ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа № 909/1206/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача (скаржника) ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради, б/н та б/д

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.2016 року (підписане 26.12.2016 року), суддя Максимів Т.В.

у справі №909/1206/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Галпромбуд» в особі філії шляхово-ремонтного підприємства «Шляхбуд-Р», м. Рогатин Івано-Франківської області

до відповідача ОСОБА_3 міської ради, м. Рогатин Івано-Франківської області

про стягнення 375 264,24 грн.

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Галпромбуд» в особі філії шляхово-ремонтного підприємства «Шляхбуд-Р» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 міської ради про стягнення з останньої 375 264,24 грн., з яких: 288 664,80 грн. основний борг за договором підряду від 07.08.2014 року, 77 939,49 грн. пені та 8 659,95 грн. 3% річних.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (б/н від 20 грудня 2016 року) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Галпромбуд» в особі філії шляхово-ремонтного підприємства «Шляхбуд-Р» просило суд стягнути з ОСОБА_3 міської ради 321 745,80 грн., з яких: 288 664,80 грн. основний борг за договором підряду від 07.08.2014 року, 15 761,10 грн. пені та 17 319,90 грн. 3% річних (арк. справи 92).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року по справі №909/1206/15 позовні вимоги задоволено частково: присуджено до стягнення з ОСОБА_3 міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Галпромбуд» в особі філії шляхово-ремонтного підприємства «Шляхбуд-Р» 288 664,80 грн. основного боргу, 15 761,10 грн. пені та 17 279,44 грн. 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог (щодо стягнення 40,46 грн. 3% річних) суд відмовив.

Рішення суду мотивоване тим що, позивачем доведено факт виконання робіт по капітальному ремонту дороги та невиконання відповідачем зобовязань щодо їх оплати, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 288 664,80 грн. вартості виконаних підрядних робіт є обґрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому, суд взяв до уваги акт приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року №21-0-1-8 на суму 288 664,80 грн. та довідку про вартість виконаних робіт за серпень 2014 року №21-0-1-8 на суму 288 664,80 грн., які підписані повноважними представниками обох сторін та скріплені печатками юридичних осіб, а також оцінив поряд з наведеними доказами і висновок судової будівельно-технічної експертизи. Поряд з тим, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені та 3% річних, посилаючись також на п.10.3 укладеного між сторонами договору, суд вирішив задоволити вимоги щодо стягнення пені в повному обсязі, а 3% річних частково.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_3 міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року по справі №909/1206/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що міським головою попереднього скликання підписано договір підряду від 07.08.2014 року без дозволу та відома ОСОБА_3 міської ради. Також посилається на положення п.6.1 Договору, за яким підрядник зобовязувався виконати роботи на протязі 30 календарних днів з дня перерахування коштів, а у відповідності до п.4.4 Договору мав право не виконувати роботи в разі не поступлення коштів від замовника. Разом з тим, вважає неналежним доказом висновок судової експертизи, оскільки експертом не встановлено чи проводились ремонтні роботи за договором підряду від 07.08.2014 року по вул. Турянського в м. Рогатин. Крім цього, наголошує, що в копії довідки про вартість виконаних робіт №35-0-1-4 датою складення документу вказано 05.12.2005 року.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року по справі №909/1206/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначав, що позивачем виконано роботи, передбачені договором підряду від 07.08.2014 року, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/і витрати, оригінали яких знаходяться у матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2014 року між ОСОБА_3 міською рдою (в тексті договору замовник) та Шляхово-ремонтним підприємством «Шляхбуд-Р» філія ТзОВ «Фірма Галпромбуд» (в тексті договору підрядник) укладено договір підряду, відповідно до умов якого, а саме: п.п.1.1,1.2 підрядник зобовязався здійснити капітальний ремонт дороги за адресою: місто Рогатин, вул. Турянського та передати виконані роботи у встановлений строк замовнику; провести роботи відповідно до будівельних норм і правил України, згідно дефектного акта та кошторису до даного договору, а замовник зобовязався надати підряднику склад та обсяги робіт, прийняти роботи та оплатити їх відповідно до умов договору.

Згідно з п.3.1 Договору загальна вартість договірної ціни за цим договором складає 288 664,80 грн.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що оплата за виконаний обсяг ремонтно-будівельних робіт проводиться протягом 4-х банківських днів після підтвердження прийнятих робіт актом приймання-передачі виконаних робіт, котрий предявляється замовнику від підрядника.

Договір підряду від 07.08.2014 року підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб сторін договору.

На виконання умов договору підрядником виконано роботи з капітального ремонту дороги (вул. Турянського у м. Рогатин) на загальну суму 288 664,80 грн., а замовником прийнято такі роботи без зауважень, що підтверджується актом №21-0-1-8 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року на суму 288 664,80 грн. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року №21-0-1-8 на суму 288 664,80 грн.

Вказані акт та довідка підписані 09 вересня 2014 року представниками обох сторін без будь-яких зауважень та скріплені печатками юридичних осіб сторін договору.

Однак, замовником, всупереч умовам договору підряду, виконані підрядником роботи з капітального ремонту вулиці Турянського у м. Рогатин не оплачено.

У звязку з наведеним, ТзОВ «Фірма Галпромбуд» в особі філії шляхово-ремонтного підприємства «Шляхбуд-Р» звернулось до суду з даним позовом та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просило суд стягнути з ОСОБА_3 міської ради 321 745,80 грн., з яких: 288 664,80 грн. основний борг за договором підряду від 07.08.2014 року, 15 761,10 грн. пені та 17 319,90 грн. 3% річних.

