РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2017Справа №910/1475/17

За позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелікоптер"

про стягнення штрафних санкцій 23 970,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Рибець В.М. - за довіреністю №5669 від 28.12.2016 року;

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелікоптер" про стягнення штрафних санкцій 23 970,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за Договором №700-16 від 01.07.2016 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 23 970,00 грн. - штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань за Договором №700-16 від 01.07.2016 року, 1 600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 28.02.2017 року.

В судове засідання 28.02.2017 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 02.02.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 28.02.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 28.02.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 року між Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (далі по тексту - покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гелікоптер" (далі по тексту - відповідач, постачальник) укладено Договір №700-16 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. та 3.2. Договору) Постачальник зобов'язався здійснити поставку шестерні відомої НШ 39-013 та шестерні ведучої НШ 39-012 (1-кат) згідно КД у кількості по 10 штук кожної позиції (надалі - Продукція) протягом 30 календарних днів з моменту отримання авансового платежу від ДП "АВІАКОН".

Загальна вартість договору складає 120 000,00 грн. (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору оплата здійснюється наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 50% протягом 10 днів з дати отримання покупцем рахунку-фактури;

- доплата в розмірі 50% після проходження вхідного контролю на ДП «Авіакон», але не пізніше 10 днів з дати приймання продукції Покупцем.

19.07.2016 року на виконання умов Договору позивачем здійснено авансовий платіж 50% від ціни договору в розмірі 60 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2996.

У відповідності до вимог п. 3.2. Договору продукція має бути поставлена до 18.08.2016 року (включно), тобто через 30днів після здійснення авансового платежу.

Відповідачем поставлено, а позивачем прийнято продукції вартістю 52 000,00 грн.,що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними, а саме:

- №119 від 12.10.2016 року на суму 36 000,00 грн. (прострочення поставки на 43 дні);

- №163 від 23.11.2016 року на суму 36 000,00 грн. (прострочення поставки на 54 дні).

При проведенні вхідного контролю Продукції, отриманої по накладній від 12.10.2016 №119 позивачем виявлено тріщину шестерні ведучої НШ -39- 012, про що був складений акт технічного стану від 15.11.2016 року. Вимога про проведення заміни неякісної Продукції направлена на електронну адресу Відповідача 18.11.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної поставки продукції, поставки продукції неналежної якості та невиконання умов Договору щодо заміни неякісної продукції, в зв'язку з чим відповідач просить суд стягнути з позивача 23 970,00 грн. - штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань за Договором №700-16 від 01.07.2016 року (з яких: 12 396,00 грн. - пені, 9 600,00 грн. - штрафу у розмірі 8% від вартості не поставленої в строк продукції, 1 200,00 грн. - штрафу за поставку продукції неналежної якості, 774,00 грн. - пені за невиконання вимог договору щодо заміни неякісної продукції).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином та здійснив 50% авансовий платіж за продукцію, а відповідач в порушення умов Договору не поставив продукцію в повному обсязі, поставив продукцію неналежної якості, та не виконав умови Договору щодо заміни неякісної продукції.

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач припустився порушення зобов'язання, а тому позивач, керуючись пунктами 7.3., 7.4., 7.5. Договору просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції, які за розрахунками позивача становлять 23 970,00 грн. (з яких: 12 396,00 грн. - пені, 9 600,00 грн. - штрафу у розмірі 8% від вартості не поставленої в строк продукції, 1 200,00 грн. - штрафу за поставку продукції неналежної якості, 774,00 грн. - пені за невиконання вимог договору щодо заміни неякісної продукції).

Відповідно до п.7.3. Договору у випадку порушення строків або обсягів поставок Продукції, Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 8% від вартості не поставленої в строк Продукції за кожен факт порушення.

Згідно п.7.4 Договору у випадку поставки Продукції неналежної якості Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості.

За умовами п.7.5 Договору у випадку порушення строків виконання Постачальником вимог Покупця, зокрема, про заміну Продукції неналежної якості, Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі 0,3% від вартості невідповідної Продукції за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в розмірі 23 970,00 грн. нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелікоптер" (03680, м. Київ, БУЛЬВАР ІВАНА ЛЕПСЕ, будинок 4, корпус ДІАМАНТ, кімната 430; ) на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (41600, Сумська обл., місто Конотоп, ВУЛИЦЯ РЯБОШАПКА, 25; ) 23 970 (двадцять три тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 00 коп. - штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань за Договором №700-16 від 01.07.2016 року, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 04.04.2017 року.