ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року Справа № 912/3429/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Джихур О.В., Іванова О.Г.

При секретарі Логвиненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність №19/3-02/192 від 14.11.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 , довіреність б/н від 23.09.2016 р.;

представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства фірми « Агрокапітал»

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року у справі № 912/3429/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України»

до Приватного підприємства фірма «Агрокапітал»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «СпецЗовнішКомплект»

про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на нерухоме майно

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» - задоволено.

У рахунок часткового погашення заборгованості Приватного підприємства "СпецЗовнішКомплект" перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за Договором кредитної лінії №5 від 07.10.2011 у розмірі 19163500 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №2, який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №697, що належить Приватному підприємству фірма "Агрокапітал" (місцезнаходження: 27500, Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Павлика Морозова, буд. 3 ) на праві власності, а саме: цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Заводська, № 4Д, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (01001, м.Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) на предмет іпотеки - цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, №4Д, до складу якого входять: нежитлова будівля адміністративного призначення, літера А, загальною площею 5857,0 кв.м; нежитлова будівля, корпус №1, літери Б,б,б1, загальною площею 37982,0 кв.м; навіс, літера В; трансформаторна підстанція, літера Г, загальною площею 148,4 кв.м; нежитлова будівля ливарного цеху, літери Д,Ж,Ж1, загальною площею 2910,7 кв.м; склад, літери 3,К,Л,М,Н,О,П, загальною площею 2400,7 кв.м; склад хімікатів, літери Р,Р1,Р2, загальною площею 603,6 кв.м; нежитлова будівля експериментального цеху, літера С, загальною площею 1083,4 кв.м; сарай, літера Т, загальною площею 14,6 кв.м; нежитлова будівля контрольно-пропускного пункту, КПП, загальною площею 15,8 кв.м; огорожа та ворота, літера И; вимощення, літера І, вартість якого складає 19 879 000,00 грн без ПДВ, згідно з висновком про вартість майна суб'єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитне Брокерське Агентство" на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності №312/15 від 10.04.2015.

Визнано за Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) право власності на цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Заводська, № 4Д, до складу якого входять: нежитлова будівля адміністративного призначення, літера А, загальною площею 5857,0 кв.м; нежитлова будівля, корпус №1, літери Б,б,б1, загальною площею 37982,0 кв.м; навіс, літера В; трансформаторна підстанція, літера Г, загальною площею 148,4 кв.м; нежитлова будівля ливарного цеху, літери Д,Ж,Ж1, загальною площею 2910,7 кв.м; склад, літери 3,К,Л,М,Н,О,П, загальною площею 2400,7 кв.м; склад хімікатів, літери Р,Р1,Р2, загальною площею 603,6 кв.м; нежитлова будівля експериментального цеху, літера С, загальною площею 1083,4 кв.м; сарай, літера Т, загальною площею 14,6 кв.м; нежитлова будівля і контрольно-пропускного пункту, КПП, загальною площею 15,8 кв.м; огорожа та ворота, літера И; вимощення, літера І.

Стягнуто з приватного підприємства фірма "Агрокапітал" (місцезнаходження: 27500, Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Павлика Морозова, буд. 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ) 74298,00 грн витрат на судовий збір.

Не погодившись з рішенням господарського суду Кіровоградської області, відповідач Приватне підприємство фірма « Агрокапітал» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з»ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у проведенні судово-будівельної експертизи для визначення ринкової вартості іпотечного майна, оскільки звіт про оцінку майна, наданий позивачем, є суперечливим, виконаним без огляду обєкта оцінки на місті, а тому є необєктивним.

Крім того, апелянт посилається на те, що на вимогу суду апеляційної інстанції ним було сплачено судовий збір у розмірі, що не відповідає Закону України « Про судовий збір», а саме, надмірно у розмірі 145 642, 20 грн.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для призначення судово-будівельної експертизи, зупинення провадження по справі, скасування рішення суду першої інстанції з відмовою у позові та скасування державної реєстрації права власності позивача на комплекс будівель, який був переданий в іпотеку відповідачем.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2016 року апеляційну скаргу приватного підприємства фірма «Агрокапітал» прийнято до розгляду та призначено на 27 вересня 2016 року колегією суддів у складі: головуючий суддя -доповідач Дмитренко Г.К., судді: Джихур О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 вересня 2016 року заяву приватного підприємства фірма "Агрокапітал" про забезпечення позову задоволено; заборонено публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" відчужувати у будь-який спосіб будь-якій особі (особам) цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, № 4Д, до складу якого входять: нежитлова будівля адміністративного призначення, літера А, загальною площею 5857,0 кв. м.; нежитлова будівля, корпус № 1, літери Б, б, 61, загальною площею 37982,0 кв. м.; навіс, літера В; трансформаторна підстанція, літера Г, загальною площею 148,4 кв. м.; нежитлова будівля ливарного цеху, літери Д, Ж, Ж1, загальною площею 2910,7 кв. м.; склад, літери З, К, Л, М, Н, О, П загальною площею 2400,7 кв. м; склад хімікатів, літери Р, PI, Р2, загальною площею 603,6 кв. м.; нежитлова будівля експериментального цеху, літера С, загальною площею 1083,4 кв. м.; сарай, літера Т, загальною площею 14,6 кв. м.; нежитлова будівля контрольно-пропускного пункту, КПП, загальною площею 15,8 кв. м.; огорожа та ворота, літера И; вимощення, літера І.

Накладено арешт на цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Заводська, № 4Д, до складу якого входять: нежитлова будівля адміністративного призначення, літера А, загальною площею 5857,0 кв. м.; нежитлова будівля, корпус № 1, літери Б, б, 61, загальною площею 37982,0 кв. м.; навіс, літера В; трансформаторна підстанція, літера Г, загальною площею 148,4 кв. м.; нежитлова будівля ливарного цеху, літери Д, Ж, Ж1, загальною площею 2910,7 кв. м.; склад, літери З, К, Л, М, Н, О, П загальною площею 2400,7 кв. м; склад хімікатів, літери Р, Р1, Р2, загальною площею 603,6 кв. м.; нежитлова будівля експериментального цеху, літера С, загальною площею 1083,4 кв. м.; сарай, літера Т, загальною площею 14,6 кв. м.; нежитлова будівля контрольно-пропускного пункту, КПП, загальною площею 15,8 кв. м.; огорожа та ворота, літера И; вимощення, літера І.

Заборонено державному реєстратору вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни до відомостей про право власності на зазначений цілий комплекс будівель.

Розгляд апеляційної скарги було відкладено на 27 жовтня 2016 рік колегією суддів у складі: головуючий суддя -доповідач Дмитренко Г.К., судді: Джихур О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2016 року за клопотанням відповідача призначена судово-будівельна експертиза.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 25.01.2017 року за № 0101дійсна ( ринкова) вартість майна ( комплексу будівель та споруд), розташованих по вулиці Заводській 4-Д в м. Світловодську Кіровоградської області, що є предметом іпотеки за договором № 2 від 22.05.2013 року, в цінах на момент проведення дослідження, становить 22 294 080,00 грн., з яких ПДВ становить 3 715 680,00 грн., сума без ПДВ становить 18 578 400 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29 листопада 2016 року поновлено провадження у справі № 912/3429/15; клопотання судових експертів задоволено; зобов'язано забезпечити експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський інститут судових експертиз" безперешкодний доступ до об`єктів дослідження, а також належні умови для роботи експертів. Учасникам судового процесу - позивачу, відповідачу, третій особі з`явитися для проведення огляду об`єктів дослідження за адресою: Кіровоградська область, м.Світловодськ, вул. Заводська, 4-Д, що відбудеться 12 грудня 2016року з 12:00 години. Провадження у справі зупинено.

Розпорядженням керівника апарату від 22 грудня 2016 року №1902/16 у зв'язку з звільненням судді доповідача Дмитренко Г.К., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №912/3429/15, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Джихур О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 грудня 2016 року справу прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя-доповідач: ОСОБА_4, судді: Джихур О.В., Іванов О.Г.

