ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Справа № 5021/1088/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоКороткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддівКоваленка В.М., Погребняка В.Я.
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 року
у справі Господарського суду№ 5021/1088/12 Сумської області
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональний центр фондових технологій" Товариства з обмеженою відповідальністю "Керамітекс"
про визнання банкрутом,

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22 вересня 2016 року у справі № 5021/1088/12 (суддя Яковенко В.В.) заяву Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області до боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Керамітекс" про визнання поточних кредиторських вимог у розмірі 196 194,67 грн. боргу задоволено частково, визнано грошові вимоги Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області до боржника та включено до реєстру вимог кредиторів у сумі 180 356 грн., з яких: 161 524,25 грн. у 4 (четверту) чергу, 16 075,75 грн. у 6 (шосту) чергу; 2 756 грн. у 1 (першу) чергу. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2016 року у справі № 5021/1088/12 (судді: Фоміна В.О. - головуючий, Крестьянінов О.О., Пуль О.А.) ухвалу Господарського суду Сумської області від 22 вересня 2016 року в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Керамітекс" у шосту чергу поточних кредиторських вимог Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області у розмірі 16 075,75 грн. скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів боржника 16 075,75 грн. кредиторських вимог відмовлено; в решті ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, скаржник Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову в частині відмови у задоволенні вимог ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області до боржника в сумі 18 594,67 грн. та в частині відмови в сумі 16 075,75 грн., справу скерувати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 12, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Враховуючи приписи п. 1-1 Прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції Закону від 22.12.11 № 4212-VІ, який набрав чинності 19.01.13, суди дійшли вірного висновку, що до даних правовідносин застосовуються положення Закону в редакції, чинній до 19.01.13, так як до набрання чинності нової редакції Закону про банкрутство, а саме 20.12.12, господарським судом було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.07.2012 року порушено провадження в справі № 5021/1088/12 про банкрутство ТОВ "Керамітекс". Постановою Господарського суду Сумської області від 20.12.2012 року ТОВ "Керамітекс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Пересадька Р.І. В подальшому, ухвалою місцевого суду від 01.03.2016, залишеною без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мальованого О.П.

У червні 2016 року ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області звернулась до Господарського суду Сумської області з заявою про включення до реєстру поточних кредиторських вимог на загальну суму 196 194,67 грн., а також 2 756,00 грн. судового збору.

В обґрунтування заяви, ДПІ зазначає, що згідно акту документальної позапланової виїзної перевірки № 3555/15-520/35171669/262 від 08.11.2012 виявлено порушення з боку боржника податкового законодавства, яке мало місце у серпні 2012 року. Тому було працівниками ДПІ винесено податкові повідомлення-рішення № /59662 від 22.11.2012 на загальну суму 509 156,25 грн., з яких: 407 325 грн. - основний платіж, 101 831,25 грн. - штрафні санкції та № /59771 від 22.11.2012 на загальну суму 80 378,75 грн., з яких: 64 303,00 грн. - основний платіж, 16 075,75 грн. - штрафні санкції. Однак, у зв'язку з наявністю переплати в сумі 411 935 грн., розмір несплаченого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням № /59662 від 22.11.2012 становить 97 221,25 грн. - основний платіж. За податковим повідомленням-рішенням №/59771 від 22.11.2012 на суму 80 378,75 грн. грошове зобов'язання не сплачувалось.

До того ж, ДПІ зазначено, що за період з 07.08.2014 року по 13.01.2016 року боржником самостійно були подані податкові декларації з податку на додану вартість та уточнюючі розрахунки, якими задекларовані податкові зобов`язання у розмірі 18 594,67 грн. (включаючи 36 грн. штрафних санкцій та 23,67 грн. пені), які несплачені боржником, а тому у останнього виник податковий борг на вказану суму, який є поточними вимогами до боржника, а тому повинен бути визнаний судом та включений до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, заявлена ДПІ сума складається з 97 221,25 грн. основної заборгованості (податкове повідомлення-рішення № /59662 від 22.11.2012), 64 303,00 грн. основної заборгованості, 16 075,75 грн. штрафних санкцій (податкове повідомлення-рішення № /59771 від 22.11.2012), 18 594,67 грн. податкового боргу на підставі самостійно поданих декларацій за період з 07.08.2014 року по 13.01.2016 року та 2 756,00 грн. судового збору.

Частково задовольняючи вказані вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що сума податкового зобов`язання у розмірі 177 600,00 грн. (97 221,25 грн. + 80 378,75) є поточними вимогами, оскільки виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника, підтверджуються належними доказами, а тому підлягає визнанню судом та включенню до реєстру вимог кредиторів. Податкові зобов`язання у розмірі 18 594,67 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки виникли в період ліквідаційної процедури, а тому не мають характеру поточних.

