ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 914/2064/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників учасників судового процесу:

позивача ОСОБА_2Я.( довіреність № 465 від 06.12.2016);

відповідача не зявився ( належно повідомлений);

третьої особи- не зявився ( належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія,вих. №23607 від 10.03.2017 (вх.№01-05/1248/17 від 16.03.2017)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.02.2017 про скасування заходів забезпечення позову

у справі № 914/2064/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сальве-Львів, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача : ОСОБА_3, м. Дніпро

про: звернення стягнення на предмет застави, зобовязання до вчинення дій

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2107 у даній справі апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 04.04.2017.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ Сальве-Львів про звернення стягнення на предмет застави- автомобіль марки PORSCHE CAYENNE, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №WP1AA29P24LA22503, WIN №WP1AA29P24LA22503, рік випуску -2004, обєм двигуна 3200 см куб, тип ТЗ-Універсал, який належить відповідачу на праві власності, шляхом передачі у власність позивача в рахунок погашення зобовязань за кредитним договором №178.840.06.02 від 17.11.2006 та зобовязання відповідача передати предмет застави з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно - автомобіль марки PORSCHE CAYENNE, який належить відповідачу на праві власності. Заява обгрунтована тим, що упродовж 2015 -2016 років автомобіль неодноразово перепродавався, його власники змінювалися тричі, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2016 у справі №754/493/15-ц. З метою уникнення можливої наступної передачі відповідачем автомобіля, який є предметом позову, у власність третіх осіб, що може призвести до неможливості в подальшому виконання судового рішення у даній справі, позивач просив забезпечити позов.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 10.08.2016 було порушено провадження у справі №914/2064/16.

Ухвалою суду від 22.08.2016 у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено (том 1, а.с. 56-58).

Однак в подальшому ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2016 у даній справі( колегія суддів у складі: головуючого судді Щигельської О.І., суддів Мороз Н.В. та Петрашка М.М.) вжито заходи до забезпечення позову ТОВ ФК Довіра та гарантія у справі №914/2064/16 шляхом заборони будь-яким особам, у тому числі, але не виключно-ТОВ Сальве-Львів, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження предмету застави- автомобіль марки PORSCHE CAYENNE, колір чорний, шасі (кузов, рама, коляска) №WP1AA29P24LA22503, WIN №WP1AA29P24LA22503, рік випуску -2004, обєм двигуна 3200 см.куб, тип ТЗ-Універсал, до вирішення справи по суті( т.1, а.с. 137-139).

З вказаної ухвали вбачається, що заходи забезпечення позову вжиті судом з власної ініціативи у звязку із наявністю у матеріалах справи доказів, які свідчать про підготовчі дії відповідача, спрямовані на реалізацію майна, що є предметом застави.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16 у задоволенні позову відмовлено( т.1, а.с.200-213).

11.01.2017 відповідач подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 16.11.2016, яка обгрунтована тим, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Фінансова довіра та гарантія», набрало законної сили 06.01.2017, у звязку з чим відпали підстави для застосування заходів забезпечення позову( т.2, а.с. 15).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.02.2017 у справі №914/2064/16 (колегія суддів у складі: головуючого судді Щигельської О.І., суддів Мороз Н.В., Петрашка М.М.) заяву ТОВ «Сальве Львів» про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи до забезпечення позову ТОВ «Фінансова довіра та гарантія», вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2016 у даній справі. Ухвала суду мотивована ст.ст. 66,68 ГПК України, п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»( т.2, а.с. 19-22).

Скасовуючи заходи до забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач оскаржив рішення суду від 21.12.2016 в апеляційному порядку, однак його апеляційна скарга була повернена ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2017. Відтак суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16 про відмову в задоволенні позову набрало законної сили і потреба у забезпеченні позову відпала.

10.03.2017 позивач подав апеляційну скаргу на ухвалу від 07.02.2017, просить її скасувати, прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви відповідача та залишити без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.11.2016 у даній справі( т.2. а.с. 94-110).

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що 06.02.2017 позивач подав апеляційну скаргу на рішення від 21.12.2016 разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.2017 у справі №914/2064/16 прийнята до провадження і на даний час її розгляд триває. Таким чином, скаржник вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16 ще не набрало законної сили, спір у даній справі не вирішено, тому заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 16.11.2016, не підлягають скасуванню до вирішення справи по суті.

