ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.04.2017 Справа № 904/2219/17

За позовом Колективного підприємства "Меркурій", смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

до Петриківської селищної ради, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення № 399-17/VІІ від 14.02.2017 року "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою"

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, наказ №4-К від 11.12.2015 року, директор

ОСОБА_2, довіреність №14/03-2017 від 14.03.2017 року, адвокат

Від відповідача: ОСОБА_3, доручення №215 від 23.03.2017 року, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Колективне підприємство "Меркурій" звернулось з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області та просить визнати недійсним рішення Петриківської селищної ради №399-17/УІІ від 14 лютого 2017 року "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою". В обґрунтування позовних вимог посилається, що спірне рішення прийнято всупереч приписів земельного законодавства щодо припинення права постійного землекористувача визначеного законом, без належного обґрунтування та без згоди землекористувача, через що, з прийняттям даного рішення порушено право КП "Меркурій" на користування земельною ділянкою, набуте ним на законних підставах.

Відповідач згідно відзиву проти задоволення позовних вимог заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів, якими обгрунтовує обставини, викладені в заяві, оскільки згідно договору від 12.05.2015р. купівлі продажу будівлі "мозаїчний цех", будівля, що відчужується знаходиться за адресою вул. Леніна, 59-а в смт. Петриківка розташована на земельній ділянці площею 0,0630 га, кадастровий номер :03:045:0139. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Петриківському районі, земельна ділянка площею 0,063 га знаходиться у постійному користуванні позивача на підставі державного акта на право постійного користування землею І-ДП №007758. Відповідно до ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. На підставі договорів купівлі-продажу будівлі мозаїчного цеху від 03.09.2008р. та від 12.05.2015р. вказана земельна ділянка переходила в користування іншого власника разом з будівлею.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2017 року порушено провадження з призначенням судового засідання на 23.03.2017 року.

По справі оголошувалася перерва до 04.04.2017 року.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно Свідоцтва про право власності від 24.05.2001р., виданого на підставі рішення виконкому Петриківської селищної ради №4/10 від 17.01.2001р. та акту прийому в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Петриківської селищної ради від 17.01.2001р., Колективному підприємству "Меркурій", на праві колективної власності належить будинок побуту, який розташований в місті Петриківка, по вул. Леніна, 59.

На підставі рішення №18/23 Петриківської селищної ради народних депутатів №164 від 04.12.2001р., позивачу видано державний акт на право постійного користування землею І-ДП №007758, згідно якого, Колективному підприємству "Меркурій" надано у постійне користування земельну ділянку, площею 0,3329 гектарів, для обслуговування будинку побуту, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №39.

Між позивачем та громадянином ОСОБА_4 19.03.2002р. було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу АЕР №494028, зареєстрований в реєстрі за №956, відповідно до якого ОСОБА_4 купив, а КП Меркурій продав В-1 мозаїчний цех шлакоблоковий, розмір нежилої площі 75,9 кв.м., що складає 3/20 частин будинку побуту, розташований в селищі Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області по вул. Леніна, 59.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції статті, яка діяла на час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу мозаїчного цеху, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Разом з цим, згідно умов договору купівлі-продажу від 19.03.2002р., земельна ділянка, під будівлею мозаїчного цеху, ОСОБА_4 не передавалась.

Рішенням Виконавчого комітету Петриківської селищної ради від 26.04.2007р. №79 "Про присвоєння номерного знака", було присвоєно будівлі мозаїчного цеху, яка належить ОСОБА_4, та розташована в селищі Петриківка по вулиці Леніна - №59А.

У 2008 році ОСОБА_4 звернувся до Петриківського районного суду з позовом до КП "Меркурій" про виділення в натурі належного позивачу 3/20 частки із спільного нерухомого майна і земельної ділянки для його обслуговування та про визнання права власності.