Поряд з тим, колегією суддів також встановлено, що з метою встановлення реально виконаних робіт та їх вартості, а також їх відповідності проектно-кошторисній документації, ухвалою місцевого господарського суду від 17.12.2016 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи №4960 від 23.11.2016 року проведеним експертним дослідженням методом візуального огляду, фотографуванням з фотофіксацією результатів огляду і проведенням окремих обмірів за допомогою сталевої рулетки з ціною поділки 1 мм, експертом зазначено, що встановити чи проводився в серпні 2014 року капітальний ремонт дороги по вулиці Турянського в м. Рогатин, станом на час проведення дослідження, не видалось можливим (у звязку із плином часу більше двох років). При цьому, експерт у висновку зазначив, що вартість будівельних робіт згідно договору підряду від 07.08.2014 року практично відповідає вартості будівельних робіт, зазначених в довідці №21-0-1-8 та в акті приймання виконаних підрядних робіт від 09.09.2014 року.

До висновку експертизи №4960 від 23.11.2016 року експерт долучив додаток №1 таблиця №1 Фотофіксація вулиці Турянського в м. Рогатин.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Поряд з тим, частиною 1 ст.854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось вище, у пункті 5.2 Договору сторони погодили, що оплата за виконаний обсяг ремонтно-будівельних робіт проводиться протягом 4-х банківських днів після підтвердження прийнятих робіт актом приймання-передачі виконаних робіт, котрий предявляється замовнику від підрядника.

Частиною 4 ст.882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Акти приймання виконаних будівельних робіт є документами, що підтверджують належну якість робіт, оскільки, відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України прийняття робіт свідчить про те, що відповідач оглянув роботи, виконані позивачем відповідно до договору підряду, та не виявив допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків.

Разом з тим. акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт є первинними документами в розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Судом встановлено, що проведені підрядником ремонтні роботи підтверджуються актом №21-0-1-8 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року на суму 288 664,80 грн. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року №21-0-1-8 на суму 288 664,80 грн., які підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень 09 вересня 2014 року. Слід зазначити, що оригінали таких акту та довідки, а також самого договору підряду від 07.08.2014 року знаходяться у матеріалах справи, у звязку з чим, безпідставними є твердження представника відповідача про необхідність витребування останніх у позивача.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на підписання міським головою попереднього скликання договору підряду від 07.08.2014 року без дозволу та відома ОСОБА_3 міської ради, оскільки, останньою не доведено належними та допустимими доказами вказані обставини, одночасно, не доведено відсутність у міського голови м. Рогатин ОСОБА_4 повноважень на підписання договору підряду від 07.08.2014 року, а також акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт.

Згідно з ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. При цьому, в останньому випадку недійсність правочину підлягає доказуванню зацікавленою стороною.

Щодо посилання апелянта на положення п.6.1 Договору, у відповідності до якого, підрядник зобовязався виконати роботи на протязі 30-ти календарних днів з дня перерахування коштів та має право достроково виконати роботи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вказаний пункт договору регулює питання терміну виконання підрядником робіт (розділ 6) та не може свідчити про наявність у договорі умови щодо попередньої оплати, так як оплата та розрахунки між сторонами врегульована розділом 5 Договору, в якому у п.5.2 сторони погодили, що оплата за виконаний обсяг ремонтно-будівельних робіт проводиться протягом 4-х банківських днів після підтвердження прийнятих робіт актом приймання-передачі виконаних робіт, котрий предявляється замовнику від підрядника.

Разом з тим, згідно з ч.4 ст.879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

З огляду на наведене вказані доводи скаржника є безпідставними.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 ГПК України.

Слід зазначити, що висновком судової будівельно-технічної експертизи №4960 від 23.11.2016 року у справі №909/1206/15 не встановлено чи проводився у серпні 2014 року капітальний ремонт дороги по вул. Турянського у м. Рогатин, однак позивачем доведено іншими належними та допустимими доказами (а саме: актом №21-0-1-8 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року на суму 288 664,80 грн. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2014 року №21-0-1-8 на суму 288 664,80 грн.) виконання позивачем робіт, передбачених договором підряду від 07.08.2014 року на вказану суму.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежного не доведено.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 288 664,80 грн. заборгованості за виконані підрядні роботи за договором підряду від 07.08.2014 року.

Крім того, статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.2 ст.612 ЦК України).

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що оплата за виконаний обсяг ремонтно-будівельних робіт проводиться протягом 4-х банківських днів після підтвердження прийнятих робіт актом приймання-передачі виконаних робіт, котрий предявляється замовнику від підрядника.

Акт №21-0-1-8 приймання виконаних підрядних робіт за серпень 2014 року підписаний сторонами 09 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поряд з тим, згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Так, у пункті 10.3 Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати за виконані роботи, замовник сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми неоплачених робіт за кожний день затримки оплати виконаних робіт.

Відтак, у звязку з простроченням оплати замовником виконаних підрядником передбачених договором підряду від 07.08.2014 року робіт, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.10.3 Договору, нарахував відповідачу 15 761,10 грн. пені та 17 319,90 грн. 3% річних.

Перевіривши розрахунки, заявлених до стягнення пені та 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в повному обсязі та часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних.

З огляду на все наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованим, підставним та підтвердженим матеріалами справи, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Щодо доводів апелянта про порушення процедури досудового врегулювання спору, колегія суддів зазначає наступне:

У рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року №15-рп/2002 у справі №1-2/2002 (про досудове врегулювання спорів) розяснено, що обов'язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб'єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту. Право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору. Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2016 року по справі №909/1206/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №909/1206/15 повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Повну постанову складено 05.04.2017 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_5