РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017Справа № 910/3087/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Радикал Банк"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит"
простягнення 54 116 грн 48 коп.
Представники:
від позивача: Колянчук А.І. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" про стягнення 54 116 грн 48 коп. заборгованості за кредитним договором № К-6853/9-980 від 25.11.2013, у тому числі: 34 450 грн 00 коп. заборгованості по кредиту, 12 569 грн 09 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 344 грн 50 коп. прострочена заборгованість по комісії за користування кредитними коштами, 5 167 грн 50 коп. пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 1 533 грн 71 коп. пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів, 51 грн 68 коп. пеня за несвоєчасне погашення простроченої комісії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору № К-6853/9-980 від 25.11.2013, належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останньої виникла заборгованості по кредиту в розмірі 34 450 грн 00 коп., прострочена заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 569 грн 09 коп. та прострочена заборгованість по комісії за користування кредитними коштами в розмірі 344 грн 50 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано 5 167 грн 50 коп. пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 1 533 грн 71 коп. пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів та 51 грн 68 коп. пені за несвоєчасне погашення простроченої комісії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 порушено провадження у справі № 910/3087/17 та справу призначено до розгляду на 03.04.2017.

13.03.2017 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03.04.2016 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача у судове засідання 03.04.2017 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав. Розглянувши, подане через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача, клопотання про відкладення розгляду справи, суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки неможливість забезпечення явки представника у судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Також, суд зазначає, що у відповідача було достатньо часу для виконання вимог ухвали суду, оскільки з моменту отримання відповідачем ухвали суду про порушення провадження у справі до дати засідання пройшло понад три тижні.

У судове засідання 03.04.2017 з'явились представник позивача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 03.04.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" (кредитодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" (позичальник за договором) укладено кредитний договірна № К-6853/9/980, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором, а також додатковими договорами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

Положеннями пунктів 1.1.1, 1.1.2, та 1.1.3 кредитного договору сторони визначили, що кредит надається в сумі 68 320 грн 00 коп.; термін остаточного повернення кредиту становить 24.11.2015 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або законодавством; процентну ставку за користування кредитом сторони встановили у розмірі 23 % річних.

Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору позичальник сплачує щорічно на користь кредитодавця комісію за надання кредиту в розмірі 1% від суми залишку тіла кредиту, який буде фіксуватися кожен рік станом на дату, що відповідає даті підписання кредитного договору.

Згідно з пунктом 2.1. кредитного договору кредитодавець відкриває позичковий рахунок № 6853 (надалі за текстом - "позичковий рахунок"), на якому буде враховуватися кредит/транш кредиту, наданий за цим договором, погашення кредиту, а також дострокове погашення кредиту, якщо таке буде. Такий позичковий рахунок є для позичальника обов'язковим для обліку руху сум, які позичальник повинен повернути кредитодавцю.

Відповідно до пункту 2.3. кредитного договору позичальник здійснює повернення кредиту/траншу кредиту у валюті кредиту/траншу кредиту платіжними дорученнями на відкритий йому позичковий рахунок у строки (терміни), визначені графіком погашення, що наведений у додатку № 1 до цього договору не пізніше терміну (строку), вказаного в пункті 1.1.2 цього договору.

Моментом (днем) надання кредиту/траншу кредиту вважається день перерахування грошових коштів на рахунки, визначені відповідно до умов 2.2 цього договору та підтверджується випискою з позичкового рахунку (пункт 2.4. кредитного договору).

