КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа№ 911/119/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

представників сторін:

від позивача: Гостищева Н.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Черненко О.С. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на рішення господарського суду Київської області

від 13.02.2017

у справі №911/119/17 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про стягнення 18270,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «МА «Бористпіль») про стягнення 18 270,14 грн. матеріального забезпечення, як допомоги по безробіттю, яка була виплачена громадянці ОСОБА_4, останнє місце роботи - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що наказом ДП «МА «Бориспіль» по особовому складу за №11-07/1-709/п від 12.08.2015 ОСОБА_4 поновлена на роботі з 17 грудня 2014 року (на підставі рішення Оболонського районного суду), а відтак виплачене гр. ОСОБА_4 матеріальне забезпечення у розмірі 18 270,14 грн. з січня по 2015 по липень 2015 підлягає поверненню на користь Київського міського центру зайнятості.

Рішенням господарського суду Київської області від 13.02.2017 Позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь Київського міського центру зайнятості 18270 грн. 14 коп. матеріального забезпечення по безробіттю, 1378 грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ДП «МА «Бориспіль» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Київської області від 13.02.2017 у справі №911/119/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також є необґрунтованим, внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими. При винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не врахував, що на виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2015 у справі №2/756/1752/15 (унікальний номер 756/766/15-ц) про поновлення на роботі ОСОБА_4, ДП «МА «Бориспіль» сплатило останній середній заробіток за час вимушеного прогулу всумі 24343,74 грн. за період з 17.12.2014 по 11.08.2015, тобто роботодавцем сплачено кошти працівнику, понесено матеріальні витрати, у зв'язку з чим задоволення позовних вимог у сумі 18270, 14 грн. призведе до подвійної відповідальності ДП «МА «Бориспіль». що є неприпустимим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 07.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі №911/119/17 до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 05.04.2017.

03.04.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) позивача подав відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду у справі №911/119/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №911/119/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Разіна Т.І., Тарасенко К.В.) від 05.04.2017 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2017 у справі №911/119/17 до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 05.04.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.04.2017 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 05.04.2017 заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30.12.2014 громадянка ОСОБА_4, у відповідності до Закону України «Про зайнятість населення» звернулась до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості, з заявою про надання статусу безробітного.

Крім того, згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» остання просила призначити виплату допомоги по безробіттю посилаючись на те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Як вбачається з персональної картки Оболонського РЦЗ від 30.12.2004, останнє місце роботи ОСОБА_4 - ДП «МА «Бориспіль».

30.12.2014 ОСОБА_4, у відповідності до ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VІ та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198, надано статусу безробітно та, на підставі норм ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за №1533-ІІІ, Оболонським РЦЗ призначено допомогу по безробіттю ОСОБА_4 з 06.01.2015 (з 8 дня після реєстрації) по 31.12.2015.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2015 позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено - поновлено на роботі в ДП «МА «Бориспіль» з 17.12.20147 на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення на період відсутності ОСОБА_5 до фактичної дати виходу на роботу; стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 по 11.08.2015 у розмірі 30 тис. 243 грн 56 коп; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі та виплати заробітної плати за один місяць; стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь держави судовий збір у розмірі 302 грн 43 коп.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 1.08.2015 стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 2 тис. 304 грн витрат на проведення судової експертизи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2015 вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу - стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.12.2014 по 11.08.2015 у сумі 11 тис. 973 грн 42 коп, з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів; стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь держави судовий збір у розмірі 119 грн 73 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2015 додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31.08.2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

Постановою Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі № 6-511цс16 рішення Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2015 в частині зменшення розміру копенсаціїї заробітної плати за час вимушеного прогулу скасовано. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11.08.2015 в цій частині залишено в силі.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ДП «МА «Бориспіль» по особовому складу за №11-07/1-709/п від 12.08.2015 ОСОБА_4 була поновлена на роботі з 17.12.2014 (витяг з наказу наявний в матеріалах справи - а.с. 16).

З 27.08.2015 припинено реєстрацію ОСОБА_4 як безробітної у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили та припинено виплату допомоги по безробіттю.

Згідно з розрахунком виплаченого матеріального забезпечення, ОСОБА_4 отримала за період з січня 2015 року по липень 2015 загалом 18 270,14 грн.,зокрема, за січень 2015 р. - 2591,68 грн.; лютий 2015 р. - 2791,04 грн.; березень 2015 р. - 3126,62 грн.; квітень 2015р. - 2566,30 грн.; травень 2015 р. - 2585,33 грн.; червень 2015 р. - 2545,79 грн.; липень 2015 р. - 2063,38 грн.

Як вбачається з наказу Оболонського РЦЗ від 31.08.2016 № 129, виплачене гр. ОСОБА_4 матеріальне забезпечення у розмірі 18 270,14 грн. визнано безпідставним та таким, що підлягає стягненню з вини роботодавця - ДП «МА «Бориспіль».

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, надіслав відповідачу претензію від 07.09.2016 за вих. № 19-8770 про необхідність повернення виплаченого матеріального забезпечення ОСОБА_4

У відповідь на вказану претензію позивача, ДП «МА «Бориспіль» надіслало лист від 10.10.2016 року за № 35-22-480, в якому зазначило, що претензія не враховує обставин, викладених в постанові Верховного суду України від 25.05.2016 та не містить платіжних документів, що підтверджували б факт отримання ОСОБА_4 допомоги по безробіттю у відповідному розмірі.

Крім того, як вбачається з відзиву на позовну заяву та з апеляційної скарги, сума заборгованості та необхідність її сплати на користь позивача заперечується з тих підстав, що відповідачем в ході добровільного виконання судових рішень по справі №756/766/15-ц про поновлення ОСОБА_4 на роботі, ДП МА «Бориспіль» сплачено громадянці ОСОБА_4 30243,59 грн.

Частиною 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» прямо передбачено, що з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відтак, заперечення відповідача не приймаються до уваги колегією суддів з огляду на те, що, як вірно зазначив суд першої інстанції, допомога по безробіттю (стягнення якої є предметом даного позову), виплачена Оболонський районним центром зайнятості громадянці ОСОБА_4, підлягає відшкодуванню відповідачем в порядку встановленого ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», як така, що була нарахована у зв'язку з наданням статусу безробітного, а виплати здійснені ДП «МА «Бориспіль» громадянці ОСОБА_4 виконані згідно рішення суду в порядку ч. 2 ст. 235 КЗпП є сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача 18 270,14 грн.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду Київської області від 04.01.2017 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 13.02.2017 у справі №911/119/17 - без змін.

2. Матеріали справи №911/119/17 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко