Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" березня 2017 р. Справа № 906/1193/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Антонюк Н.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов.№3 від 15.02.2017;

від відповідача: ОСОБА_2 - дов.б/н від 22.11.2016;

від третьої особи: не з'явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія" Інновація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой"

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Промекономбанк"

про стягнення 9619364,48грн

У порядку ст.77 ГПК України оголошувалась перерва в судових засіданнях: 14.03.2017 до - 21.03.2017, 21.03.2017 до - 30.03.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" звернулось з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой" заборгованості в розмірі 9619364,48грн, з яких: 6800000,00грн - заборгованості за кредитом, 781347,94грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1211772,83грн - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 741089,48грн - збитків від інфляції за час прострочення кредиту, 85154,23грн - збитків від інфляції за час прострочення процентів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлений договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 та на наявність ряду договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 30.09.2013 (укладеним у забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту від 30.09.2013).

16.02.2017 через діловодну службу суду надійшла заява ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" про заміну сторони правонаступником за вих.№223 від 16.02.2017 (вх.№02-44/149/17 від 16.02.2017) (а.с. 209, т.1). У заяві позивач просить замінити ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" у зв'язку з укладенням між юридичними особами договору про відступлення права вимоги (факторингу) №95 від 10.02.2017.

Від ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" 16.02.2017 через діловодну службу суду подано заяву за вих.№2 від 16.02.2017 (вх.№02-44/150/17 від 16.02.2017) (а.с. 211, т.1), у якій заявник також просить замінити ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" у зв'язку з укладенням між юридичними особами договору про відступлення права вимоги (факторингу) №95 від 10.02.2017 (а.с. 225-227, т.1).

Ухвалою суду від 14.03.2017 замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" (а.с. 16, т.2).

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додаткових поясненнях від 14.02.2017 (а.с. 188, т.1), поясненнях по справі за вих.№14/03-17 від 14.03.2017 (а.с.1-3, т.2), поясненнях у справі від 21.03.2017 (а.с. 31-32, т.2), письмовому поясненні від 27.03.2017. Просив суд задовольнити позов. Крім того, надав письмове заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №906/1193/16.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 16.01.2017 (а.с.127-134, т.1) та додаткових поясненнях від 21.03.2017 (а.с. 48-54, т.2). Крім того, подав клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунку суми пені по процентам за користування кредитними коштами та розрахунку суми заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту. Підтримав клопотання про зупинення провадження у справі №906/1193/16 до вирішення справи №906/1082/16 за позовом Виконавчого комітету Коростенської міської ради до ТОВ "ВКП "Інтертренсстрой", ПАТ "КБ "Промекономбанк", ТОВ "Фінанс ОСОБА_3", за участю третіх осіб ПАТ "Фідобанк", ТОВ "Грифон Капітал" про визнання недійсним договору іпотеки від 30.09.2013.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. 30.03.2017 до суду від третьої особи електронною поштою надійшло клопотання №151 від 30.03.2017 про розгляд справи без участі повноважного представника.

Дослідивши надане представником відповідача клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №906/1082/16 за позовом Виконавчого комітету Коростенської міської ради до ТОВ "ВКП "Інтертренсстрой", ПАТ "КБ "Промекономбанк", ТОВ "Фінанс ОСОБА_3", за участю третіх осіб ПАТ "Фідобанк", ТОВ "Грифон Капітал" про визнання недійсним договору іпотеки від 30.09.2013, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

За змістом пп.3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Так, у клопотанні про зупинення провадження у справі (а.с. 68-71, т.2) відповідач зазначає, що в провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/1082/16 за позовом Виконавчого комітету Коростенської міської ради до ТОВ "ВКП "Інтертренсстрой", ПАТ "КБ "Промекономбанк", ТОВ "Фінанс ОСОБА_3", за участю третіх осіб ПАТ "Фідобанк", ТОВ "Грифон Капітал" про визнання недійсним договору іпотеки від 30.09.2013. Предметом спору в зазначеній справі є оскарження договору іпотеки від 30.09.2013, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013, між ПАТ "КБ "Промекономбанк" та ТОВ ВКП "Інтертрансстрой", посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі №4781. Крім того, варто зауважити, що відповідач заявляє дане клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на зазначення позивачем у письмовому поясненні останнього від 14.03.2017 підставою позовних вимог положення ч.1 ст.24 Закону України "Про іпотеку".