У відповідності до пункту 2.5. кредитного договору моментом (днем) повернення кредиту/траншу кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього договору вважається день зарахування відповідних сум на позичковий та інші рахунки, зазначені в цьому договорі та підтверджується випискою з позичкового рахунку

Положеннями пункту 2.6 кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку до моменту фактичного повернення кредиту/траншем кредиту (в тому числі і за період прострочення терміну (строку) остаточного погашення кредиту/траншу кредиту, зазначеного в пункті 1.1.2 цього договору). Проценти за користування кредитом/траншем кредиту нараховуються у валюті кредиту/траншу кредиту не рідше одного разу в місяць та/або в останній робочий день місяця за період з дати першого перерахування коштів з позичкового рахунку по день, що передує даті нарахування (по останній календарний день поточного місяця), та началі за період з дати попереднього нарахування (першого числа поточного місяця) по останній календарний день поточного місяця (но день, що передує даті нарахування), а також в день остаточного повернення кредиту/траншу кредиту.

Згідно з пунктом 2.7 кредитного договору проценти, нараховані за місяць відповідно до пункту 2.6 цього договору, позичальник зобов'язаний сплачувати на рахунок № 5485, відкритий у кредитодавця щомісяця, не пізніше 10 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані. Якщо день сплати позичальником процентів припадає на вихідний або святковий (неробочий) день, сплата позичальником процентів здійснюється в наступний банківський день, що слідує за вихідним або святковим (неробочим) днем.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі та на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитним договором № К-6853/9-980 від 25.11.2013, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером № 688 від 26.11.2013.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту, своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та комісії, у зв'язку з чим в останнього виникла поточна заборгованості по кредиту в розмірі 34 450 грн 00 коп., прострочена заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 569 грн 09 коп. та прострочена заборгованість по комісії за користування кредитними коштами в розмірі 344 грн 50 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі 34 450 грн 00 коп., сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2 569 грн 09 коп. та комісії за користування кредитними коштами в розмірі 344 грн 50 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії за кредитним договором № К-6853/9-980 від 25.11.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 34 450 грн 00 коп., простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 569 грн 09 коп. та простроченої заборгованості по комісії за користування кредитними коштами в розмірі 344 грн 50 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним договором № К-6853/9-980 від 25.11.2013, позивачем нараховано позичальнику 5 167 грн 50 коп. пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту, 1 533 грн 71 коп. пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів та 51 грн 68 коп. пені за несвоєчасне погашення простроченої комісії, нарахованих за загальний період прострочення з 02.07.2016 по 31.12.2016.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пунктом 4.2. кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту/ траншу кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в пункті 1.1.3 цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем, але не більшої подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно з пунктом 4.9. договору, керуючись частиною 1 статті 259 Цивільного кодексу України, сторони погодили, що строк позовної давності, який застосовується до стягнення штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) за цим договором, складатиме 3 роки. Сторони дійшли згоди, що штрафні санкції за цим договором нараховуються без обмеження шестимісячним строком встановленим частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України та підлягають стягненню у межах строку, встановленого першим абзацом даного пункту цього договору.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 4.2 договору.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за кредитним договором № К-6853/9-980 від 25.11.2013, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту в розмірі 5 167 грн 50 коп., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів в розмірі 1 533 грн 71 коп. та пені за несвоєчасне погашення простроченої комісії в розмірі 51 грн 68 коп., нарахованих за загальний період прострочення з 02.07.2016 по 31.12.2016, підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Фаворит" (03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. № 10 літера А, офіс № 296, ідентифікаційний код 34349201) на користь Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 2-В, ідентифікаційний код 36964568) заборгованість по кредиту в розмірі 34 450 (тридцять чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн 00 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12 569 (дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят дев'ять) грн 09 коп., заборгованість по комісії за користування кредитними коштами в розмірі 344 (триста сорок чотири) грн 50 коп., пеню за несвоєчасне погашення простроченого кредиту в розмірі 5 167 (п'ять тисяч сто шістдесят сім) грн 50 коп., пеню за несвоєчасне погашення прострочених процентів в розмірі 1 533 (одна тисяча п'ятсот тридцять три) грн 71 коп. та пені за несвоєчасне погашення простроченої комісії в розмірі 51 (п'ятдесят один) грн 68 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.04.2017

Суддя Н.Б. Плотницька