ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р.Справа № 922/629/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Структурного підрозділу НГВУ "Чернігівнафтогаз", м. Прилуки третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 акціонерне товариство Українська валютна біржа, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас", м. Харків
про стягнення 2677075,42 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 10-684/д від 16.11.2016 року;

відповідача - не з`явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (ОСОБА_1 акціонерне товариство Українська міжбанківська валютна біржа) - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" в особі Структурного підрозділу НГВУ "Чернігівнафтогаз" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу нафти № 35/21-СД від 21.08.2008 року в розмірі 2677075,42 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 лютого 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 13 березня 2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.03.2017 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 7571) про долучення до матеріалів справи документів. Разом з даною заявою представник позивача надав пояснення щодо залучення до участі у справі в якості 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства Українська міжбанківська валютна біржа.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2017 року розгляд справи було відкладено на 03.04.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні 03.04.2017 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 03.04.2017 року не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позов, не надав. На адресу суду повернулась ухвала від 13.03.2017 року з відміткою пошти "за заявою отримувача", яка була направлена за місцезнаходженням відповідача.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (ОСОБА_1 акціонерне товариство Українська міжбанківська валютна біржа) в судове засідання 03.04.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Присутній в судовому засіданні 3 квітня 2017 року представник позивача підтримав позовні вимоги та вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні без участі представника відповідача, пояснив, що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 березня 2017 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

21.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (позивач у даній справі) та Спільним підприємством «Каштан Петролеум ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю укладено договір №35/21-СД простого товариства про спільну виробничу діяльність (далі Договір про СД).

Відповідно до п. 5.1 Договору про СД, управляючим за даним договором визначається структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта» нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз» (далі - НГВУ «Чернігівнафтогаз»), тобто управляючим за Договором про СД сторони такого договору визначили ПАТ «Укрнафта» в особі його структурного підрозділу (позивача у даній справі).

На управляючого за Договором про СД покладено обов'язок діяти від імені учасників спільної діяльності здійснення спільних справ учасників, укладання договорів, розпорядження коштами здійснення бухгалтерського обліку тощо (п. п. 5.7 5.14. Договору про СД).

Відповідно до частини першої статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" підприємства, частка держави у статутному капіталі яких 50 відсотків та більше, - господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких знаходяться у статутних капіталах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або особи, уповноважені договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, видобутих на підставі спеціальних дозволів на користування нафтогазоносними надрами (крім обсягів, що використовуються на власні технологічні потреби), а також скрапленого газу - виключно на біржових аукціонах.

Таким чином, вимоги частини першої статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" поширюється на ПАТ "Укрнафта", оскільки 50 % плюс одна акція статутного капіталу ПАТ "Укрнафта" належить Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", акціонером якого є держава. Зважаючи на вказані нормативні вимоги ПАТ "Укрнафта" щомісячно здійснює продаж нафти власного видобутку, у тому числі видобутку спільної діяльності, на біржових аукціонах.

Частиною третьою статті 4-1 Закону України "Про нафту і газ" передбачено, що порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, скрапленого газу, визначення стартових цін на таких аукціонах, надбавок за якість для нафти сирої і газового конденсату, а також порядок зазначення обсягів реалізації на біржових аукціонах скрапленого газу для потреб населення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок організації та проведення біржових аукціонів з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу затверджено постановою Кабінету Міністрів України №570 від 16.10.2014 року (далі за текстом - Порядок № 570).

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку № 570 для організації та проведення аукціону утворюється аукціонний комітет з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу (далі - аукціонний комітет), який здійснює загальне керівництво та контроль за дотриманням умов проведення аукціонів. До складу аукціонного комітету включаються по три представники Мінекономрозвитку і Міненерговугілля та чотири представники Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Персональний склад аукціонного комітету затверджується спільним наказом Мінекономрозвитку та Міненерговугілля. Аукціонний комітет, серед іншого, затверджує графік проведення аукціонів; затверджує стартову ціну кожного лота; приймає рішення про проведення аукціону, визначає день і час його проведення з урахуванням поданих заявок на проведення аукціону і графіка проведення аукціонів; затверджує аукціонні свідоцтва.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 570, рішення аукціонного комітету оформляється протоколом, який підписують усі члени комітету, присутні на засіданні. Рішення комітету є обов'язковими для виконання всіма учасниками аукціону, а також біржею, на якій проводиться аукціон.

Пунктом 22 Порядку № 570 передбачено, що оголошення про проведення аукціону публікується біржею, на якій проводиться аукціон, у газеті "Урядовий кур'єр", розміщується за веб-сайтах зазначеної біржі та Міненерговугілля не пізніше ніж за п'ять робочих днів (у разі проведення додаткового аукціону - три робочих дні) до дня його проведення.

Як свідчать матеріали справи, рішенням аукціонного комітету було затверджено дату проведення аукціону № 198, про що Міненерговугілля 13.05.2015 року було розміщено інформаційне повідомлення на власному офіційному Інтернет-сайті( арк спр. 44).

Оголошення про проведення аукціону також було опубліковане в газеті "Урядовий кур'єр" №83 (5457) від 13.05.2015 року( арк. спр.45).

