РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017Справа №910/2780/17

За позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд»
простягнення 19723 грн. 50 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Алєксєєв С.С. - представник за довіреністю б/н від 25.10.2016;

від відповідача: Прусакова О.М. - представник за довіреністю б/н від 01.03.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.02.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про стягнення 19723 грн. 50 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, відповідачем у залізничній накладній № 40185381 від 21.08.2016 було неправильно зазначено вантажоодержувача вантажу, який перевозився у вагоні № 95177481, що є підставою для покладення на відповідача як відправника вантажу відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2780/17; розгляд справи призначено на 10.03.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 31.03.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 31.03.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафу до 10% заперечив.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.03.2017 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги визнав, просив суд задовольнити клопотання про зменшення штрафу до 10%.

У судовому засіданні 31.03.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2016 зі станції Іллічівськ Одеської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (вантажовідправник) здійснено відправлення вагону № 95177481 до станції Правда Придніпровської залізниці із зазначенням у графі «одержувач» - Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67; код одержувача - 2911, що підтверджується залізничною накладною № 40185381 від 21.08.2016 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що провізна плата за вагон № 95177481 від станції Іллічівськ Одеської залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці становить 3944 грн. 70 коп., про що зазначено у накладній № 40185381 від 21.08.2016.

Судом встановлено, що на станції призначення - Правда Придніпровської залізниці залізницею було складено акт загальної форми № 884, в якому зазначено, що в документі - накладній № 40185381 від 21.08.2016 невірно вказані найменування та адреса отримувача вантажу - 2911, Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67; на станції такий отримувач відсутній; вагон № 95177481 затриманий до встановлення обставин; дана телеграма № 66 від 26.08.2016.

У телеграмі, надісланій відповідачу, зазначено, що на станції Правда Придніпровської залізниці отримувач вантажу - 2911, Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67 відсутній; терміново уточнити отримувача (копія телеграми долучена позивачем до позовної заяви).

У відповідь на телеграму позивача відповідач надіслав телеграми № 60 та № 64, в яких зазначив, що за накладною № 40185381 від 21.08.2016 правильним отримувачем вантажу є: 2911, Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш», адреса: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Українська, 4 (копії телеграм долучені позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що на підставі вказаних телеграм, позивачем були внесені виправлення до залізничної накладної № 40185381 від 21.08.2016 щодо отримувача вантажу, що прибув у вагоні № 95177481, а саме щодо найменування отримувача, його адреси та коду, та зазначено, що отримувачем вантажу є 2911, Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш», адреса: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Українська, 4.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача 19723 грн. 50 коп. штрафу (п'ятикратний розмір від провізної плати), нарахованого за неправильно зазначену відповідачем у накладній № 40185381 від 21.08.2016 адресу отримувача вантажу (на підставі Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Приписами ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 «Про затвердження Статуту залізниць України»).

Відповідно до ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів; б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; г) інші нормативні документи.

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих Міністерством юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000 накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Як встановлено судом, 21.08.2016 зі станції Іллічівськ Одеської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (вантажовідправник) здійснено відправлення вагону № 95177481 до станції Правда Придніпровської залізниці із зазначенням у графі «одержувач» - Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67; код одержувача - 2911, що підтверджується залізничною накладною № 40185381 від 21.08.2016 (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Як встановлено судом, провізна плата за вагон № 95177481 від станції Іллічівськ Одеської залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці становить 3944 грн. 70 коп., про що зазначено у накладній № 40185381 від 21.08.2016.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Згідно з п. 2.1 Правил перевезення вантажів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, яким зокрема встановлено, що відправником заповнюються графа 4 «одержувач» (найменування, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки), графа 5 «код одержувача» - 4 - значний.

Пунктом 5.5 Правил перевезення вантажів визначено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Як встановлено судом, на станції призначення - Правда Придніпровської залізниці залізницею було складено акт загальної форми № 884, в якому зазначено, що в документі - накладній № 40185381 від 21.08.2016 невірно вказані найменування та адреса отримувача вантажу - 2911, Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67; на станції такий отримувач відсутній; вагон № 95177481 затриманий до встановлення обставин; дана телеграма № 66 від 26.08.2016.

Як встановлено судом, на підставі вказаних телеграм, позивачем були внесені виправлення до залізничної накладної № 40185381 від 21.08.2016 щодо отримувача вантажу, що прибув у вагоні № 95177481, а саме щодо найменування отримувача, його адреси та коду, та зазначено, що отримувачем вантажу є 2911, Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш», адреса: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Українська, 4.

Згідно зі ст. 105 Статуту, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до статті 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізниицею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з п. 6.1. Роз'яснення Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002, стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями. Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Таким чином, оскільки відповідачем було неправильно вказано у накладній № 40185381 від 21.08.2016 адресу вантажоодержувача (замість правильного вантажоодержувача - 2911, Публічне акціонерне товариство «Дніпровагонмаш», адреса: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Українська, 4 відповідачем було вказано 2911, Публічне акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод», адреса: 94018, Луганська обл., м. Стаханов, вул. Леніна, 67), обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення відповідача штрафу за неправильно зазначену у накладній адресу вантажоодержувача.

Вказані обставини відповідачем у судових засіданнях не заперечувались.

При цьому, у судовому засіданні 10.03.2017 відповідач подав клопотання про зменшення штрафу до 10% від його суми, тобто до 1972 грн. 35 коп.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина третя статті 551 Цивільного кодексу України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Так, за змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-473цс16.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу обґрунтоване тим, що у провадженні суду знаходяться ще три справи про стягнення з відповідача штрафу за неправильно вказану адресу та назву вантажоодержувача на загальну суму 315576 грн. 00 коп. Відповідач зазначив, що загальний розмір штрафу є значно великим і стягнення його у повному обсязі значно погіршить фінансове становище відповідача, призведе до затримки виплати заробітної плати працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд». Крім того, відповідач просив суд врахувати винятковість обставин справи, зокрема те, що зазначення ним неправильного найменування, коду, адреси вантажоодержувача є ненавмисним та таке порушення не завдало збитків ані позивачу, ані іншим учасникам судового процесу.

Суд зазначає, що та обставина, що у провадженні господарського суду перебувають декілька справ про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначені у накладних адресу та найменування вантажоодержувача не є підставою для зменшення розміру штрафу, з огляду на положення ст. 233 Господарського кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається понесення позивачем збитків у зв'язку з неправильним зазначенням відповідачем адреси вантажоодержувача.

Суд зазначає, що розмір провізної плати становить 3944 грн. 70 коп., тоді як позивач просить з відповідача стягнути штраф у розмірі 19723 грн. 50 коп., що на думку суду, враховуючи викладені вище обставини та відсутність доказів понесення позивачем будь-яких збитків, є неспіврозмірним, з огляду на що суд дійшов висновку зменшити розмір штрафу за неправильне зазначення відповідачем адреси вантажоодержувача до чотирьох провізних плат - 15778 грн. 80 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» про стягнення штрафу у розмірі 19723 грн. 50 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 15778 грн. 80 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Згідно з п. 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питанні практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З огляду на викладене, судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, п. 3 ч. 1 ст. 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (01001, м. Київ, провулок Тараса Шевченка, буд. 3; ідентифікаційний код: 31454383) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) штраф у розмірі 15778 (п'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.04.2017

Суддя І.М. Отрош