ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.04.2017 Справа № 907/644/16

за позовом Іршавської міської ради Закарпатської області, м.Іршава

до відповідача публічного акціонерного товариства Іршавське автотранспортне підприємство 12143, м.Іршава

про стягнення суми 300542,44 грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1- адвокат (дов.№02-24/1480 від 12.10.16), ОСОБА_2 секретар Іршавської міської ради (дов.№02-24/1483 від 12.10.16)

від відповідача ОСОБА_3 (дов. від 17.05.16)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 300542,44 грн., в т.ч. 23705,75 грн. 3% річних та 276836,69 грн. інфляційних втрат за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.04.2007 року посвідченого нотаріусом за реєстровим №1456 (з урахуванням положень мирової угоди від 16.04.13 у господарській справі №907/171/13-г).

Позивач вказує, що протягом травня-вересня 2013 року на виконання умов мирової угоди у справі №907/171/13-г, яка затверджена 16.04.13 господарським судом Закарпатської області, відповідачем сплачено суму 25000,00 грн., внаслідок чого заборгованість за мировою угодою з суми 228067,80 грн. зменшилася до 203067,80 грн. Водночас, позивач, посилаючись на лист управління Держгеокадастру в Іршавському районі Закарпатської області від 16.08.16, вказує, що основний борг відповідача включає також суму 112108,24 грн.

Таким чином, позивач просить позов задоволити, мотивуючи тим, що відповідач всупереч умовам договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.04.2007 року та умовам укладеної між сторонами мирової угоди, належним чином не виконував умов щодо повної та своєчасної оплати вартості земельної ділянки у визначений строк, внаслідок чого в нього рахується прострочена заборгованість у сумі 319737,40 грн. у період з 01.10.13 по 30.09.16.

У звязку з цим, позивач, оскільки відповідач у період з 01.10.13 по 30.09.16 допустив прострочення сплати наявної в нього заборгованості, в т.ч. не сплачено 112108,24 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, просить суд стягнути з відповідача, у відповідності до положень ст.625 Цивільного кодексу України, суму 23705,75 грн. - 3% річних та 276836,69 грн. інфляційних втрат, які нараховані позивачем на суму заборгованості в розмірі 319737,40 грн.

Відповідач, у поданому відзиві та додаткових поясненнях проти позову заперечує, вказує, що відповідачем здійснено повний розрахунок за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.04.2007 року, у відповідності до умов затвердженої господарським судом мирової угоди згідно ухвали суду від 16.04.13. Так, відповідач стверджує, що на виконання умов мирової угоди відповідачем сплачено суму 203067,80 грн. та ТОВ Іршавське автотранспортне підприємство 12143 проведено оплату на суму 25000,00 грн., що загалом становить суму 228067,80 грн. заборгованості, яка була встановлена судом, згідно ухвали господарського суду Закарпатської області від 16.04.13 про затвердження мирової угоди. Доводить, що наведена позивачем сума 319737,40 грн. є надуманою та нічим не підтвердженою. Вказує, що вказана сума 25000,00 грн. не врахована позивачем при складанні розрахунку, натомість сума 163670,40 грн. позивачем є нічим не підтверджена та необґрунтована.

Також, відповідач, з посиланням на постанову Пленуму ВГСУ №14 вказує, що позивач вже скористався одним із способів захисту порушеного права, який передбачений чинним законодавством, звернувшись із позовом у 2016 році про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та про її повернення, у задоволенні якого відмовлено згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 20.09.16 у справі №907/279/16. З огляду на вказане, відповідач вважає, що позивачем не може бути використано спосіб захисту у вигляді стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, оскільки дані способи захисту є взаємовиключними. З огляду на повне виконання зобовязань щодо оплати вартості земельної ділянки та сплату заборгованості згідно договору, розмір якої встановлено судом, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, а також окремо заявив про застосування строків позовної давності щодо нарахованих позивачем сум інфляційних втрат та 3% річних, у звязку з пропуском позивачем трирічного строку для предявлення вимог.

У судовому засіданні 05.04.17 у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

19.01.2007 року рішенням VІІ сесії V скликання Іршавською міською радою погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення на території м.Іршава, вул. Федорова,33, що знаходиться в постійному користуванні у ВАТ Іршавське автотранспортне підприємство 12143 та вирішено продати земельну ділянку площею 2,9455 га, яка знаходиться на території м.Іршава, вул. Федорова,33 для обслуговування виробничої бази.

