УХВАЛА

22.03.2017Справа № 5011-7/61-2012

За заявою Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

у справі №5011-7/61-2012 за позовом Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд-АДВ"

про стягнення 80 771,06 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від заявника (стягувача, позивача): Васильківська В.Є. (за дов. № 52 від 27.10.2016);

від боржника (відповідача): не з'явилися.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2012 р. у справі № 5011-7/61-2012 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд - АДВ" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28А, ) на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 97, ) 80 771 (вісімдесят тисяч сімсот сімдесят одну) грн. 06 коп. - неустойки, 1 615 (одну тисячу шістсот п'ятнадцять) грн. 42 коп. - судового збору.

05.03.2012 року на примусове виконання вищевказаного рішення Господарським судом міста Києва видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2016 року заяву Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області про видачу дублікату наказу задоволено та видано дублікат наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/61-2012 від 05.03.2012 року.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року розгляд заяви призначено на 22.03.2017 року.

Представник боржника в судове засідання 22.03.2017 року не з'явився про причини неявки суд не повідомив, про час, місце та дату розгляду заяви повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 22.03.2017 року представник заявника підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Розглянувши подані матеріали в їх сукупності та заслухавши пояснення представника заявника, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Підставою звернення в суд з даною заявою є те, що Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Донецькій області втрачено оригінал наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/61-2012 від 05.03.2016 року в зв'язку з захопленням адміністративної будівлі за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, буд. 97, що підтверджується довідкою від 01.06.2016 року №10-07-02985.

Суд констатує, що на даний час рішення Господарського суду міста Києва від 16.02.2012 року у справі № 5011-7/61-2012 залишається невиконаним

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження". (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004 року).

Згідно з ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України

Частиною 1 ст. 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, строк пред'явлення наказу до виконання сплинув 05.03.2013 року.

Проте, відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

В п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Суд зазначає, що пропуск строку пред'явлення Наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/61-2012 від 05.03.2012 року пропущений Стягувачем саме внаслідок захопленням адміністративної будівлі за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, буд. 97, відтак суд дійшов до висновку, що строк пред'явлення виконавчого документу пропущений Позивачем з поважних причин.

З огляду на зазначене та враховуючи, що у суду відсутні докази виконання рішення Господарського суду м. Києва від 16.02.2012 у справі №5011-7/61-2012, поважність пропуску строку пред'явлення наказу до виконання встановлена судом, а судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Керуючись ст. 86, 119 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання - задовольнити.

2. Поновити строк пред'явлення наказу Господарського суду м. Києва №5011-7/61-2012 від 05.03.2012 року до виконання.

3. Визначити, що наказ Господарського суду м. Києва №5011-7/61-2012 від 05.03.2012 року дійсний для пред'явлення до виконання до 22.03.2018 року (включно).

Суддя М.М. Якименко