На аукціон №198 ПАТ "Укрнафта" як продавець виставляло до продажу 2 лоти сирої нафти, видобутку Спільної діяльності № 35/21, в кількості 1000 тон (лот 47), та в кількості 600 тон (лот 93).

За наслідками проведення 20.03.2015 року біржового аукціону № 198 з продажу нафти та газового конденсату, його переможцем по лотам № 47 та № 93 запропонованої ПАТ "Укрнафта" до продажу нафти видобутку Спільної діяльності № 35/21 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлас".

Як передбачено пунктами 46, 47 Порядку № 570, після закінчення аукціону складається аукціонне свідоцтво на підставі якого покупець - переможець аукціону і продавець протягом трьох днів зобов'язані підписати договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого продавець зобов'язаний поставити нафту відповідно до визначеного базису поставки та якісної характеристики, а покупець - прийняти та оплатити їх.

Як свідчать матеріали справи, 21.05.2015 року між ПАТ "Укрнафта", ТОВ "Котлас" та ОСОБА_1 акціонерним товариством Українська міжбанківська валютна біржа було укладено договір купівлі-продажу нафти за ціною продажу 11755,81 грн. (з ПДВ) за 1 тону № А198/7947-Н на поставку 1000,00 тон. нафти вартістю 11755810,00 грн.

Згідно з п. 3.1. договору №А198/7947-Н продавець поставляє нафту по кількості та якості на умовах EXW НГВУ «Чернігівнафтогаз» товарний парк «Гніденці» НГВУ «Чернігівнафтогаз». Умови транспортування нафти з пункту відвантаження трубопроводом через філію ПАТ «Укртранснафта» «ПНМ» на ПАТ «Укртатнафта». Передача нафти здійснюється у товарному парку «Гнідинці» НВГУ «Чернігівнафтогаз» в терміни, зазначені в додатку 1 до цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору, відвантаження і передача нафти здійснюється після отримання Продавцем оплати згідно з п. 5.2. договору, про що складається відповідні акти приймання-передачі.

Згідно з п. 5.2. договору, покупець здійснює попередню оплату за нафту відповідно до п. 5.1. договору згідно з гафіком з кінцевим розрахунком 3 декада 2015 року з сумою оплати 11755810,00 грн.

Остання сума, зазначена в таблиці, перераховується з врахуванням сплаченого біржею гарантійного внеску в сумі 587790,50 грн.

Як свідчать матеріали справи, 26.05.2015 року ОСОБА_1 акціонерним товариством Українська міжбанківська валютна біржа було сплачено гарантійний внесок в сумі 587790,50 грн., то позивачем поставлено відповідачу 1000 тон нафти вартістю 11755810,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі нафти № 5 від 26.05.2015 року, щодо передачі 600 тон нафти на загальну суму 7053486,00 грн. та № 6 від 29.05.2015 року щодо передачі 400 тон нафти на загальну суму 4702324,00 грн.

Як передбачено пунктом 50 Порядку № 570 сума гарантійного внеску не повертається покупцю, який став переможцем аукціону.

Згідно з пунктом 51 Порядку №570 розрахунки між продавцем та покупцем проводяться з урахуванням суми гарантійного внеску, перерахованого покупцем на рахунок біржі.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті отриманої нафти виконав лише частково, що підтверджується виписками банку які наявні в матеріалах справи ( арк. спр. 39-44), у зв`язку з чим заборгованість останнього за договором № А198/7947-Н становить 2677075,42 грн.

Вказані обставини щодо порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати отриманої нафти стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Стаття 185 ГК України також передбачає, що укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Факт наявності у відповідача перед учасниками спільної діяльності за договором СД заборгованості за поставлену нафту в сумі 2677075,42 грн. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується.

Як вже було зазначено вище, відповідно до п. 5.1 Договору про СД, управляючим за даним договором визначається структурний підрозділ ПАТ «Укрнафта» нафтогазовидобувне управління «Чернігівнафтогаз». На управляючого за Договором про СД покладено обов'язок діяти від імені учасників спільної діяльності здійснення спільних справ учасників, укладання договорів, розпорядження коштами здійснення бухгалтерського обліку тощо (п. п. 5.7 5.14. Договору про СД).

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

З огляну на зазначене, суд приходить до висновку про те, що ПАТ «Укрнафта» в особі нафтогазовидобувного управління «Чернігівнафтогаз» при зверненні до суду з позовом по даній справі діє в спільних інтересах учасників Договору про СД.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 2677075,42 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, з урахуванням вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 40156,13 грн. судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 623-629, 655 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлас" (61001, м. Харків, вул. Дружби Народів, буд. 206, , р/р 4655 в ПАТ КБ "Приватбанк" м. Дніпропетровськ, МФО 305299) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Чернігівнафтогаз" (адреса: 17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Вокзальна, 1; ) (як управляючого за договором про спільну діяльність № 35/21-СД від 21.08.2008 р., укладеного між ПАТ «Укрнафта» та СП «Каштан Петролеум ЛТД у формі ТОВ) 2677075,42 грн. заборгованості та 40156,13 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

922/629/17