним із врахуванням застережень здійснених Відповідачем у протоколі розбіжностей № 1 від 29.12.2016, а відтак підстави для задоволення позову в суду відсутні.

Стосовно покликань Апелянта на те, що на момент укладення договору оренди від 29.12.2016 у Методиці розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова відсутня диференціація у визначенні орендної ставки за оренду обєкта адвокатським обєднанням в залежності від здійснюваної ним діяльності, а усі адвокатські обєднання віднесено до субєктів господарювання, що здійснюють діяльність у сфері права із з визначенням єдиної для всіх орендної ставки 16 % згідно з п. 16 Додатку до Методики, судова колегія зазначає наступне:

Ні національний класифікатор України ДК 002 2004, ні внесені до нього зміни не були підставою та не враховувалися Позивачем при затвердженні Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова.

Разом з цим, як зазначено в листі Держстату України від 19.03.2014 (а.с. 193-194), організаційно-правова форма субєктів господарювання визначається в його установчих документах відповідно до законодавства України, а не встановлюється нормативно-технічним документом.

Натомість, як зазначалося вище Відповідач у справі - Адвокатське обєднання «Громадське професійне обєднання адвокатів Личаківського району м. Львова «Палата адвокатів», у відповідності до положень свого статуту, затвердженого загальними зборами адвокатів, протокол № 60 від 02.12.2016, утворене як недержавна, неприбуткова організація, є юридичною особою, яка створена з метою забезпечення адвокатської діяльності та сприяння захисту прав, свобод та інтересів громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подавати їм іншу юридичну допомогу.

У відповідності до п. 2.4. статуту Відповідач надає безоплатну правову допомогу, порядок та умови якої встановлюється законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що Скаржником у справі не доведено обставини, на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, Апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів від 09.03.2017 за № 2302-вих-1282 (вх. № апеляційного суду 01-05/1350/17 від 21.03.2017) залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 22.02.2017 у справі № 914/166/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 14.04.2017.

Головуючий суддя Л.Л. Давид

Суддя О.В.Михалюк

Суддя Б.Д.Плотніцький