Проте, необхідно вказати, що предметом позову в справі №906/1193/16 є стягнення боргу на підставі договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013, а не звернення стягнення на заставне майно згідно договору іпотеки від 30.09.2013.

Окрім того, при поданні позову до господарського суду в якості підстав позовних вимог позивачем не зазначалося посилання на положення ч.1 ст.24 Закону України "Про іпотеку". Водночас, заяв про зміну підстав позову позивачем до суду подано не було, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що зазначені справи не є пов'язаними між собою в розумінні ст.79 ГПК України, оскільки інший суд у справі №906/1082/16 встановлює обставини, що не впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Окрім того, суд зауважує, що факти, які встановлені іншим судом у справі №906/1082/16, не мають преюдиціального значення (ст.35 ГПК) при вирішенні спору в справі №906/1193/16.

При цьому, необхідно вказати, що ст.79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним (пп.3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011).

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №906/1082/16.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой" (ТОВ "ВКП "Інтертрансстрой", позичальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний Банк "Промекономбанк" (ПАТ «КБ "Промекономбанк", кредитор, третя особа) укладено договір про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю (далі Кредитний договір від 30.09.2013) (а.с. 8-11, т.1).

Відповідно до п.1.1.1 Кредитного договору від 30.09.2013 позичальнику надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у сумі 7300000,00грн (сім мільйонів триста тисяч гривень 00коп.). Процентна ставка за користування кредитом - 18% річних.

Сторони у п.1.1.2 Кредитного договору від 30.09.2013 визначили, що терміном остаточного повернення кредиту є 30.09.2015 включно.

Кредит надається позичальнику на наступні цілі: для завершення будівництва об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Маяковського, 111-А (п. 1.2 Кредитного договору від 30.09.2013).

30.09.2013 в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 30.09.2013 між ТОВ ВКП Інтертрансстрой (іпотекодавець) та ПАТ КБ Промекономбанк (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за №4781 (далі - Договір іпотеки від 30.09.2013), та відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно:

- об'єкт незавершеного будівництва, об'єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Маяковського, будинок 111-А, загальною площею 1009,2кв.м;

- майно, яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому, а саме: квартири, загальною площею 3340,34кв.м, розміщені в об'єкті незавершеного будівництва житлового призначення, будівництво якого не завершено, за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Маяковського, будинок 111-А (а.с. 12-15, т.1).

У зв'язку із укладенням Договору іпотеки від 30.09.2013 було накладено заборону відчуження та обтяження іпотекою на предмет іпотеки.

22.08.2014 між ПАТ КБ Промекономбанк (неплатоспроможний банк) та Публічним акціонерним товариством ФІДОБАНК (приймаючий банк) укладено договір №1 про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку №1 (далі Договір №1 від 22.08.2014) (а.с. 16-20, т.1), за умовами якого, зокрема, неплатоспроможний банк відступає, а приймаючий банк набуває право вимоги за активами неплатоспроможного банку (включаючи забезпечення за ним, крім випадків, передбачених цим договором), перелік яких визначено у реєстрі договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення, складеному станом на 22.08.2014 (додаток №1 до цього договору), загальною вартістю 40000000,00грн.

У матеріалах справи знаходиться підписаний повноважними представниками й скріплений печатками ПАТ КБ Промекономбанк і ПАТ ФІДОБАНК акт приймання-передавання активів та зобов'язань від 22.08.2014 (а.с. 6, т.2), за яким неплатоспроможний банк відступає, а приймаючий банк набуває право вимоги за активами неплатоспроможного банку (включаючи забезпечення за ним, крім випадків, передбачених цим договором), перелік яких визначено у реєстрі договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення, складеному станом на 22.08.2014 (додаток №1 до цього договору, загальною вартістю 40000000,00грн.

