ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 917/1272/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В., суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. б/н від 05.12.2016)

відповідача - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Еліт", м. Полтава (вх. №421 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 24.01.17 у справі № 917/1272/14

за позовом Приватного підприємства "Еліт", м. Полтава

до Полтавської міської ради, м. Полтава

про зобов'язання укласти додаткову угоду

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне підприємство ЕЛІТ, м. Полтава, звернувся до Полтавської міської ради про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 30 квітня 2009 року, укладений між ПП "Еліт" та Полтавською міською радою, зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12.05.2009 за № 184-П шляхом викладення пункту 3.1 в редакції додаткової угоди від 30.04.2014, а саме: "3.1 Цей договір укладено на термін до 29 січня 2019 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про наміри продовжити його дію" ( в редакції заяви про зміну предмету позову від 17.08.2015 вх. № 11742 та згідно клопотання про уточнення позовних вимог №б/н, вх. №8070 від 29.06.2016).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.01.2017 у справі № 917/1272/14 (судя ОСОБА_2І.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Полтавської області від 24.01.2017 у справі № 917/1272/14 не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Приватного підприємства ЕЛІТ задовольнити в повному обсязі.

Позивач зазначає про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на положення ст. 33 Закону України Про оренду землі, посилаючись на те, що він належним чином повідомив відповідача про намір скористатися переважним правом на укладання договору оренди землі; вказане повідомлення відбулося за два місяці до спливу строку договору оренди землі; позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та сумлінно сплачувати орендні платежі. Проте, як зазначає позивач, відповідач протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень.

Позивач також посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки вважає, що всупереч нормам ст. 20 ГПК України та п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, суддею було відхилено відвід у даній справі.

Крім того, 22.02.2017 позивач надав додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких посилається на те, що поновлення договору шляхом укладання додаткової угоди № 1 від 09.02.2015, було здійснено на виконання судових рішень у справі, які в подальшому були скасовані Вищим господарським судом України. Таким чином, позивач вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про відсутність предмету спору у справі.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про відсутність порушеного права позивача за наявності додаткової угоди та відсутність предмету спору між сторонами в звязку з укладанням додаткової угоди № 1 від 09.02.2015 про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12.05.2009 за № 184-П. Відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Відповідач в призначене судове засідання не зявився, причини його неявки суду невідомі, про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, в звязку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 30 квітня 2009 року між Полтавською міською радою та Приватним підприємством Еліт укладено договір оренди землі, за яким в платне тимчасове користування на умовах оренди останньому передається земельна ділянка загальною площею 139 кв. м (кадастровий номер :15:006:0214), яка знаходиться за адресою: Україна, Полтавська область, м. Полтава, вул. Леніна, 1/23.

За умовами цього договору (п. 1) земельна ділянка надається в оренду на підставі рішення позачергової тридцять шостої сесії Полтавської міської ради пятого скликання від 29 січня 2009 року для експлуатації та обслуговування господарчо-складського приміщення.

На цій земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна нежитлові приміщення загальною площею 84, 3 кв. м номер 1 літера Б (за даними Техпаспорту на частину громадських будівель по вул. Леніна, 1/23, що в м. Полтава, виготовленим ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації Інвентаризатор 28.05.2012р., інвентар справа №30469, реєстровий №11-2288 ( а.с.161-166, т. 2) яке є власністю ПП Еліт. Це право закріплено (зареєстровано) за останнім відповідно до свідоцтво про право власності від 12.02.2013р. (а. с. 64, т. 1), де в розділі Відомості про складові частини обєкта нерухомого майна серед інших значиться і цей обєкт нерухомості.

Згідно п. 3.1 договору, останній було укладено на термін з 29 січня 2009 року по 29 січня 2014 року. При цьому за п. 14.1 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у книзі реєстрації записів договорів оренди землі вчинено запис від 12 травня 2009 року за №184-П.

Невідємними частинами договору є: (1) схема розміщення земельної ділянки, (2) кадастровий план земельної ділянки, (3) акт визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості), (4) акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони обумовили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 60 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. А п. 3.2 договору містить застереження, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені даним договором. За цим же пунктом угоди сторони визначилися, що письмове заперечення здійснюється орендодавцем листом-повідомленням.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, до спливу зазначеної дати (29.01.2014) в термін, обумовлений п. 3.1 договору, продовжуючи користуватися земельною ділянкою та сплачуючи кошти за користування землею на умовах оренди після цієї дати, підприємство-орендар 11 жовтня 2013 року звернулося до виконавчого комітету Полтавської міської ради та Міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконкому цієї ради щодо подовження договірних відносин в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :15:006:0214.

На протязі листопада-грудня 2013 року та січня-квітня 2014 року між сторонами велася переписка щодо можливості подовження договірних відносин (розгляд питання на засіданні постійних комісій виконкому, надання наймачем нової техдокументації з землеустрою, можливості присвоєння адреси обєкту нерухомості, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :15:006:0214)(а.с. 65-79, т.1).

Листом від 14.05.2014 виконавчий комітет Полтавської міської ради повернув позивачу три примірника договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 30.04.2014 без підписання (а.с. 54-55, т. 1).

Позивач, вважаючи, що в даному випадку має місце бездіяльність відповідача, яка суперечить вимогам чинного законодавства, звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської міської ради про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 30.04.2009 на строк на 5 (п'ять) років, на тих самих умовах.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 у справі № 917/1272/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014, позов задоволено; зобов'язано Полтавську міську раду укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 30.04.2009 на строк на 5 (п'ять) років на тих самих умовах.

Вищезазначені судові акти мотивовано тим, що позивачем вчинено всі необхідні дії для укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 30.04.2009.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №917/1272/14, що набрали законної сили, сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 09.02.2015 про поновлення спірного договору оренди землі, за умовами якої дію вказаного договору поновлено на строк на 5 (п'ять) років на тих самих умовах (далі - додаткова угода №1 від 09.02.2015).

Зазначене додаткова угода № 1 від 09.02.2015 зареєстрована у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у книзі реєстрації додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок внесено запис 05.03.2015 № 6. Крім того, факт поновлення на 5 років на тих самих умовах дії договору оренди землі від 30.04.2009, укладеного між Полтавською міською радою та ПП. «Еліт», зареєстрованого у виконкомі Полтавської міської ради від 12.05.2009 за № 184-П, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 196, т. 1).

В подальшому, постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2015 у справі № 917/1272/14 рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справа № 917/1272/14 передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідком нового розгляду справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 06.10.2015, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.03.2016 рішення Господарського суду Полтавської області від 06.10.2015 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 у даній справі скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 провадження у справі припинено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України. При цьому посилаючись на ст. 33 Закону України "Про оренду землі" суд першої інстанції зазначив, що позивачем були дотримані вимоги вказаної норми, у зв'язку з чим позовні вимоги ПП "Еліт" про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 30.04.2009 на строк п'ять років, на тих самих умовах, є обґрунтованими та правомірними. Проте, оскільки на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі №917/1272/14 сторонами вже укладено додаткову угоду №1 від 09.02.2015 про поновлення договору оренди землі від 30.04.2009, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність предмету спору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 у справі № 917/1272/14, ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Полтавської області, оскільки поновлення договору шляхом укладення додаткової угоди №1 від 09.02.2015 було здійснене на виконання судових рішень у справі, які в подальшому були скасовані Вищим господарським судом України, висновок місцевого господарського суду про відсутність предмету спору у справі є помилковим.

Під час нового розгляду справи, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що вимоги позивача на час первинного звернення 24.06.2016 до господарського суду були обґрунтованими та правомірними щодо визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 30.04.2009, що знайшло своє відображення у рішеннях як першої, так і апеляційної інстанції, з зобовязанням Полтавську міську раду укласти додаткову угоду про поновлення цього договору на строк 5 років на тих самих умовах.

Разом з цим, зважаючи на те, що рішення господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 по даній справі були виконані сторонами шляхом двохстороннього підписання додаткової угоди №1 від 09.02.2015 про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12 травня 2009 року за №184-П, факт поновлення на 5 років на тих самих умовах дії договору оренди землі від 30.04.2009, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 36174992 від 10.04.2015, суд дійшов висновку про те, що право позивача - ПП Еліт на поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі від 30 квітня 2009 року не є порушеним, а навпаки є документально закріпленим та зареєстрованим. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог.

З висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог погоджується колегія суддів.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи з урахуванням підстав та предмету позову, колегія суддів виходить з наступного.

Предметом даного господарського спору є вимоги позивача про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 30.04.2009, укладений між Полтавською міською радою та Приватним підприємством Еліт, зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12.05.2009 за № 184-П.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 по даній справі сторони уклали додаткову угоду № 1 про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12 травня 2009 року за №184-П (а.с. 197, т.1).

П. 1 додаткової угоди поновлено дію договору оренди землі від 30.04.2009, укладеного між ПП «Еліт» (орендар) та Полтавською міською радою (орендодавець), зареєстрованого у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12 травня 2009 року за №184-П на строк 5 (пять) років на тих самих умовах.