Ухвалою Петриківського районного суду від 13.03.2008р., було визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4 та КП Меркурій за якою ОСОБА_4 зобов'язується на рівних умовах брати участь в обслуговуванні під'їзду до споруди, що знаходиться в спільному використанні, а відповідач КП "Меркурій" зобов'язується надати земельну ділянку в розмірі 6,5 кв.м. попереду будівлі та 4 кв.м. за будівлею, що розміщена по вул. Леніна, 59А, смт. Петриківка, Петриківського району, Дніпропетровської області.

Рішенням Петриківського районного суду у справі №2-205-2008 від 21.04.2008р. ОСОБА_4 було виділено будівлю мозаїчного цеху розміром 75,9 кв.м. та земельну ділянку, на якій розміщений мозаїчний цех та навкруги мозаїчного цеху розміром 6,5 м. попереду будови цеху та 4 м. за його приміщенням, розташованих за адресою; вул. Леніна, 59 А в смт. Петриківка Петриківського району, Дніпропетровської області у окремий самостійний обєкт його власності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано сторонами у справі, громадянином ОСОБА_4 не було здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку, розмір якої встановлено в рішенні Петриківського районного суду від 21.04.2008р.

Згідно договору купівлі-продажу від 03.09.2008р., укладеного між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) продавець передав у власність покупця мозаїчний цех, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Леніна, 59 А.

В подальшому, між гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу мозаїчного цеху від 12.05.2015 року. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_6 придбав мозаїчний цех В-1 шлакоблоковий, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, вул. Леніна, 59 А, на земельній ділянці, площею 0,0630 га., кадастровий номер земельної ділянки :03:045:0139.

Рішенням суду від 03.08.2016р. у справі №178/421/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.11.2016р., в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права користування земельною ділянкою площею 0,063 га кадастровий номер :03:045:0139, що знаходиться за адресою пр.ОСОБА_7 (вул.Леніна) 59-а; припинення права постійного користування КП "Меркурій" вищевказаної земельної ділянки та скасування державного акту на право постійного користування землею, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №39 від 29.12.2001р. було відмовлено.

14.02.2017р., в зв'язку з тим, що право власності на частину об'єктів нерухомості, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,3329 га, належать на праві приватної власності ОСОБА_6, та з урахуванням рішення Петриківського районного суду у справі №2-205-2008 від 21.04.2008р., Петриківською селищною радою Петриківського району Дніпропетровської області прийнято рішення "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою". Даним рішенням було припинено колективному підприємству "Меркурій" право постійного користування та вилучено із постійного користування земельну ділянку загальною площею 0,3329 га, яка розташована за адресою, проспект Петра Калнишевського, 59 (колишня назва вулиця Леніна) смт.Петриківка, яка перебувала в користуванні останнього згідно державного акту на право постійного користування землею І-ДП №007758 від 29.12.2001р. Окрім того, даним рішенням було припинено (анульовано) дію Державного акту на постійне користування землею КП "Меркурій" серії І-ДП №007758 від 29.12.2001р., який зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №39.

Позивач просить визнати недійсним вищевказане рішення відповідача, оскільки спірне рішення прийнято всупереч приписів чинного земельного законодавства щодо припинення права постійного землекористування, без належного обґрунтування та без згоди землекористувача.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 ЗК України).

Статтею 141 Земельного кодексу України визначений перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ст.142 ЗК України).

Матеріали справи не містять доказів відмови позивача від земельної ділянки та оформлення такої відмови в порядку передбаченому вищезазначеною статтею, як не надано доказів здійснення державної реєстрації на частину спірної ділянки іншими особами, після укладання договорів купівлі-продажу на будівлю мозаїчного цеху.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (ст. 152 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем безпідставно, без дозволу постійного користувача було вилучено земельну ділянку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійним рішення Петриківської селищної ради №399-17/УІІ від 14 лютого 2017 року "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою".

Стягнути з Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, проспект Петра Калнишевського, 71, код 04339698) на користь Колективного підприємства "Меркурій" (51800, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Петриківка, проспект Петра Калнишевського, 59, код 20274171) суму судового збору у розмірі 1 600,00 грн., про що видати наказ.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.04.2017

Суддя ОСОБА_8