Проте, скасовуючи ухвалу місцевого суду в частині визнання останнім кредиторських вимог в сумі 16 075,75 грн., суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначена сума за своєю правовою природою є штрафними санкціями, які обраховані за ставкою 25% від суми основної податкової заборгованості на підставі податкового повідомлення-рішення № /59771 від 22.11.2012, та які, відповідно, кредитором нараховані в порушення вимог ст. 12 Закону про банкрутство в період дії мораторію.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає зазначений висновок апеляційного господарського суду апеляційної інстанції правомірним, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, згідно з частиною 1 статті 23 Закону про банкрутство закінчується технологічний цикл із виготовлення продукції, і підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута в особі його органу управління - ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі, а порядок їх виконання визначений відповідними нормами Закону про банкрутство. Такими випадками є зобов'язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (частина дев'ята статті 30 Закону про банкрутство).

Системний аналіз норм ст. 1, ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, які є спеціальними, а отже пріоритетними у застосуванні відносно інших законодавчих актів України в правовідносинах банкрутства, свідчить, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

За змістом вищевказаних норм в ліквідаційній процедурі до банкрута поточні вимоги можуть заявлятися за період після порушення провадження у справі і до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Як встановлено судами, у період з 26.10.2012р. по 01.11.2012р. на підприємстві боржника була проведена перевірка, що підтверджується актом від 08.11.2012р. № 3555/15-520/35171669/262 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування товариством з обмеженою відповідальністю "Керамітекс" (бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних періодів за серпень 2012р.".

На підставі виявлених порушень, органом ДПІ складені податкові повідомлення-рішення № /59662 від 22.11.2012 та № /59771 від 22.11.2012.

Як вже зазначалось, у зв'язку з наявністю у боржника переплати в сумі 411 935 грн., розмір несплаченого грошового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням №/59662 від 22.11.2012 становить 97221,25 грн. - основний платіж.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів, що податкові зобов`язання у розмірі 97 221,25 грн. (основна заборгованість за податковим повідомленням-рішенням № /59662 від 22.11.2012) та 64 303,00 грн. (основна заборгованість за податковим повідомленням-рішенням № /59771 від 22.11.2012) є поточними вимогами ДПІ до боржника, оскільки виникли на підставі проведеної перевірки підприємства боржника за період - серпень 2012 року, у зв`язку з чим, правомірно визнані та включені місцевим господарським судом до реєстру вимог кредиторів у 4 (четверту) чергу.

Відповідно до ст. 12 Закону про банкрутство протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Як роз'яснено постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про банкрутство" від 18.12.2009р. № 15, згідно з абзацом четвертим частини четвертої статті 12 Закону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

За змістом статті 12 Закону мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію; їх виконання для боржника є обов'язковим, але пеня, штраф та інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що застосовуються до платника податків за порушення податкового законодавства, не нараховуються, оскільки ця норма визначає конкретний проміжок часу, який відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний із його суттю.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо помилкового включення до реєстру вимог кредиторів та надання статусу поточної заборгованості нарахованої органом ДПІ кредиторських вимог на суму 16 075,75 грн. місцевим господарським судом, оскільки нарахування є штрафними санкціями та здійснено з порушенням приписів ст. 12 Закону про банкрутство.

Що стосується вимог ДПІ у розмірі 18 594,67 грн., які виникли на підставі самостійно поданих боржником податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків за період з 07.08.2014 по 13.01.2016 роки, якими задекларовані податкові зобов'язання в сумі 18 594,67 грн., у т.ч. 36 грн. штрафних санкцій і 23,67 грн. пені, колегія суддів погоджується з господарськими судами попередніх інстанцій щодо відмови в їх визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів в зв'язку з тим, що останні виникли у ліквідаційній процедурі та не мають характеру поточних.

Доводи скаржника щодо самостійного узгодження боржником суми боргу шляхом подання декларації з ПДВ, а тому виникнення у останнього відповідного обов`язку щодо його сплати, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки приписи Закону про банкрутство чітко визначають характер вимог кредиторів, підстави та порядок їх визнання та включення до реєстру вимог кредиторів. Норми вказаного закону є спеціальними у даних правовідносинах, а тому обов`язкові до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2016 року у справі № 5021/1088/12, прийнята у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08 листопада 2016 року у справі № 5021/1088/12 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

В.Я. Погребняк