Дана додаткова угода про поновлення договору оренди землі набуває чинності з дати її підписання сторонами та реєстрації у виконавчому комітеті Полтавської міської ради і є невідємною частиною договору оренди землі.

На підставі ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно зі ст. 2 закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ для обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Додаткова угода №1 від 09.02.2015 зареєстрована у виконавчому комітеті Полтавської міської ради, про що у Книзі реєстрації додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок внесено запис за №6 5 березня 2015 року.

Факт поновлення на 5 років на тих самих умовах дії договору оренди землі від 30.04.2009, укладеного між Полтавською міською радою та ПП Еліт, зареєстрованого у виконкомі Полтавської міської ради від 12.05.2009 за №184-П, підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 36174992 від 10.04.2015 (а.с. 196, т.1).

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Двостороння додаткова угода № 1 від 09.02.2015 до договору оренди землі від 30.04.2009 є чинною на даний час і факт її укладання не оспорюється жодною із сторін, так само факт її укладання визнаний постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 у справі № 917/1272/14.

Отже, на зазначену додаткову угоду №1 поширюється дія ст. 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину, так як жодна із сторін не надала доказів в спростування останньої обставини.

В контексті ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. В звязку з чим в даному випадку суд повинен установити, чи дійсно порушуються права позивача, в чому полягає таке порушення, а також в якій спосіб має відбуватись поновлення порушеного права позивача.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Як зазначено Верховним Судом України в преамбулі узагальнення практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України, цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У правовідносинах, які є предметом розгляду справи № 917/1272/14 порушене право позивача було поновлено шляхом укладання додаткової угоди № 1 від 09.02.2015 до договору оренди землі від 30.04.2009 між Полтавською міською радою та ПП «Еліт», зареєстрованого у виконкомі Полтавської міської ради від 12.05.2009 за № 184-П, яка є чинною та не оспорюється жодною із сторін.

Слід зазначити, що захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Проте, заявлена позивачем вимога про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 30.04.2009, укладений між Полтавською міською радою та Приватним підприємством Еліт, зареєстрований у виконавчому комітеті Полтавської міської ради 12.05.2009 за № 184-П, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки договір оренди землі від 30.04.2009 вже поновлений на 5 років на тих самих умовах шляхом укладання додаткової угоди №1 від 09.02.2015, яка зареєстрована у встановленому законом порядку.

За таких обставин, право сторони-позивача на поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі від 30 квітня 2009 року предметно використано шляхом двохстороннього підписання додаткової угоди №1 від 09.02.2015.

Посилання позивача на те, що додаткова угода №1 від 09.02.2015 була укладена на виконання скасованих рішень господарського суду Полтавської області від 17.09.2014 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014, колегія суддів відхиляє, оскільки на даний час право позивача - ПП Еліт на поновлення на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі від 30 квітня 2009 року є документально закріпленим та зареєстрованим в установленному законом порядку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо поновлення договору оренди землі від 30.04.2009, укладеного між Полтавською міською радою та ПП Еліт, зареєстрованого у виконкомі Полтавської міської ради від 12.05.2009р. за №184- П, про що також було вірно зазначено судом першої інстанції в рішення від 24.01.2017 у справі № 917/1272/14.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що позивач в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки вважає, що всупереч нормам ст. 20 ГПК України та п. 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30, суддею було відхилено відвід у даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 (суддя Бунякіна Г.І.) провадження у справі припинено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2016 у справі № 917/1272/14, ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Полтавської області.

П. 1.2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, за змістом частини першою статті 20 ГПК суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, постанови (у справі про банкрутство), прийнятої за його участю, або у перегляді за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Згідно п. 2.3.43. «Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України» від 26.11.2010 № 30, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Враховуючи викладені положення, а також те, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 (суддя Бунякіна Г.І.) припинено провадження у справі, а постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 дану ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.07.2016 скасовано, суддя Бунякіна Г.І. не мала брати участі в новому розгляді справи.

Відповідно доп. 1 ч. 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом у незаконному складі колегії суддів.

Зазначені обставини є безумовною підставою для скасування рішення господарського суду Полтавської області від 24.01.17 у справі № 917/1272/14 відповідно до п.1 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України в разі скасування рішення апеляційна інстанція повинна прийняти нове рішення.

Таким чином, колегія суддів приймає нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на наведене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 1 ч. 3 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Еліт", м. Полтава задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 24.01.17 у справі № 917/1272/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.