ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2017 року Справа № 904/10069/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №б/н від 29.12.2016р., ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 16.03.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №25/256-248 від 20.12.2013р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА 8" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016р. у справі №904/10069/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА 8", м. Київ

до Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання

"Павлоградський хімічний завод",

м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 36297 грн 61 коп

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016р. у справі № 904/10069/16 (суддя Загинайко Т.В.) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА 8" до Державного підприємства "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" про стягнення 36297,61 грн відмовлено. Рішення суду мотивоване відсутністю складової цивільного правопорушення (вини Відповідача) для стягнення спірної суми, яка за своєю правовою природою є збитками.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- висновок суду про володіння Позивачем спеціальними знаннями не ґрунтується на фактах та нормах права;

- обовязок знати інформацію не ґрунтується на умовах договору, яким відповідальність за достовірність даних покладена на замовника (п.6.2. договору);

- у діях Відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення;

- судом не повернутий надміру сплачений згідно платіжного доручення №180 від 03.10.2016р. судовий збір у сумі 72,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.01.2017р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Чимбар Л.О., Іванов О.Г.

14.03.2017р. у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Дарміна М.О. на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Чимбар Л.О., Іванова О.Г.

17.03.2017р. у звязку із відрядженням судді Іванова О.Г. на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Чимбар Л.О., Орєшкіної Е.В. та прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 17.03.2017р.

10.04.2017р. у звязку із відпусткою судді Чимбар Л.О. на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В. та прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 10.04.2017р.

В судовому засіданні 10.04.2017р. представники Позивача апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення про повне задоволення позову.

Представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на таке:

- на момент подання декларації Позивач володів інформацією про визначальні характеристики товару та мав можливість здійснити правильну класифікацію товару;

- перед подачею декларації на товари декларанту дозволяється здійснювати огляд товарів, а також брати зразки/проби, чим Позивач не скористався;

- Відповідачем виконані всі обовязки по договору вчасно та в повному обсязі, митному брокеру в повному обємі надана вся необхідна інформація та документація;

- постанова про порушення митних правил №0074/125120105/16 від 03.03.2016р. винесена стосовно Позивача та є правомірною, підстави для компенсації штрафу Позивачу відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 15.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега 8" як виконавцем (надалі Позивач) та Державним підприємством "Науково-виробниче об'єднання "Павлоградський хімічний завод" як замовником (надалі Відповідач) був укладений договір про надання послуг №150715/1 (надалі Договір) строком дії з дати його підписання до 31 грудня 2016 року (пункт 9.2 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Відповідач доручив, а Позивач зобовязався від імені та за рахунок Відповідача вчиняти наступні дії: а) за обумовлену плату і в обумовлений термін здійснювати декларування товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі товарів) замовника, що переміщуються через митний кордон України, надавати послуги з акредитації, надавати послуги з отримання сертифікаційної документації, а також надавати інші, повязані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника послуги; б) здійснювати дії, повязані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника, від імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку передбаченому, цим договором та чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 1.2 Договору виконавець здійснює декларування товарів на підставі Ліцензії Державної Фіскальної служби України на посередницьку діяльність митного брокера Серія АЕ №523401 від 15.10.2014р.

На виконання умов Договору на підставі наданих Відповідачем документів, а саме: попередньої ВМД від 21.09.2015р. №110020000/2015/0001266 (а.с. 10-11) та інвойсу від 23.10.2015р. №3767-15 (а.с. 12), позивачем до митниці було подано електронну декларацію типу ІМ 40АА.

18.02.2016р. Державною фіскальною службою України було складено протокол про порушення митних правил №0074/125120105/16 (надалі Протокол) (а.с. 14-19), яким установлено, що:

- 03.11.2015р до відділу митного оформлення №5 митного поста "Бориспіль-аеропорт" (Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт "Бориспіль") Київської митниці ДФС декларантом ТОВ "Мега 8" ОСОБА_4, що діє на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 15.07.2015р. №150715/1, з метою випуску у вільний обіг товару: "Isophorone diisocyanate/ Ізофорон диізоціанат 215 кг", який надійшов на адресу ДП "Науково-виробниче обєднання "Павлоградський хімічний завод" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 44, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) за авіаційною накладною від 27.10.2015р. №566-13089473, було подано електронну митну декларацію (далі ЕМД) типу ІМ 40 АА та товаросупровідні документи;

- ЕМД прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційний номер №125120105/2015/323174 від 03.11.2015;

- відповідно до даних гр. 54 ЕМД №125120105/2015/323174 подана в електронному вигляді ОСОБА_4 та засвідчена електронним особистим цифровим підписом;

- відповідно до МД №125120105/2015/323174 ОСОБА_4 митному органу були заявлені такі дані про товар: у графі 31 ВМД "Вантажні місця та опис товару" - органічні сполуки (не для медичного застосування!) *Isophorone diisocyanate (package steel drum) / Ізофорон диізоціанат, (упаковка стальний барабан) 215 кг", у графі 33 ВМД "код товару" НОМЕР_2;

- 03.11.2015 з метою перевірки правильності кодування та класифікації товарів за ініціативи відділу митного оформлення №5 м/п "Бориспіль-аеропорт" до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання було направлено запит №323174;

- 03.11.2015р. відділом контролю за класифікацією та кодуванням товарів Київської митниці ДФС винесено рішення про визначення коду товару №КТ-167-2015 зі зміною заявленого коду товару Ізофрон диізоцианат з НОМЕР_2 (ставка мита 0,1%) на НОМЕР_3 (ставка мита 6,5%) згідно УКТЗЕД;

- відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання від 04.11.2015р. №1116/10-70-25-26-04: код товару було змінено на підставі інформації у документах, що прикріплені до електронної митної декларації з описом про склад та призначення товару;

- з приводу винесеного Рішення звернень (скарг, заяв, тощо) офіційно не надходило, питання щодо перегляду прийнятого Рішення не розглядалось; на підставі вищезазначеного проведено розрахунок різниці митних платежів за МД №125120105/2015/323174, згідно з яким різниця митних платежів становить 12065,87 грн.;

- декларантом ТОВ "Мега 8" ОСОБА_4 у ЕМД від 03.11.2015р. №125120105/2015/323174 заявлено невірний код товару (відомості у графі 33 ЕМД, які за своїм описом не відповідають технічній інформації про хімічний склад товару, наданої декларантом ТОВ "Мега 8" ОСОБА_4 на момент подання митної декларації), що призвело до зменшення розміру митних платежів; - зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

03.03.2016р. Київською митницею ДФС Державної фіскальної служби України винесено постанову у справі про порушення митних правил №0074/125120105/16, відповідно до якої директора ТОВ "Мега 8", громадянина України ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків неоплаченої суми митних платежів, що становить 36 197,61 грн (а.с.20-25).

Штраф у сумі 36197,61 грн, накладений на фізичну особу ОСОБА_4, було сплачено позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-8" у повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення, долучені до матеріалів справи (а.с. 26-37).

Позивач звернувся із даним позовом до суду про стягнення збитків у сумі 36197,61 грн, які, на його думку, поніс з вини Відповідача внаслідок надання останнім документів із неправильним кодом товару.

Частиною 1 статті 262 Митного кодексу України встановлено, що товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення; при застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

У відповідності до статті 265 Митного кодексу України підприємства можуть бути декларантами за умови перебування їх на обліку в органах доходів і зборів України (частина 3); декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені (частина 5).

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачені обов'язки декларанта, зокрема, декларант зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України декларантом до декларації вносяться відомості про код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Частиною 8 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

За приписами частини 5 статті 266 Митного кодексу України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У пункті 6.2 Договору сторони узгодили, що замовник несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, зазначених ним в документах, що надаються виконавцю, а також відповідність документів товару, що підлягає декларуванню.

В разі виявлення невідповідності інформації, заявленої у товаро-супровідних документах з дійсним вкладенням вантажу, і, як наслідок, складання протоколу про порушення Митних правил і накладення штрафу, передбаченого митним законодавством, замовник зобов'язується взяти на себе всю відповідальність і компенсувати всі витрати, у розмірі накладення штрафів (пункт 6.2.1 Договору).

За умовами пункту 6.3 Договору виконавець несе повну юридичну відповідальність за достовірність даних, заявлених ним у документах, що подаються митниці для оформлення (декларації) даним, зазначеним у документах, поданих замовником.

Враховуючи, що підставою для стягнення нарахованого штрафу в сумі 36197,61 грн стало заявлення декларантом ТОВ «МЕГА 8» ОСОБА_4 невірного коду товару, що призвело до зменшення розміру митних платежів, а не невідповідність інформації в товаро супровідних документах дійсному вантажу, відповідальним відповідно до п. 6.3. Договору є виконавець (Позивач).

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання (частини 1,2 статті 614 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, вини; за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

З умов укладеного Договору вбачається, що Позивач здійснював декларування товару на підставі ліцензії Державної Фіскальної служби України на посередницьку діяльність митного брокера серії АЕ № 523401 від 15.10.2014р., а отже мав володіти спеціальними знаннями, уміннями та навиками в галузі митної справи.

На момент подання декларації ОСОБА_4 володів інформацією про визначальні характеристики товару та мав здійснити правильну класифікацію товару, а також, використовуючи інформацію щодо коду товару, наявну у інвойсі, ОСОБА_4 мав би знати, що відповідно до частини 8 статті 69 Митного кодексу України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. Отже, мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії та передбачити її шкідливі наслідки, які виразилися у зменшенні розміру митних платежів на суму 12 065 грн 87 коп (Постанова у справі про порушення митних правил від 03.03.2016р. № 0074/125120105/16).

На момент розгляду справи доказів оскарження зазначеної постанови позивачем не надано, вона є чинною, тобто вина працівника позивача встановлена постановою в адміністративній справі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявність вини Відповідача у зазначенні декларантом в електронній митній декларації невірного коду товару не підтверджується матеріалами справи, склад цивільного правопорушення для стягнення збитків у сумі 36197,61 грн відсутній, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог судом правомірно відмовлено.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем при зверненні із позовом був сплачений судовий збір у сумі 1450,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 180 від 03.10.2016р.

Враховуючи характер позову (майновий) та суму коштів, заявлену до стягнення, з урахуванням п.п.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2016р., апеляційний суд доходить висновку, що сума судового збору за розгляд позовної заяви становить 1378,00 грн. Позивачем здійснено переплату на 72,00 грн.

З огляду на відсутність в матеріалах справи клопотання Позивача про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 72,00 грн, відсутні підстави відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» про його повернення. Тому, посилання на порушення судом норм закону в цій частині безпідставне.

Рішення суду є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА 8" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016р. у справі № 904/10069/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2016р. у справі № 904/10069/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 14.04.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд