Господарський суд Чернігівської області
======================================================================================================================================================================
УХВАЛА

від "10" квітня 2017 р. у справі № 927/246/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Оленич Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/246/17

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», пр-т Повітрофлотський, 25, м. Київ, 03049; адреса для листування: бульвар Незалежності, 16, офіс 809-2, м. Бровари, Київська область, 07400

до відповідача: Фермерського господарства «ПІВНІЧ АГРО», вул. Польова, 3Б, с. Вертіївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16624

про стягнення 14307грн.54коп. матеріальної шкоди

у присутності представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність №21 від 17.03.2017),

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача в порядку регресу грошових коштів в сумі 14307грн.54коп., сплачених як страхове відшкодування особі, потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 11.05.2016 у місті Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч приписам чинного законодавства, зокрема Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідачем не повідомлено страховика письмово у встановлений строк про дорожньо-транспортну пригоду за участю забезпеченого транспортного засобу, яка сталася 11.05.2016. Не повідомив про ДТП і водій, який перебував за кермом забезпеченого транспортного засобу. Саме відсутність такого повідомлення, за твердженням позивача, є підставою для заявлення регресної вимоги до відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, стверджуючи, що водій забезпеченого транспортного засобу одразу після ДТП телефонувала до страхової компанії з проханням направити представника на місце ДТП, але в направленні представника позивачем було відмовлено. Письмово повідомити позивача у встановлений строк про скоєння ДТП водій транспортного засобу не мав можливості через його перебування у службовому відрядженні з 11.05.2016 по 18.05.2016. Крім того відповідач стверджує, що в позовній заяві позивачем не зазначено повного складу цивільного правопорушення, наслідком якого є відповідальність у вигляді відшкодування матеріальної шкоди. На думку відповідача, виплата страхового відшкодування позивачем відбулась на виконання договору, укладеного між сторонами, а відтак не є шкодою.

В судовому засіданні, яке відбулось 10.04.2017, прийняв участь представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень адресату за вказаними у позовній заяві адресами. Про поважність причин неявки представника позивач суд не повідомив, жодних заяв та клопотань на момент проведення судового засідання до суду від позивача не надходило.

Оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи суд вважає за можливе провести судове засідання по розгляду справи у відсутності його представника.

У звязку із задоволенням клопотання відповідача про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу в попередньому судовому засіданні, дане засідання господарського суду по розгляду справи проведено без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколі судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке:

За змістом ст.32 Господарського процесуального кодексу України наявність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, встановлюється судом на підставі доказів.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, а в силу ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Двічі, ухвалою від 06.03.2017 про порушення провадження у справі, копія якої була отримана позивачем 09.03.2017, та від 27.03.2017 про відкладення розгляду справи, копії якої були отримані позивачем 30.03.2017 за юридичною адресою в м. Києві та 03.04.2017 за адресою для листування в м. Бровари, з метою встановлення фактичних обставин справи судом зобовязано позивача надати суду докази, що підтверджують факт сплати страхового відшкодування саме потерпілому у ДТП, яке сталося 11.05.2016. Крім того, зобовязано позивача надати письмові пояснення щодо повного складу правопорушення, вчиненого відповідачем, наслідком якого є відшкодування матеріальної шкоди.

Разом з тим, позивач вимоги вищевказаних ухвал суду не виконав без пояснення причин неможливості представити суду витребувані документи.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Принцип змагальності полягає у виявленні у змагальній формі ініціативи та активності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при здійсненні процесуальних прав та виконанні обовязків по визначенню кола обставин, які мають значення для вирішення справи та по збиранню, дослідженню і оцінці доказів, які підтверджують або спростовують ці обставини. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи та передбачає покладення тягаря доказування та обовязку збирання доказів на сторони, покладення на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень.

При цьому статтею 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі, якщо сторона немає можливості самостійно надати докази, вона вправі подати клопотання про витребування таких доказів господарським судом.

Позивачем клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України у звязку з неможливістю надати їх самостійно в ході розгляду справи не подано.

Невиконання позивачем покладених на нього процесуальних обовязків щодо всебічного, повного та обєктивного встановлення обставин справи та обовязкових до виконання вимог ухвал суду розцінюється судом як прояв неповаги до суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що витребувані документи не надані позивачем без поважних причин.

Відсутність витребуваних судом документів перешкоджає встановленню факту виплати страхового відшкодування саме потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді за участю забезпеченого транспортного засобу особі ОСОБА_2, який є підставою виникнення права страховика на подання регресного позову до страхувальника.

Крім того, жодного разу не зявлявся для участі у розгляді справи в судове засідання і представник позивача, який би міг надати суду пояснення з вищевказаних питань.

Відповідно до ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи.

В силу ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за відсутності витребуваних судом документів неможливо повно, всебічно та обєктивно встановити всі обставини справи та правильно вирішити спір по суті.

За змістом п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Судом розяснюється позивачу, що відповідно до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.4-3, 4-7, 22, 32, 33, 43, 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Т.Г. Оленич