На підставі вказаного рішення 18.04.2007 року між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (далі договір), згідно п.1.1 якого продавець продає (передає за плату у власність), а покупець купує (приймає у власність і оплачує) земельну ділянку з усіма обтяженнями, обмеженнями, сервітутами розташованої за адресою: м.Іршава, вул. Федорова,33, Закарпатської області, загальною площею 2,9455 га, згідно плану земельної ділянки, що додається; кадастровий номер земельної ділянки :06:009:0035. Вказаний договір посвідчено нотаріально 18.02.2007 року та зареєстровано у реєстрі за №1456.

Відповідно до п.1.7 договору на земельній ділянці розташований обєкт нерухомості-комплекс, який належить покупцю ВАТ Іршавське автотранспортне підприємство 12143 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Іршавською міською радою 17.11.2006 року.

Згідно п.2.1 договору продаж ділянки здійснюється по ціні земельної ділянки відповідно до експертно-грошової оцінки, визначеної ТОВ «Експерт» 26.12.2006 року, погодженої рішенням VІІ сесії V скликання Іршавської міської ради від 19.01.2007 року і яка становить 708340,00 грн. без урахування ПДВ. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно умов договору (п.2.2) становить 786765,00 грн.

Пунктом 2.3. договору визначено, що оплату за продану земельну ділянку, відповідно рішення VІІ сесії V скликання Іршавської міської ради від 19.01.2007 року, покупець зобовязується сплатити шляхом перерахування грошей на рахунок продавця в слідуючому порядку: перший внесок у розмірі 30% від загальної суми продажу, а саме - 212502,00 грн. до 31.06.2007 року, а решту суми (495838 грн.) оплачувати рівними частинами по 99167,60 грн. щорічно протягом пяти років, починаючи з 2008 року, до 01 грудня кожного поточного року.

Так, згідно п.6.1. договору обовязок продавця передати земельну ділянку покупцю вважається виконаним і право власності на земельну ділянку переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору та його державної реєстрації, встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі та отримання Державного акту на право власності на землю.

Відповідач свої зобовязання взяті на себе за договором щодо повної оплати вартості земельної ділянки не виконував, у звязку з чим за позовом Іршавської міської ради господарським судом Закарпатської області 19.02.2013 року порушено провадження у справі №907/171/13-г про стягнення залишку заборгованості за Договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.04.2007 р. у сумі 228067,80 грн.

У ході судового розгляду по справі №907/171/13-г, господарським судом Закарпатської області винесено ухвалу від 16.04.13 про затвердження мирової угоди, яка укладена між Іршавською міською радою Закарпатської області в особі міського голови ОСОБА_4, що діє на підставі рішення І-ї сесії VІ-го скликання Іршавської міської ради від 10 листопада 2010 року за №1 (кредитор), з однієї сторони, і Публічним акціонерним товариством „Іршавським автотранспортним підприємством 12143 в особі директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту (боржник),- з другої сторони.

Згідно умов п.1 вказаної мирової угоди, боржник зобов'язується погасити заборгованість у розмірі 228067,80 (двісті двадцять вісім тисяч шістдесят сім гривень 80 копійок) грн. у строки та в порядку, згідно графіку, який зазначено у Додатку №1 до даної мирової угоди, який є невід'ємною його частиною.

Пунктом 2 мирової угоди визначено, що боржник погашає заборгованість шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок Кредитора: розрахунковий рахунок 0105 в ГУ ДКСУ в Закарпатській області, МФО 812016, , код платежу 33010400.

Дана мирова угода між Кредитором та Боржником є чинною з моменту її затвердження господарським судом Закарпатської області і укладена на термін до 30.06.2014 року (п.3 мирової угоди).

Однак, позивач вказує, що відповідач у період з 01.10.13 по 30.09.16 допустив прострочення сплати наявної в нього заборгованості щодо викупу земельної ділянки за умовами договору та у відповідності до визначених умов мирової угоди, в т.ч. не сплачено 112108,24 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, тому просить суд стягнути з відповідача, у відповідності до положень ст.625 Цивільного кодексу України щодо сплати суми 23705,75 грн. - 3% річних та 276836,69 грн. інфляційних втрат, які нараховані позивачем на суму заборгованості в розмірі 319737,40 грн.

Позивач також, у поданому суду розрахунку, враховує суму 25000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за земельну ділянку, яка була сплачена ТОВ Іршавське автотранспортне підприємство 12143 на користь позивача, внаслідок чого заборгованість зменшилася з 228067,80 грн. до 203067,80 грн.

Матеріалами справи також підтверджується сплата суми 25000,00 грн. ТОВ Іршавське автотранспортне підприємство 12143, згідно платіжного доручення №55 від 30.05.13 на суму 18000,00грн., №196 від 28.03.13 на суму 2000,00 грн., №202 від 03.09.13 на суму 2000,00 грн., №203 від 05.09.13 на суму 2000,00 грн., №214 від 10.09.13 на суму 1000,00 грн.

При цьому, посилаючись на лист управління Держгеокадастру в Іршавському районі Закарпатської області від 16.08.16 №704-99.4-2196/2-16 вказує, що у відповідача станом на 15.08.16 наявна заборгованість за викуп земельної ділянки 2,9455 га. яка складає 112108,24 грн.

Невиконання відповідачем обовязку щодо сплати заборгованості у відповідності до договору та умов укладеної мирової угоди стало підставою для подання у 2016 році позивачем позову з метою захисту свого порушеного права позову про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та про її повернення.

Судом, в ході розгляду справи №907/279/16 та №907/171/13-г встановлювались обставини щодо розміру заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки, Судом надано оцінку поданим доказам та умовам мирової угоди, відтак вказана сума заборгованості у розмірі 228067,80 грн. не підлягає повторному визначенню та встановленню в ході розгляду даної справи, враховуючи, що ухвала господарського суду від 16.04.13 у справі №907/171/13-г має преюдиційну силу.

Так, у постанові Вищого господарського суду України від 28.02.17, якою залишено без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 20.09.16 у справі №907/279/16, колегією суддів встановлено, що місцевий господарський суд, з урахуванням приписів ст.35 ГПК України, обґрунтовано зазначив, що заборгованість у розмірі 228067,80 грн. не підлягає повторному визначенню та встановленню, оскільки під час розгляду справи №907/171/13-г встановлювались обставин щодо визначення розміру заборгованості за договором, тобто судом надавалась оцінка поданим доказам та умовам мирової угоди.

Таким чином, рішенням господарського суду Закарпатської області від 20.09.16 у справі №907/279/16 відмовлено в задоволенні позову Іршавської міської ради Закарпатської області, м.Іршава про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та про її повернення, зокрема з тих підстав, що сума заборгованості за вказаним договором вже була предметом розгляду у справі №907/171/13-г і була встановленою та погашена відповідачем.

Отже, з огляду на вищенаведене, встановленою є сума заборгованості у розмірі 228067,80 грн., щодо якої в період після затвердження мирової угоди господарським судом до дня подання даного позову відповідачем здійснено повний розрахунок за договором у відповідності до умов мирової угоди, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобовязання щодо оплати вартості земельної ділянки згідно умов договору, позивач за період з жовтня 2013 по травень 2016 року нарахував відповідачу три проценти річних, що згідно розрахунку позивача становить суму 23705,75 грн. 3% річних та 276836,69 грн. інфляційних втрат.

Щодо суми загальної суми заборгованості, прострочення щодо сплати якої допущено відповідачем, то суд констатує, що частина заборгованості у сумі 112108,24 грн., яку позивач включає до розрахунку заявлених позовних вимог, як прострочену, не вважається такою, що підтверджується належними та допустимими доказами та, відповідно не підлягає встановленню при розгляді даного спору, відтак є недоведеною, зокрема враховуючи судові акти преюдиційної сили (ухвала господарського суду Закарпатської області у справі 907/171/13-г від 16.04.13, рішення господарського суду Закарпатської області у справі №90/279/16 від 20.09.16 та постанови Вищого господарського суду України від 28.02.17 у справі №907/279/16).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 07.06.16 сплачено суму 187322,38 грн., що підтверджується прибутково-видатковим касовим ордером №313387689 та суму 20306,78 грн., що підтверджується квитанцією №33.

Загальна сума сплачена відповідачем у період з дня затвердження мирової угоди судом становить 207629,16 грн. Враховуючи вищенаведені висновки суду та встановлені обставини справи вказана сума заборгованості у період з 01.10.13 по 31.05.16 є простроченою, тому відповідно, за прострочення саме вказаної суми заборгованості належить до стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та 3% річних.