Так, з наявного в матеріалах справи витягу з додатку №1 до договору №1 про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 22.08.2014 - Реєстру договорів про здійснення активних операцій та договорів забезпечення вбачається, що станом на 22.08.2014 загальна сума заборгованості за Кредитним договором від 30.09.2013 становить 7581347,94грн, з яких: 6800000,00грн - розмір строкового основного боргу за кредитом, 174378,09грн - сума строкових відсотків, 606969,85грн - сума прострочених відсотків (а.с. 105, т.2).

Крім того, з врахуванням, зокрема, договору про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку №1 від 22.08.2014, між ПАТ КБ Промекономбанк і ПАТ ФІДОБАНК укладено договір №1 про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно умов якого неплатоспроможний банк відступає, а приймаючий банк набуває право вимоги за договорами іпотеки, перелік яких наведено у Реєстрі договорів іпотеки, складеному станом на 22.08.2014 (додаток №1 до цього договору) (а.с. 22-23, т.1). Так, у матеріали справи позивачем подано додаток №1 до зазначеного договору - Реєстр договорів іпотеки, серед яких значиться і договір іпотеки від 30.09.2013 (а.с. 24-26, т.1).

27.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги №13 (далі - Договір №13 від 27.08.2014) (а.с. 28-32, т.1), за яким первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників за кредитними договорами та/або іншими договорами про надання банківських послуг в обсязі і на умовах, що існують на момент укладання цього договору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору, в порядку та у строки, встановлені цим договором. У матеріалах справи знаходиться Додаток №1 до договору відступлення права вимоги №13 від 27.08.2014 - Реєстр прав вимоги №1, за яким новому кредитору первісним кредитором передано права вимоги за кредитними зобов'язаннями до ТОВ ВКП Інтертрансстрой (а.с. 203-205, т.1).

Також, 27.08.2014 між Публічним акціонерним товариством "ФІДОБАНК" (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" (новий іпотекодержатель) укладено договір №1 про відступлення права за договорами іпотеки, згідно якого первісний іпотекодержатель має намір передати (відступити) новому іпотекодержателю всі права вимоги за договорами іпотеки, а новий іпотекодержатель має намір прийняти вказані права вимоги за договорами іпотеки та сплатити первісному іпотекодержателю грошові кошти за відступлені права вимоги за договорами іпотеки у відповідності до умов, погоджених сторонами в договорі відступлення (а.с. 34-35, т.1). До даного договору додається Реєстр прав іпотеки (а.с. 36-37, т.1), згідно якого ПАТ "ФІДОБАНК" передав, а ТОВ "Грифон Капітал" прийняв права іпотеки, зокрема, і щодо договору іпотеки від 30.09.2013.

16.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" (клієнт) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" (фактор) укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) №234 (далі - Договір №234) (а.с. 39-40, т.1), згідно умов якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 2274404,38грн в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право вимоги, що виникло з договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 (основний договір), що був укладений між ВАТ "Промекономбанк" та ТОВ ВКП Інтертрансстрой (боржник). За змістом п.1.2 Договору №234 загальна сума права вимоги станом на день укладання цього договору складає 7581347,94грн. Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором (п.1.3 Договору №234).

Також, у матеріалах справи знаходиться додаткова угода №1 до договору про відступлення права вимоги (факторингу) №234, згідно якої, зокрема, стороною основного договору зазначено ПАТ "КБ "Промекономбанк" (а.с. 7, т.2).

Крім того, 16.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Грифон Капітал" (первісний іпотекодержатель) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.09.2013 (а.с. 41, т.1), за яким первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю своє право вимоги за договором іпотеки від 30.09.2013 (основний договір), сторонами якого були ВАТ "Промекономбанк" та ТОВ ВКП Інтертрансстрой (боржник). Новий іпотекодержатель одержує право (замість первісного іпотекодержателя) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором. При цьому, новий іпотекодержатель набуває статусу іпотекодержателя за основним договором, що забезпечує виконання боржником його зобов'язань за кредитним договором (п.1.3. Договору №234). Статус ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" як іпотекодержателя підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №39438819 від 22.06.2015 (а.с. 42, т.1).

У матеріалах справи знаходиться повідомлення про відступлення прав вимог від 22.06.2015, яким ТОВ "Грифон Капітал" ставить до відома відповідача про відступлення своїх прав вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" (а.с. 8, т.2).

03.08.2016 ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" направлено ТОВ "ВКП Інтертрансстрой іпотечне повідомлення (вимогу) за №2229 з вимогою у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги сплати заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013, що станом на 02.08.2016 становила 7581347,94грн та складалася з наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 6800000,00грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 781347,94грн (а.с. 66-67, т.1).

Під час розгляду справи в суді, 10.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інновація" (фактор) укладено договір про відступлення права вимоги (факторингу) №95 (далі - Договір №95) (а.с. 225-226, т.1), згідно якого фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 1551995,00грн в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору право вимоги, що виникло з договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 та усіх його додаткових угод до нього (основний договір), що був укладений між ПАТ "КБ "Промекономбанк" і ТОВ ВКП Інтертрансстрой (боржник). Відповідно до п.1.2 Договору №95 право вимоги за основним договором відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості; право вимоги додатково нарахованих сум. Загальна сума права вимоги станом на день укладання цього договору складає 7581347,94грн. Фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором (п.1.3 Договору №95).

У зв'язку з викладеним, ухвалою суду від 14.03.2017 замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" на його правонаступника - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" (а.с. 16, т.2), про що суд зазначав вище.

На виконання п.3.2.5 Договору №95 позивачем у матеріали справи подано акт приймання-передачі документації та прав до договору про відступлення права вимоги (факторингу) №95 від 10.02.2017 (а.с. 227, т.1).

Також, 10.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінанс ОСОБА_3" (первісний іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інновація" (новий іпотекодержатель) укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 30.09.2013 (а.с. 228, т.1), за яким первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю своє право вимоги за договором іпотеки від 30.09.2013 (основний договір), сторонами якого були ПАТ "КБ "Промекономбанк" та ТОВ ВКП Інтертрансстрой (боржник). Новий іпотекодержатель одержує право (замість первісного іпотекодержателя) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором. При цьому, новий іпотекодержатель набуває статусу іпотекодержателя за основним договором, що забезпечує виконання боржником його зобов'язань за кредитним договором (п.1.3. Договору №95). Статус ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" як іпотекодержателя підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта №82916569 від 21.03.2017 (а.с. 33-40,т.2).

Відповідно до умов п.1.1.2 договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013, право вимоги за яким перейшло до позивача, терміном остаточного повернення кредиту встановлено 30.09.2015 включно, про що суд зазначав вище.

Проте, відповідачем сума боргу з погашення тіла кредиту та відсотків за його користування в передбачений договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 строк сплачена не була.

У зв'язку з викладеним, позивачем заявляється вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой" заборгованості в розмірі 9619364,48грн, з яких: 6800000,00грн - заборгованості за кредитом, 781347,94грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1211772,83грн - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 741089,48грн - збитків від інфляції за час прострочення кредиту, 85154,23грн - збитків від інфляції за час прострочення процентів.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч.1 ст.173 ГК України). Сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше (ч.3 ст.173 ГК України).

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.175 ГК України).

Враховуючи правову природу відносин, які виникли між сторонами у справі на підставі фактичних їх дій, останні підпадають під правове регулювання параграфа 2 глави 71 та глави 72 ЦК України.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.525 і ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Факт виконання ПАТ "КБ "Промекономбанк" зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 щодо надання ТОВ "ВКП "Інтертрансстрой" кредиту підтверджується випискою по особовим рахункам з 30.09.2013 по 22.08.2014, згідно якої станом на 22.08.2014 відповідачу було надано кредитних коштів на суму 6800000,00грн (а.с. 11, т.2), а також довідкою ПАТ "КБ "Промекономбанк" №52 від 31.01.2017 (а.с. 5, т.2).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як судом зазначалося вище, відповідно до умов п.1.1.2 договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013, право вимоги за яким перейшло до позивача, терміном остаточного повернення кредиту встановлено 30.09.2015 включно.

Проте, ні станом на день подання даного позову, ні станом на день розгляду справи відповідачем заборгованість за кредитом у розмірі 6800000,00грн та борг по відсотках за користування кредитом у сумі 781347,94грн відповідачем сплачено не було, про що свідчать матеріали справи, зокрема, довідка ПАТ "КБ "Промекономбанк" №52 від 31.01.2017 (а.с. 5, т.2).

Варто зазначити, що суд не бере до уваги вимогу відповідача №14 від 14.10.2016 про залік грошових вимог на суму 1697975,78грн на підставі ст.1085 ЦК України, адресовану ТОВ "Фінанс ОСОБА_3" (а.с. 9, т.2), з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.1085 ЦК України, якщо фактор пред'явив боржнику вимогу здійснити платіж, боржник має право пред'явити до заліку свої грошові вимоги, що ґрунтуються на договорі боржника з клієнтом, які виникли у боржника до моменту, коли він одержав повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові.

Проте, згідно п.4-1 ч.1 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Тому, станом на день звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою, у відповідача існувала заборгованість за кредитом у розмірі 6800000,00грн і борг по відсотках за користування кредитом у сумі 781347,94грн за період з 02.10.2013 по 22.08.2014.

При цьому, варто зауважити, що згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).

Як передбачено ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як судом зазначалося вище, право вимоги за договором про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 неодноразово відступалося різним суб'єктам господарювання, кінцевим з яких станом на день розгляду справи є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інновація".

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача - ТОВ "Фінансова компанія" Інновація" щодо стягнення з відповідача 6800000,00грн - заборгованості за кредитом, 781347,94грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь 1086885,25грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту та 124887,58грн - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (за період 23.05.2016-23.11.2016).

Дійсно, згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2 договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів, визначених цим договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в національній валюті України в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними кредитором.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців в і д д н я, к о л и з о б о в ' я з а н н я м а л о б у т и в и к о н а н о.

Отже для нарахування пені застосовується період у шість місяців.

Враховуючи, що за умовами п.1.1.2 і абз.1 п.2.8.2 договору про відкриття кредитної лінії №04-2013/Ю від 30.09.2013 терміном остаточного повернення кредиту є 30.09.2015 включно, нарахування пені повинно було здійснюватись, починаючи з 01.10.2015, до 01.04.2016. Проте, позивачем зазначено в позовній заяві період нарахування пені за прострочення відповідачем виконання зобов'язань за вказаним договором - 23.05.2016-23.11.2016.

При цьому, заяв про зміну предмету позовних вимог у цій частині позивачем до суду подано не було, і такі докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову щодо стягнення з відповідача 1086885,25грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту та 124887,58грн - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (за період 23.05.2016-23.11.2016) відсутні, тому відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 741089,48грн - збитків від інфляції за час прострочення кредиту і 85154,23грн - збитків від інфляції за час прострочення процентів (за період 01.10.2015-23.11.2016).

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Нормою ч.2 ст.625 ЦК України встановлено наступну відповідальність за порушення грошового зобов'язання: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача суми інфляційних втрат (а.с. 43, т.1), суд приходить до висновку про його правильність і обґрунтованість, тому задовольняє позов у цій частині.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов за підставою та предметом не спростував, доказів сплати боргу суду не надав.

При цьому, позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 6800000,00грн - заборгованості за кредитом, 781347,94грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом, 741089,48грн - збитків від інфляції за час прострочення кредиту, 85154,23грн - збитків від інфляції за час прострочення сплати відсотків обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. У частині стягнення 1086885,25грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту і 124887,58грн - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом суд відмовляє в позові.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру позовних вимог, оскільки він спонукав позивача звернутися з позовною заявою до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Інтертрансстрой" (11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, буд. 106А; ідентифікаційний код 30014709) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інновація" (01042, м. Київ, Печерський район, вул. Івана Кудрі, буд.39; ідентифікаційний код 39409610):

- 6800000,00грн - заборгованості за кредитом;

- 781347,94грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом;

- 741089,48грн - збитків від інфляції за час прострочення кредиту;

- 85154,23грн - збитків від інфляції за час прострочення сплати відсотків;

- 126113,87грн - судових витрат.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05.04.17

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2, 3 - позивачу за адресою: 01054, м. Київ, вул. Гоголівська, 22-24, оф.1007 (рек. з повід.) та на електронну пошту:

4 - третій особі (рек. з повід.)