27 січня 2017 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду повернулась з експертної установи справа № 912/3429/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 січня 2017 року поновлено провадження з перегляду апеляційної скарги приватного підприємства фірма "Агрокапітал" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.07.2016 року у справі № 912/3429/15. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 23 лютого 2017 рік на 10:30 год.

23 лютого 2017 року колегією суддів в судовому засіданні було оголошено перерву до 21 березня 2017 року на 14:30.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2017 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги приватного підприємства фірма "Агрокапітал" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 19.07.2016 року у справі № 912/3429/15 на 15 днів .

21 березня 2017 року колегією суддів в судовому засіданні було оголошено перерву до 06 квітня 2017 року на 14:30.

В судовому засіданні представник позивача - публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства фірма "Агрокапітал" без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги просив скасувати зазначене рішення, скасувати державну реєстрацію права власності публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на комплекс будівель здійсненого на підставі вищезазначеного рішення суду, повернути приватному підприємству фірма "Агрокапітал" 145642 грн. 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника третьої особи, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений в належний спосіб, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

Представником відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції заявлено клопотання про проведення повторної судово-будівельної експертизи з огляду на те, що експертиза проведена не державною установою, особами, які не мали права виконувати даний вид експертного оцінювання, не було проведена ідентифікація обєкту оцінки, не був здійснений повний огляд обєкту дослідження, експерт визначив дійсну вартість обєкту, в той час як питання ставилось щодо ринкової вартості, необґрунтовано застосовано 1 методологічний підхід замість трьох та при проведенні дослідження не було враховано поліпшення предмету оцінки.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши доводи представника позивача, який заперечував проти зазначеного клопотання та представника відповідача, який підтримав його, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 7 Закону України « Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Статтею 10 Закону передбачено, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Як вбачається з висновку експертів, то судовими експертами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була проведена комплексна судова оціночно-будівельна та оціночно-земельна експертиза.

З реєстру атестованих судових експертів, вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрована в означеному реєстрі, свідоцтво № 1786, клас та вид експертиз: інженерно-технічна, земельно-технічна та оціночно-земельна; ОСОБА_6 Михайлівна- свідоцтво № 1812, клас та вид експертизи: інженерно-технічна експертиза будівельно-технічна , земельно-технічна та оціночно-будівельна, а тому доводи відповідача про те, що експертиза проведена неповноважною особою, та у недержавній установі, є неспроможними.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта, а тому посилання відповідача про незастосування експертом певного виду методологічної оцінки є безпідставним.

Крім того, є безпідставним посилання апелянта на те, що при здійсненні експертизи не був оглянутий весь обєкт оцінки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що експерт звертався до відповідача із вимогою забезпечити безперешкодний доступ до обєкту оцінки, який був наданий відповідачем лише з обмеженнями.

Як вбачається з п. 3.9 Інструкції, якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об'єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об'єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об'єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку.

Оскільки відповідач не забезпечив повний доступ до обєкту оцінки, то у відповідності до п. 3.5 Інструкції експертиза могла проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз.

Як вбачається з п. 2.3 договору іпотеки, іпотекодавець не має права без письмової згоди Іпотекодержателя вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути як безпосередньо, так і опосередковано, як тепер, так і в майбутньому, на кількісні та якісні показники предмета іпотеки, а тому колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що при проведенні експертизи не були враховані поліпшення обєкту оцінки, які зроблені орендарями після укладення договору іпотеки, що на думку апелянта, впливає на вартість обєкту оцінки.

Щодо не визначення експертом ринкової вартості обєкту оцінки, то означене спростовується висновком експертів, згідно якого визначена дійсна ( ринкова) вартість.

З огляду на вищезазначене, у колегії суддів відсутні підстави для призначення повторної експертизи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" - ОСОБА_7 і Приватним підприємством "СпецЗовнішКомплект" - Позичальник 07 жовтня 2011 року укладено договір кредитної лінії № 5, що діє з відповідними змінами і доповненнями, внесеними до договору кредитної лінії № 5, а саме, додатковим договором № 1 від 04.07.2012, додатковим договором № 3 від 05.10.2012, додатковим договором № 4 від 22.05.2013, додатковим договором № 5 від 28.08.2013 (далі - кредитний договір). На виконання кредитного договору ОСОБА_7 надав Позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 37 500 000,00 грн окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 06 жовтня 2015 року.

У відповідності до п. 2.3.1 кредитного договору кредит Позичальнику може надаватися в таких валютах: гривні, євро. Погашення кредиту (його частини) здійснюється у валюті надання кредиту (його частини).

У пункті 2.3.5 кредитного договору сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з погодженим графіком.

Для дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами кредитного договору Позичальник зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоді діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період.

Згідно п. 2.7.1 кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі наступних процентних ставок: за частиною заборгованості в євро - 12 процентів річних; за частиною заборгованості в гривнях - 17 процентів річних, які можуть бути встановлені в іншому розмірі в порядку, визначеному кредитним договором.

Пунктом 2.7.3. кредитного договору передбачено, що нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником кредиту (або його частини) проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 4 числа наступного місяця за звітнім, а в разі дострокового повернення кредиту - одночасно з погашенням кредиту.

У відповідності до пунктів 5.3.1, 5.3.2 кредитного договору Позичальник зобов'язаний належним чином виконувати всі умови договору та взяті на себе зобов'язання, точно в строки, обумовлені кредитним договором, погашати кредит та своєчасно у визначені кредитним договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

Згідно п. 3.3.1 кредитного договору ОСОБА_7 має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених кредитним договором, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за кредитним договором), зокрема, якщо Позичальник вчасно не сплатив суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за Кредитним договором.

Підпунктом 3.3.2 кредитного договору визначено, що після отримання Позичальником від Банку листа з повідомленням про вручення щодо відкликання Кредиту Позичальник зобов'язаний не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення такого листа здійснити повне погашення кредиту (включаючи Основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов кредитного договору).

У відповідності до п. 7.1.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення.

Згідно п. 7.1.4 Кредитного договору завдані Банку збитки Позичальник зобов'язується відшкодувати в повному обсязі, понад неустойку, пеню та штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном.

Звертаючись до Приватного підприємства фірми « Агрокапітал» із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для часткового погашення заборгованості Приватного підприємства "СпецЗовнішКомплект" у сумі 19 163 500,00 грн за договором кредитної лінії № 5 від 07.10.2011 шляхом набуття права власності на цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська обл., м.Світловодськ, вул. Заводська, 4Д, до складу якого входять: нежитлова будівля адміністративного призначення, літера А, загальною площею 5857,0 кв.м; нежитлова будівля, корпус № 1, літери Б, б, б1, загальною площею 37982,0 кв.м; навіс, літера В; трансформаторна підстанція, літера Г, загальною площею 148,4 кв.м; нежитлова будівля ливарного цеху, літери Д, Ж, Ж1, загальною площею 2910,7 кв.м; склад, літери З, К, Л, М, Н, О, П, загальною площею 2400,7 кв.м; склад хімікатів, літери Р, Р1, Р2, загальною площею 603,6 кв.м; нежитлова будівля експериментального цеху, літера С, загальною площею 1083,4 кв.м; сарай, літера Т, загальною площею 14,6 кв.м; нежитлова будівля контрольно-пропускного пункту, КПП, загальною площею 15,8 кв.м; огорожа та ворота, літера N, вимощення, літера I; визнання за Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" права власності на вищевказаний цілий комплекс будівель, розташований за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Заводська, 4Д., позивач - Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" посилався на невиконання третьою особою по справі - боржником за кредитним договором, умов означеного договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки виконання зобовязань за кредитним договором було забезпечено договором іпотеки нерухомого майна, належного відповідачу по справі Приватному підприємству фірмі « Агрокапітал», то позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання боржника.

У подальшому позивач неодноразово збільшував свої позовні вимоги, та востаннє позивачем знову подано заяву про збільшення розміру позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до якої ринкова вартість предмета іпотеки на момент проведення оцінки становить 19 879 000,00 грн. У заяві міститься розрахунок заборгованості Позичальника по кредиту в загальному розмірі 81 410 465,47 грн., що підтверджено розгорнутим розрахунком.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем наявності в нього права вимоги до відповідача в рамках заявлених позовних вимог, доведеності розміру та підставності нарахування кредитної заборгованості, а також обґрунтованості вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за позивачем.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо заявлених банком вимог про звернення стягнення шляхом визнання права власності з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, Банком виконані свої зобов'язання за кредитним договором по наданню Позичальнику кредиту траншами, що підтверджується виписками по рахунках обліку заборгованості Позичальника, який станом на 11.07.2016 має заборгованість по кредиту у загальному розмірі 81 410 465,47 грн, у тому числі:

простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 37 500 000,00 грн;

простроченої заборгованості за процентами у розмірі - 11 675 903,88 грн;

строкової заборгованості за процентами у розмірі - 174 180,33 грн;

пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 11 229 945,21 грн;

пені за несвоєчасне повернення процентів у розмірі 2 318 506,13 грн;

втрат Банку від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 14 512 500,00 грн;

втрат Банку від інфляції за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 2 194 571,88 грн;

3% річних за непогашення кредиту у розмірі 1 493 301,37 грн;

3% річних за непогашення процентів у розмірі 311 556,67 грн.

Згідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки позичальником не виконанні умови договору щодо своєчасного погашення кредиту, а наданий АТ "Ощадбанк" розрахунок суми заборгованості за основним боргом, нарахованими процентами, пенею, інфляційними втратами та 3% річних є обґрунтованим, відповідає в повній мірі умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства України і є належним доказом на підтвердження наявності заборгованості Позичальника перед позивачем, то висновки суду першої інстанції щодо правомірності звернення позивача із позовом до іпотекодавця є правомірними з огляду на наступне.

Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплаті процентів за користування ним, комісій, можливих штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором, 22 травня 2013 року між Банком та Приватним підприємством фірма "Агрокапітал" - Іпотекодавець укладено іпотечний договір №2, який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 697 (далі - договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1.1 договору іпотеки предметом іпотеки є цілий комплекс будівель, що знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., м. Світловодськ, вул. Заводська, № 4Д.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, що укладений 22 травня 2013 року між Іпотекодавцем та Позичальником, який посвідчений приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за №696.

Згідно з п. 1.4 договору іпотеки за взаємною згодою сторін вартість предмету іпотеки становить 21 469 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, яка не оспорювалась сторонами.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо можливості забезпечити вимоги кредитора у спосіб, зазначений ним у позовній заяві, а саме- звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на іпотечне майно.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п. 3.1.5 договору іпотеки Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи: основну суму боргу (кредитні кошти), проценти за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (пені, штрафи) та інші платежі і санкції, що передбачені та/або які випливають із зобов'язання.

У відповідності до п. 3.1.6 договору іпотеки ОСОБА_7 має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою за договорами іпотеки, а якщо вимога не буде задоволена, незалежно від настання строку виконання зобов'язання, звернути стягнення на предмет іпотеки, у тому числі у разі невиконання та/або неналежного виконання Позичальником кредитного договору (у тому числі й щодо сплати будь-яких платежів, які повинні здійснюватися відповідно до кредитного договору).

У відповідності до п. 6.1. договору іпотеки ОСОБА_7 набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, якщо в строки, встановлені кредитним договором, Позичальник не поверне (повністю або частково) суму кредитних коштів, та/або не сплатить проценти за користування кредитними коштами, та/або не сплатить комісії та/або іншу заборгованість, платежі, неустойки (пені, штрафи), що передбачені та/або випливають із зобов'язання за кредитним договором.

У зв'язку із невиконанням Позичальником умов Кредитного договору по сплаті нарахованих процентів ОСОБА_7, використовуючи право вимагати негайного повернення суми кредиту, керуючись умовами кредитного договору, в порядку п. 3.3 кредитного договору вимогою №55/2-06/172-1238 від 09.02.2015 повідомив Позичальника про відкликання кредиту та необхідність здійснити повне погашення Кредиту (включаючи основну суму боргу, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку відповідно до умов кредитного договору) не пізніше 20 банківських днів з моменту вручення вимоги.

Позичальником отримано вимогу 13.02.2015. ОСОБА_7 09.02.2015 направив вимогу про усунення порушення зобов'язань №55/2-06/173-1239 відповідачу - Іпотекодавцю. Вказані вимоги Банку не були виконані, що стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Пунктом 4.2 договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання та/або у випадках невиконання Іпотекодавцем обов'язків за цим договором, а також у інших випадках, передбачених законодавством, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 3.1 договору іпотеки передбачено право Іпотекодержателя самостійно обирати спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки (підпункт 3.1.4 Договору іпотеки).

Відповідно до п. 6.2 договору іпотеки за вибором Іпотекодержателя застосовується один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя.

Відповідно до пп. 6.2.3.1 договору іпотеки, задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" та цим договором.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 36 Закону України Про іпотеку зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із положеннями частини третьої зазначеної статті договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

ОСОБА_7 правова позиція щодо застосування норм матеріального права, а саме - статей 37-39 Закону України « Про іпотеку» висловлена у постановах судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-1851 цс15, від 2 листопада 2016 року у справі № 359/4092/15-цс, у постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, неправильно застосував до спірних правовідносин норми статей 36,37,38,39 Закону України « Про іпотеку», оскільки позивач не звертався до іпотекодавця для задоволенняя своїх вимог у позасудовому порядку шляхом визнання права власності, не звертався він і до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно у відповідності до відповідного застереження у іпотечному договорі.

Згідно з Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, визначено умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п.40. Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком.

Відповідно до п. 61 Порядку, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Проте, позивачем не надано доказів того, що він звертався до державного реєстратора для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, та доказів відмови у такій реєстрації.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача на висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16, у постанові судової палати у цивільних справах від 26.10.2016 року у справі № 6-1625цс16, де зазначено що: " хоча, у справі, яка переглядається, суд, ухвалюючи судові рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, неправильно застосував норми статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», однак установивши факт невиконання позичальником грошових зобовязань за кредитним договором, суд вірно вирішив спір по суті, захистивши порушені права кредитодавця щодо виконання позичальником грошових зобовязань, забезпечених іпотекою" з огляду на те, що по даній справі позивач не навів доказів існування порушення свого права, оскільки він не звертався ані до іпотекодавця, ані до державного реєстратора для отримання та реєстрації права власності на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, докази відмови у реєстрації права власності та докази відмови відповідача у позасудовому порядку передати право власності позивачу, матеріали справи не містять.

Разом з тим, висновок Верховного Суду України про те, що на підставі судового рішення можливо звернути стягнення на предмет іпотеки лише з дотриманням порядку, встановленому ст. 38, 39 Закону України « Про іпотеку», а ухвалення судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на обтяжене іпотекою майно в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, є неправильним застосуванням норм статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", а тому висновок ВСУ з цього питання має бути врахованим при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, то у відповідності до ст. 104 ГПК України зазначене є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Згідно зі статтею 48 ГПК України, витрати, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, визначаються господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, комплексна оціночно-будівельна та земельно-технічна експертиза, вартість якої склала 210 100 грн., була призначена та проведена за клопотанням відповідача, а тому колегія суддів вважає за необхідне ці витрати покласти на сторони у рівному розмірі, тобто, по 105 000 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103- 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства фірма "Агрокапітал" - задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року у справі № 912/3429/15- скасувати.

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до приватного підприємства фірма "Агрокапітал" про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г () на користь приватного підприємства фірма "Агрокапітал", Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Павлика Морозова, 3 () судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 145 642 грн. 20 коп.

Стягнути з приватного підприємства фірма "Агрокапітал", Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Павлика Морозова, 3 () на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г () витрати за проведення оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи у розмірі 105 000 грн.

Доручити господарському суду Кіровоградської області видати відповідний наказ згідно до статей 116-117 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В. Джихур

Суддя О.Г. Іванов