РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2017Справа №911/3960/16

За позовомОСОБА_1
доуповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра"
провизнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_1
від відповідача:Коломієць О.А. - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни в якому просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкову Ірину Олександрівну надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати відшкодування у розмірі до 200 000, 00 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) за строковим договором банківського вкладу "Новий ПУ "Базовий+" від 05.03.2014 року № НОМЕР_3 у доларах США, укладений між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра", що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (свідоцтво учасника Фонду № 089 від 02.11.2012 року) в особі представника відділення № 0713 ПАТ "КБ "Надра" Прусова Віталія Михайловича, що діє на підставі довіреності № 13-11-3339 від 14.03.2013 року та ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 р. у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 р. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 911/3960/16 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.12.2016 у справі № 911/3960/16 скасовано, а справу № 911/3960/16 передано Господарському суду міста Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2017 року справу № 911/3960/16 прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 07.04.2017 року.

31.03.2017 року від відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у позові повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 07.04.2017 року наполягав на задоволенні позову, надав усні та письмові пояснення по справі.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечував посилаючись, зокрема, на обставини викладені у письмовому відзиві на позовну заяву.

Суд дійшов висновку, що наявних у матеріалах справи фактичних даних достатньо для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 07.04.2017 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши адвоката позивача та представника відповідача, які приймали участь під час розгляду справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2014 року між ОСОБА_1 (далі - вкладник) та Публічним акціонерним банком "КБ "Надра банк" (далі - ПАТ "КБ "Надра", банк), що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (свідоцтво учасника Фонду № 089 від 02.11.2012р.) в особі представника відділення № 0713 ПАТ "КБ "Надра" Прусова Віталія Андрійовича, що діє на підставі довіреності № 13-11-3339 від 14.03.2013 р, було укладено Договір № НОМЕР_3 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» у доларах США (далі - Договір). Відповідно до умов Договору банк зобов'язався прийняти від позивача грошову суму в розмірі 18 000 доларів США та відкрити вкладний рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до п. п. 2.2.,2.3. Договору вклад залучається на строк - 12 місяців + 1 день від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок. У разі внесення вкладником коштів на вкладний рахунок в день підписання Сторонами цього Договору, датою повернення вкладнику вкладу - 06 березня 2015р.

Згідно п. п 2.4 - 2.4.1 Договору процентна ставка по вкладу встановлюється в розмірі 11% річних. Процентна ставка по вкладу у разі продовження строку дії вкладу встановлюється згідно положень п. 4.8 Договору. Відповідно до п. 4.8. Договору у випадку, якщо вкладник в період дії Договору не звернувся до банку із заявою про відмову подовження строку дії вкладу на новий термін, строк розміщення вкладу, зазначений у п. 2.2 цього Договору, продовжується на такий самий строк, при цьому базова процентна ставка по вкладу та бонуси, що були надані на дату укладення цього Договору, встановлюється у розмірі, які визначені ставками по депозитах в рамках пакетів послуг, діючими на дату продовження строку дії вкладу згідно тарифів банку.

05.03.2015 року на виконання умов Договору, мною через відділення № 0713 з поточного рахунку № НОМЕР_2 на депозитний рахунок № НОМЕР_3 було перераховано грошові кошти у розмірі 18 000 доларів США на рахунок банку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції № 5844 від 05.03.2014 року.

Таким чином, спір у справі виник у зв'язку з тим, що банк не виплатив вкладнику вклад та наявні на рахунку коти на загальну суму 18 000, 00 доларів США.

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір банківського вкладу. У залежності від умов діючого законодавства, договір вважається укладеним коли сторони досягли всіх суттєвих його умов, а саме за ЦК України відносно предмету та строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ( ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

За загальним правилом право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, окрім випадків і лише в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Судом враховано, що всупереч вказаним нормам, банк не зміг забезпечити право позивача на безперешкодне розпорядження його коштами, відповідно до укладеного договору.

Водночас, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 №83 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" до категорії неплатоспроможних", Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 по 06.05.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 № 85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Надра" по 05.06.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 № 356 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.06.2015 № 113, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Стрюкову Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

В подальшому, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) прийняла рішення від 28.04.2016 № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" строком на два роки до 04 червня 2018 включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків.

