ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа № 911/633/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд»

про стягнення 46 345, 38 грн.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1, предст. за дов. від 01.01.2017 № 18;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (позивач) до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (відповідач) про стягнення 46 345, 38 грн. страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України, не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний номер А НОМЕР_2, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 5535766, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.03.2017 року було порушено провадження у справі № 911/633/17 та призначено до розгляду на 03.04.2017 року.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 03.04.2017, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надсилав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка повноважного представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

03.04.2017 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності суд,-

встановив:

06 липня 2015 року в м. Києві, на Ленінградській площі, автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2 (поліс №АІ 5535766) здійснено ДТП, у результаті якої застрахований Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» автомобіль марки «Рено», д/н НОМЕР_1 (договір страхування №310599346.14 від 24.10.2014 р.), під керуванням водія ОСОБА_3 отримав механічні ушкодження.

Відповідно до довідок ДАІ та постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року у справі № 755/14874/15-п, ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Опель», д/н НОМЕР_4 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Скайд» за Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ 5535766.

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок Страховика виплатити страхове відшкодування. Для визначеня розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено Звіт № 300 від 17.07.2015, відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля НОМЕР_5, складає: 57 242 грн. 65 коп.

За умовами Договору страхування №310599346.14 від 24.10.2014 р., було складено страховий акт №131012 від 23.07.2015 р. та сплачено страхове відшкодування в розмірі 46 345 грн. 38 коп. на підставі рахунку-фактури № КРК2-0241 від 14.07.2015 р., що також підтверджується платіжним дорученням № 6314 від 28.07.2015 р.

Таким чином, на умовах Договору страхування №310599346.14 від 24.10.2014 р. страхове відшкодування було виплачене у розмірі 46 345 грн. 38 коп.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив відповідачу претензію за вих. №4795 від 14.12.2015 року про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була залишена без виконання, у звязку з чим позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України Про страхування франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з приписами статей 22 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України..

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, оскільки позивач, на виконання умов договору, здійснив виплату страхового відшкодування до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Разом з тим, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, застрахована відповідачем за полісом ОСЦПВ № АІ 5535766, відповідно до якого відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України є саме відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Страховик, виплативши страхове відшкодування, набуває право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова ВСУ від 15.04.2015 року у справі №910/7163/14).

Відповідно до ст. 9 Закону України Про страхування, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до витягу з електронної бази МТСБУ розмір франшизи по полісу № АІ 5535766 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 0 грн. 00 коп.

Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Скайд» є зобовязаною у відповідності до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодувати завдані винуватцем ДТП матеріальні збитки, які складають 46 345, 38 грн.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач до суду не зявився, відзиву на позов та доказів оплати страхового відшкодування не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 46 345, 38 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (07353, Київська обл., Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, буд. 4-А, офіс 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ) 46 345 (сорок шість тисяч триста сорок пять) грн. 38 коп. страхового відшкодування та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 12.04.2017.

Суддя О.В. Щоткін