В судовому засіданні 04.04.2017 представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях від 04.04.2017, в яких вказує, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 зобовязано ТОВ «Сальве Львів» передати позивачу автомобіль PORSCHE CAYENNE з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, яка не виконана відповідачем у добровільному порядку, тому потреба у застосуванні заходів до забезпечення позову на даний час не відпала.

Відповідач та третя особа відзиви на апеляційну скаргу не подали, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2016 у справі №914/2064/16 були вжиті заходи до забезпечення позову ТОВ ФК Довіра та гарантія до ТОВ Сальве-Львів про звернення стягнення на предмет застави- автомобіль марки PORSCHE CAYENNE, та зобовязання відповідача передати позивачу автомобіль з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі, але не виключно-ТОВ Сальве-Львів, вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження предмету застави- автомобіль марки PORSCHE CAYENN, до вирішення справи по суті.

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16 у задоволені позову ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія до ТОВ Сальве-Львів було відмовлено повністю.

Ухвалою від 07.02.2017 у справі №914/2064/16 суд задоволив заяву ТОВ «Сальве Львів» та скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.11.2016 у даній справі. При скасуванні заходів суд виходив з того, що рішення від 21.12.2016 про відмову у позові набрало законної сили, у звязку з чим потреба у забезпеченні позову відпала.

Відповідно до ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26 грудня 2011 року N 16, з наступними змінами і доповненнями( п.10), розяснено, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання про скасування заходів до забезпечення позову може бути розглянуто господарським судом без виклику сторін та інших учасників судового процесу.

Як вбачається з апеляційної скарги, позивач вважає, що рішення суду від 21.12.2016 у справі №914/2064/16, яким відмовлено ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія у задоволенні позову, було оскаржене в апеляційному порядку та не набрало законної сили, тому вважає ухвалу про скасування заходів до забезпечення позову незаконною.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами позивача з огляду на наступне.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Як встановлено ч.1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» від 11.04.2005 р. N 01-8/344, з наступними змінами і доповненнями, внесеними 14 березня 2016 року N 01-06/494/16, роз'яснено, якщо апеляційну скаргу на судове рішення не подано у строк, передбачений частиною першою статті 93 ГПК, відповідне рішення набирає законної сили. У разі коли на рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили із закінченням встановленого частиною першою статті 93 ГПК строку, подано апеляційну скаргу, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження, то таке рішення місцевого господарського суду до завершення апеляційного розгляду не вважається таким, що набрало законної сили.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.01.2017 позивач подав апеляційну скаргу на рішення від 21.12.2016 у справі №914/2064/16, яка ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 була повернута скаржнику (т.1, а.с. 225-227).

Позивач усунув недоліки у звязку з якими апеляційна скарга була повернена та 06.02.2017 повторно подав апеляційну скаргу на вказане рішення разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення, яка надійшла до місцевого господарського суду 09.02.2017 згідно із штампом суду, а до апеляційного суду скарга надійшла 14.02.2017( т.2, а.с. 29-42).

Ухвалою від 17.02.2017 Львівський апеляційний господарський суд поновив ТОВ ФК Довіра та гарантія строк на подання апеляційної скарги, прийняв апеляційну скаргу до провадження та призначив її до розгляду на 28.02.2017( т.2. а.с. 26-27).

Отже, на момент прийняття судом першої інстанції ухвали про скасування заходів забезпечення позову ( 07.02.2017) перша апеляційна скарга позивача на рішення була вже повернена ухвалою апеляційного суду від 16.01.2017, а повторна апеляційна скарга ще не надійшла до суду першої інстанції (надійшла 09.02.2017) та не була прийнята апеляційним судом до провадження (прийнята ухвалою апеляційного суду від 17.02.2017).

Таким чином, на день розгляду судом першої інстанції заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову (07.02.2017) суду не було відомо про повторне подання позивачем апеляційної скарги на рішення від 21.12.2016 у справі №914/2064/16, оскільки повторна апеляційна скарга була надіслана позивачем через відділення поштового зв'язку 06.02.2017 та надійшла до суду лише 09.02.2017. Відтак суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2016 у справі №914/2064/16 про відмову у позові набрало законної сили, у звязку з чим потреба у забезпеченні позову відпала.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та вважає, що станом на день прийняття оскаржуваної ухвали були наявними підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи скаржника, оскільки апеляційний суд переглядає рішення (ухвали) суду першої інстанції з урахуванням обставин, які існували на момент їх прийняття.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником не доведено наявності підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись, ст.ст. 66, 67, 68, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 07.02.2017 про скасування заходів забезпечення позову у справі № 914/2064/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 05.04.2017.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко