РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017Справа №910/22731/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
провідшкодування шкоди в сумі 6 525,82 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Кірсанова К.О., представник за довіреністю;
від відповідача - Мостовик О.С., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 525,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач проти позову заперечив повністю з тих підстав, що відповідачем вже було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8 881,45 грн. з врахування коефіцієнту фізичного зносу, у зв'язку з тим, що транспортний засіб «Ауді», державний номер НОМЕР_1 раніше відновлювався ремонтом, на підтвердження чого відповідачем надано суду витяг з «Audahistory».

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.03.2016 в м. Києві на вул. Руденко, 1/24 була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля "Рено", д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 та автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_3.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем "Рено", д.р.н. НОМЕР_2 не надав переваги у русі автомобілю, який рухався з права, та мав переваги в русі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді», д.р.н. НОМЕР_3, чим порушив вимоги п. 10.11 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №87068502 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/5456/16-п, провадження №3/753/1941/16), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Ауді», д.р.н. НОМЕР_3 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 15.02.2016 №38311а6к5.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 15.02.2016 №38311а6к5, страхового акту №АХА2018224 від 12.03.2016, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15 407,27 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням №229 449 від 14.03.2016.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Рено", д.р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_4, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва (справа №753/5456/16-п, провадження №3/753/1941/16).

На час скоєння вищевказаної ДТП (03.03.2016) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 під час експлуатації автомобіля «Рено», д.р.н. НОМЕР_2, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/3015566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/3015566 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «Рено», д.р.н. НОМЕР_2, на час спірної ДТП.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 29.13 Договору страхування наземного транспорту №38311а6к5 від 15.02.2016 при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 Договору, франшизи по відповідному ризику.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до рахунку-фактура №/1 09.03.2114/1 29.03.2016, складає 19 982,27 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_3., склав 19 982,27 грн., відповідно до акта виконаних робіт №/1 від 29.03.2016. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 15 407,27 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №229 449 від 14.03.2016).

Судом також враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_3 позивачем надано суду Звіт про оцінку вартості майнової шкоди №189/16 складений 07.06.2016, ФОП ОСОБА_6, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 22 081,86 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень щодо нарахування коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 42,3% було надано Консультацію №44-R/22/9 про величину фізичного зносу ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3).

Відповідно до п. 4.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України N 142/5/2092 від 24.11.2003, за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судову експертизу" (4038-12) оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно з законодавством. У звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ зазначається інформація, перелік якої визначений п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Тобто, методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України N142/5/2092 від 24.11.2003, не передбачено складання експертом консультацій про величину фізичного зносу.

Відповідно до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Консультація про величину фізичного зносу транспортного засобу «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3), надана Відповідачем, складена оцінювачем ОСОБА_7 без здійснення огляду транспортного засобу «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3).

Експертом ОСОБА_6, який проводив оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) за замовленням Позивача, був проведений огляд пошкодженого ТЗ.

Відповідно до Консультації про величину фізичного зносу транспортного засобу «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3), наданої Відповідачем, Відповідачем було розраховано вартість відновлювального ремонту ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу 42,3%, посилаючись на те, що складові частини ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) раніше відновлювались ремонтом.

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ.

Рік випуску ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) - 2012 рік.

Відповідно до п. 5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен:

а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах;

б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання;

в) установити пробіг за одометром;

г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ;

ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов'язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Оцінювач ОСОБА_7, яким складено Консультацію про величину фізичного зносу транспортного засобу «Ауді», надану Відповідачем, не здійснював огляд транспортного засобу «Ауді».

Натомість, Експерт ОСОБА_6, який проводив оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) за замовленням Позивача, проводив огляд пошкодженого ТЗ і не встановив факт проведення раніше відновлювального ремонту КТЗ.

Окрім того, відповідно до п. 7.40. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують те, що з транспортним засобом «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3) мали місце інші страхові випадки (постанови суду, довідки ДАІ); в інших ДТП мали місце пошкодження саме складових частин кузова, кабіни, рами, які відновлювали ремонтом або вони мали корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; деталі, які були пошкоджені під час інших ДТП, не були замінені на нові, оскільки, якщо вони були замінені на нові, то коефіцієнт фізичного зносу має дорівнювати 0.

Враховуючи вищевикладене, Консультація про величину фізичного зносу ТЗ «Ауді» (д.р.н. НОМЕР_3), надана Відповідачем, не є допустимим та належним доказом, оскільки не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України N142/5/2092 від 24.11.2003.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Як встановлено судом відповідачем сплачено на рахунок позивача 8 881,45 грн., про що свідчить платіжне доручення №ID-85179 від 03.10.2016.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/3015566 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (15 407,27 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом АЕ/3015566 дорівнює 0,00 та за мінусом вже сплаченої суми в розмірі 8 881,45 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 6 525,82 грн. Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 6 525,82 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 6 525 (шість тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 82 коп. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.04.2017

Суддя І.І. Борисенко