Господарським судом перевірено наданий позивачем розрахунку позовних вимог та здійснено перерахунок суми заявлених вимог з урахуванням фактичної суми простроченої заборгованості, яка станом на 07.06.16 становила 207629,16 грн. та сплачена, станом на день розгляду справи у повному обсязі.

На підставі здійснено господарським судом перерахунку суми позовних вимог встановлено, що у період з 01.10.13 по 31.05.16 (сума боргу 51562,16 грн.=163670,40 грн.(заявлена позивачем)-112108,24 грн.(не підлягає врахуванню) сума інфляційних втрат становить 46542,07 грн. та сума 4127,80 грн.-3% річних, у період з 01.11.13 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 16111,03 грн. та сума 1395,12 грн.-3% річних, у період з 01.12.13 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 16042,94 грн. та сума 1350,74 грн.-3% річних, у період з 01.01.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 15873,57 грн. та сума 1304,88 грн.-3% річних, у період з 01.02.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 15805,96 грн. та сума 1259,01 грн.-3% річних, у період з 01.03.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 15604,33 грн. та сума 1217,59 грн.-3% річних, у період з 01.04.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 14880,95 грн. та сума 1171,73 грн.-3% річних, у період з 01.05.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 13830,55 грн. та сума 1127,34 грн.-3% річних, у період з 01.06.14 по 31.05.16 (сума боргу 18000,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 12665,26 грн. та сума 1081,48 грн.-3% річних, у період з 01.07.14 по 31.05.16 (сума боргу 12067,00 грн.)- сума інфляційних втрат становить 8287,11 грн. та сума 695,26 грн.-3% річних.

Загальна сума інфляційних втрат становить 175643,77 грн. та, відповідно, 14730,95 грн. 3% річних.

Як вбачається із доводів позивача покладених в обґрунтування позовної заяви, тривале невиконання відповідачем умов укладеного договору купівлі-продажу, підписаної сторонами і затвердженої судом мирової угоди свідчать про порушення відповідачем умов спірного договору купівлі-продажу, а також ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, є підставною та обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача за прострочення виконання грошового зобовязання щодо оплати вартості земельної ділянки згідно умов договору у сумі 207629,16 грн. у період з жовтня 2013 по травень 2016 року суми 190374,72 грн., в т.ч.14730,95 грн. 3% річних та 175643,77 грн. інфляційних втрат.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, то враховуючи те, що датою початку прострочення заборгованості є 01.10.13, а позовна заява подана позивачем 30.09.16, про що свідчить відтиск штампу органу поштового звязку, то позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності для подання позову.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача сума 190374,72 грн., в т.ч.14730,95 грн. 3% річних та 175643,77 грн. інфляційних втрат належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Натомість, відповідачем не наведено обґрунтовані та вмотивовані доводи, а також не подано належних та допустимих доказів у спростування позовних вимог позивача, в тому числі щодо використання позивачем способу захисту у вигляді стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних.

Доводи відповідача про застосування до нього двох взаємовиключних способів захисту, у зв'язку з тим, що позивач вже скористався одним із способів захисту порушеного права, який передбачений чинним законодавством, звернувшись із позовом у 2016 році про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки та про її повернення, судом відхиляються, оскільки у задоволенні позовних вимог про розірвання договору купівлі-продажу та повернення земельної ділянки відмовлено, згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 20.09.16 у справі №907/279/16.

Отже, позов належить задоволити частково.

Судові витрати, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 2855,63 грн. на відповідача, та суму 1652,52 грн. на позивача..

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Іршавське автотранспортне підприємство 12143(90100, Закарпатська область, м.Іршава, вул. Федорова,33, код ЄДРЮОФОП та ГФ 00426383) на користь Іршавської міської ради Закарпатської області (90100, Закарпатська область, м.Іршава, пл.Народна,2, код ЄДРЮОФОП та ГФ 35443553):

- суму 190374,72 грн. заборгованості, в т.ч. 175643,77 грн. - інфляційних втрат та суму 14730,95 грн. 3% річних;

- суму 2855,63 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати у сумі 1652,52 грн. покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обовязковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.04.17.

Суддя Васьковський О.В.