ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Справа № 910/28030/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Демидової А.М. Євсікова О.О.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 31.01.2017
за скаргоюДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
на діїПодільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №52301363 від 22.09.2016
у справі№910/28030/15 Господарського суду міста Києва
за позовомДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
доПублічного акціонерного товариства "Енергобанк"
прозобов'язання включити вимоги до реєстру вимог кредиторів
за участю представників:
від позивача:Буркова О.М.,
від відповідача:Лашко І.І.,
від ВДВС:не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2016 у справі № 910/28030/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2016, позовні вимоги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено, зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" включити вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів у таких розмірах:

- 17 946 913,81 грн., що складається із 17 873 833,81 грн. відсотків за договором депозиту та 73 080,00 грн. судового збору, за рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 у справі № 910/146/15-г;

- 9 702 989,01 грн., що складається із 7 575 000,01 грн. інфляційних втрат, 2 065 713,00 грн. 3% річних, 25 736,00 грн. судових витрат, 36 540,00 грн. судового збору, за рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2015 у справі № 7/137-21/105.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на користь позивача 2 436,00 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 у справі № 910/28030/15 Господарським судом міста Києва видано судові накази від 18.07.2016 про зобов'язання вчинити дії та про стягнення судового збору у розмірі 2 436,00 грн.

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" 03.08.2016 звернулось до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28030/15 від 18.07.2016 про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ВП № 52301363 від 22.09.2016 було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28030/15 від 18.07.2016 про зобов'язання вчинити дії на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" подано до Господарського суду міста Києва скаргу на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, у якій просить визнати незаконними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52301363 від 22.09.2016 з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/28030/15 від 18.07.2016 про зобов`язання вчинити дії, скасувати зазначену постанову та зобов`язати державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 910/28030/15 (колегія суддів у складі: Чебикіна С.О., Мудрий С.М., Борисенко І.І.) відмовлено у задоволенні скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на неправомірні дії ДВС Подільського РУЮ у м. Києві при винесенні постанови 22.09.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження від ВП № 52301363 з виконання наказу про зобов'язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 910/28030/15 (колегія суддів у складі: Буравльов С.І., Шапран В.В., Андрієнко В.В.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 скасовано; скаргу ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52301363 від 22.09.2016 з виконання наказу про зобов`язання вчинити дії задоволено; визнано незаконними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52301363 від 22.09.2016 з виконання наказу про зобов`язання вчинити дії та скасовано постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 52301363 від 22.09.2016 з виконання наказу про зобов`язання вчинити дії; зобов`язано Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва прийняти до виконання наказ Господарського суду міста Києва № 910/28030/15 від 18.07.2016 про зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а ухвалу місцевого господарського суду залишити в силі.

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" подано заперечення на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Учасники судового процесу згідно з приписами ст. 1114 ГПК України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відділ державної виконавчої служби не скористався передбаченим законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому акті, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи постановою від 22.09.2016 у відкритті виконавчого провадження ВП № 52301363, головний державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва виходив з того, що оскільки відповідно до постанови Правління НБУ від 11.06.2015 № 370 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.06.2015 № 115 про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Енергобанк", то у такому випадку державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмовляючи у задоволенні скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на вказані дії державного виконавчої служби, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підставі для визнання їх неправомірними.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив про наявність підстав для задоволення скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго", оскільки державний виконавець безпідставно застосував п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Вищий господарський суд України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, враховуючи наступне.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Офіційне оприлюднення - оприлюднення відомостей про справу про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

За змістом ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

У ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" унормовано, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, до процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації застосовуються виключно норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а не Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, до ПАТ "Енергобанк" ніяким чином не може бути застосована процедура банкрутства в силу існування спеціального закону, метою якого, зокрема, є встановлення механізму виведення неплатоспроможних банків з ринку і їх ліквідації.

Однак, державний виконавець під час винесення оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження наведеного не врахував, а тому безпідставно застосував положення п. 6-1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", яким передбачено відмову у відкритті виконавчого провадження саме у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення скарги ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на дії державної виконавчої служби та зобов'язав Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва прийняти до виконання наказ Господарського суду м. Києва № 910/28030/15 від 18.07.2016 про зобов'язання вчинити дії.

При цьому, суд апеляційної інстанції вірно зазначив про необґрунтоване посилання місцевого господарського суду на положення ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки нею врегульовано підстави для закінчення виконавчого провадження, а не для відмови його у відкритті.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваного судового акта не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законної постанови суду апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 910/28030 за скаргою Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №52301363 від 22.09.2016 з виконання наказу про зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

Головуючий суддя О. Кролевець

Судді А. Демидова

О. Євсіков