ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Справа № 14/017-12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіШвеця В.О.,
суддівДанилової М.В., Сибіги О.М.
розглянувши касаційну скаргуДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 25.01.2017
у справі№14/017-12 Господарського суду Київської області
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
доКомунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради
Простягнення 66 009,76 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: Яковенко П.А. (дов. від 27.12.2016),

відповідача: Мамаєв Д.Ю. (дов. від 30.11.2016), Ружин В.В. (дов. від 07.02.2017)

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась з позовом до Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради про стягнення 23 464,38 грн. основної заборгованості, 1 814,97 грн. пені, 31 784,05 грн. інфляційних збитків, 8 946,06 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2012, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 17 598,30 грн. основної заборгованості, 1 814,97 грн. пені, 31 784,05 грн. інфляційних втрат, 8 946,06 грн. 3 % річних. В частині вимоги про стягнення основної заборгованості у розмірі 5 866,08 грн. провадження у справі припинено.

На виконання вказаного рішення судом першої інстанції 21.05.2012 видано відповідний наказ.

Комунально-побутове підприємство "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання наказу Господарського суду Київської області від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних. Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач посилався на те, що заборгованість зі сплати пені, інфляційних втрат та 3% річних була списана відповідачем на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та згідно з Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 894 від 08.08.2011, з огляду на що, на думку заявника, наказ від 21.05.2012 є таким, що частково не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.12.2016, винесеною суддею Бацуца В.М., заяву про визнання наказу від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню задоволено. Вмотивовуючи ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що заборгованість відповідача в частині сплати пені, інфляційних втрат та 3% річних є списаною 10.04.2012 на підставі та згідно з протоколом відповідача від 10.04.2012, а зобов'язання відповідача перед позивачем в цій частині припинились відповідно до статей 598, 599, 605 Цивільного кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючого, Чорної Л.В., Іоннікової І.А., постановою від 25.01.2017 перевірену ухвалу місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати, а у задоволенні заяви про визнання наказу від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню, відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги скаржник вказує на неврахування судами того, що затвердження протоколу про списання заборгованості комісією Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради не є підставою для списання заборгованості, оскільки для такого списання необхідно визначення обсягу заборгованості та її затвердження комісіями, утвореними, як боржником, так і кредитором, чого у справі дотримано не було. При цьому скаржник посилається на порушення судами приписів статей 4, 33, 34, 43, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 27.03.2017 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого судді - Швеця В.О., суддів - Данилової М.В., Корсака В.А., касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 06.04.2017.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 05.04.2017 № 08.03-04/1325, у зв'язку з направленням судді Корсака В.А. для участі у тестуванні в рамках конкурсу до Верховного суду, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у судовій справі Господарського суду Київської області №14/017-12.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.04.2017 у справі №14/017-12 сформовано склад колегії суддів: Швець В.О. - головуючий, Данилова М.В., Сибіга О.М.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Вищий господарський суд України, заслухавши суддю Швеця В.О., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2012 з Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради стягнуто на користь Дочірньої компанії "Газ Україна" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 17 598,30 грн. основної заборгованості, 1 814,97 грн. пені, 31 784,05 грн. інфляційних втрат, 8 946,06 грн. 3% річних. На виконання вказаного рішення судом першої інстанції видано відповідний наказ від 21.05.2012. Комунально-побутове підприємство "Теплоенергопостач" звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання наказу Господарського суду Київської області від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню в частині стягнення 1 814,97 грн. пені, 31 784,05 грн. інфляційних втрат, 8 946,06 грн. 3% річних, посилаючись на те, що вказана заборгованість списана відповідачем на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" та згідно з Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 894 від 08.08.2011. Відповідно до статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. При цьому підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, визначені частиною 4 зазначеної норми. Так, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у разі, якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Задовольняючи заяву про визнання наказу від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилався на те, що заборгованість відповідача підпадає під дію Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12.05.2011 та що протоколом б/н від 10.04.2012 комісії Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради визначено обсяг заборгованості відповідача перед позивачем за природний газ, зокрема, за договором 06/10-1644ТЕ-17 та вирішено списати суму заборгованості зі сплати 1 814,97 грн. пені, 31 784,05 грн. інфляційних втрат, 8 946,06 грн. 3 % річних. Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного. 04.06.2011 набрав чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12.05.2011, згідно зі ст. 1 якого дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, НАК "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок". Відповідно до підпункту 2.1.1. пункту 2.1. та пункту 2.2. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню: заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та її дочірніх підприємств ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 01.01.2010 і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом: заборгованість ДК "Газ України" перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" списується в межах сум, списаних підприємствам, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, і суб'єктам господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, перед ДК "Газ України". Пунктом 2.5. Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" передбачено, що списання заборгованості здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 затверджено Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, пунктом 3 якого передбачено, що учасники процедури списання протягом 30 днів після закінчення строку дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" проводять звіряння розрахунків і підписують відповідні акти станом на 31.12.2011, в яких фіксується сума заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості. Відповідно до пункту 6 цього Порядку для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу. З наведеного вбачається, що на учасників процедури списання покладено обов'язок упродовж 30 днів після закінчення строку дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" провести звіряння розрахунків і підписати відповідні акти, в яких фіксується сума заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості. Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та діє до 30.06.2012. Отже, відповідно до приписів вищенаведених правових норм, учасники процедури списання, якими є Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Комунально-побутове підприємство "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради були зобов'язані до 30.06.2012 провести звіряння розрахунків і підписати відповідні акти, в яких мали зафіксувати суму заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості. Між тим, з матеріалів справи вбачається, що протокол б/н від 10.04.2012 про списання заборгованості було затверджено тільки комісією відповідача, однак затвердження протоколу про списання заборгованості комісією відповідача не є підставою для списання заборгованості, оскільки для такого списання необхідно визначення обсягу заборгованості та її затвердження комісіями, утвореними, як боржником, так і кредитором. Також, сторони повинні були провести звіряння розрахунків і підписати відповідні акти, в яких фіксується сума заборгованості, що обліковується в їх бухгалтерському обліку після списання заборгованості, чого здійснено не було. Отже, оскільки при списанні заборгованості у справі не було дотримано процедури її списання, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про визнання наказу Господарського суду Київської області від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню. Відповідно до приписів частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. За таких обставин ухвала від 01.12.2016 та постанова від 25.01.2017 підлягають скасуванню з відмовою у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню. З огляду на що, доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження. Витрати зі сплати судового збору за розгляд касаційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 у справі №14/017-12 Господарського суду Київської області і ухвалу Господарського суду Київської області від 01.12.2016 скасувати.

У задоволенні заяви Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" Ірпінської міської ради про визнання наказу Господарського суду Київської області №14/017-12 від 21.05.2012 таким, що частково не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з Комунально-побутового підприємства "Теплоенергопостач" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 1 600 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Головуючий суддя: В. Швець

Судді: М. Данилова

О. Сибіга