Частиною 1. ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Зокрема - у відповідності до п. 7. ч. 4. ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку.

Так, за змістом п. 7. ч. 7. ст. 52 зазначеного Закону України "Про банки і банківську діяльність", поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема - нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов'язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії Протоколу № 13.5 КУАП ПАТ "КБ "Надра" від 28.01.2014, щодо встановлення тарифів по вкладам та надання повноважень Директорам регіональних управлінь на погодження індивідуальних умов розміщення вкладів з Додатком № 1, згідно діючих з 01.02.2014 р. тарифів по вкладам в ПАТ "КБ "Надра", для вкладів у іноземній валюті - доларах США, що укладаються на строк 12 місяців + 1 день, без можливості поповнення, з виплатою процентів в останній день має застосовуватися базова процентна ставка 10,5 % річних.

Відповідач вказує на той факт, що позивачу при укладенні Договору банківського вкладу № НОМЕР_3 були створені більш сприятливі умови розміщення вкладу, що не відповідають умовам публічного договору вкладу в ПАТ "КБ "Надра", а саме процентна ставка по вкладу була встановлена на індивідуальних умовах (у порівнянні з процентною ставкою, що пропонувалися іншим клієнтам банку, згідно тарифів по вказаними виду вкладів - 10,5 % річних), шляхом збільшення звичайної процентної ставки по таким вкладам на 0,5 % річних - до 11 % річних (п. п. 2.4. Договору банківського вкладу № НОМЕР_3).

Даний факт зумовлений тим, що директор відділення Запорізького регіонального управління ПАТ "КБ "Надра" Михайленко Сергій Вікторович мав повноваження погоджувати індивідуальні умови розміщення вкладу окремим клієнтам банку, з врахуванням того, що загальна процентна ставка після підвищення не може перевищувати граничної відсоткової ставки по даному виду вкладів - 11 % річних.

Так, на підставі Службової записки Начальника Відділення № 0713 ПАТ "КБ "Надра" Прусова В.А. від 05.03.2014, Директором Відділення ПАТ "КБ "Надра" Запорізьке РУ Михайленко С.В. було погоджено процентну ставку по депозиту підвищити на 0,5 % до 11 % річних при укладенні з гр. ОСОБА_1 договору банківського вкладу на суму 18 000 доларів США, строком на 12 місяців +1 день, з виплатою відсотків в кінці строку, без права поповнення (погодження підтверджується підписом Михайленка С.В. в лівому верхньому куті службової записки). Тобто позивачу на індивідуальній основі були встановлені більш сприятливі індивідуальні умови розміщення вкладу, що не відповідали умовам публічного договору вкладу в ПАТ "КБ "Надра".

Окрім того 05.03.2014 року позивач перед укладення Договору банківського вкладу № НОМЕР_3 був ознайомлений із звичайними тарифами банку по вкладам, що підтверджується його власноручним підписом про ознайомлення 05.03.2014 на копії Додатку № 1 до Протоколу № 13.5 КУАП ПАТ "КБ "Надра" від 28.01.2014 (копія зазначеного протоколу з підписом позивача міститься в матеріалах справи), а отже -позивач був ознайомлений з тим, що його депозитний договір укладається на умовах, які іншим клієнтам не пропонувалися, тобто на більш сприятливих індивідуальних умовах.

Таким чином, вклад по Договору банківського вкладу № НОМЕР_3 був розміщений на індивідуальних умовах, що не відповідають умовам публічного договору банківського вкладу в ПАТ "КБ "Надра".

Водночас, 16.06.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" з заявою про визнання кредитором по депозитному Договору № НОМЕР_3 від 05.03.14 (копія заяви міститься в матеріалах справи) та відповідач вказує на те, що вказана заява була розглянута та вимоги акцептовані на загальну суму 415 553,16 грн. з четвертою чергою задоволення. Тобто кредиторські вимоги позивача до банку на суму 415 553,16 грн. можуть бути задоволені у порядку, передбаченому ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за рахунок коштів, отриманих в результаті реалізації майна та інших активів ПАТ "КБ "Надра" після задоволення вимог вкладників попередніх черг.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 12.04.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко