номер провадження справи 35/15/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2017 Справа № 908/149/17
Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.
при секретарі Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін:
Від позивача: Пархоменко О.В., довіреність № 12/1 від 25.01.2017 р.
Від відповідача: Руденко Є.О., начальник земельного відділу, довіреність № 02-02-12/205 від 13.03.2017р.; Гапанюк Д.В., начальник юридичного відділу, довіреність № 02-02-12/389 від 08.06.2016р.
Від 1-й третьої особи: не з`явився
Від 2-й третьої особи: не з`явився
Від 3-й третьої особи: Бойко Р.І., юрисконсульт, довіреність № 288 від 25.01.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
За позовом Державного підприємства Дніпровське, м. Запоріжжя
до Вільянської міської ради, Запорізька область, м. Вільнянськ
1-а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство оборони України, м. Київ
2-а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ
3-я третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя, м. Запоріжжя
про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017р. до господарського суду Запорізької області звернулось ДП Дніпровське з позовом до Вільянської міської ради Запорізька область, 1-а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство оборони України, 2-а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство аграрної політики та продовольства України про визнання незаконним та скасування рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 22.02.2007р. № 11.
Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що згідно наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України № 323 від 13.08.2015р. ДП Дніпровське є правонаступником Військового радгоспу Дніпровський Міністерства оборони України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.09.2011р. за № 883-р Військовий радгосп Дніпровський було передано із сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства аграрної політики і продовольства України.
Відповідно до наказу Командувача військами Ордена Червоного Прапора Південного оперативного командування м. Одеси за № 401 від 11.08.2004р. Військовому радгоспу Дніпровський була передана в користування земельна ділянка загальною площею 34,2000 га.
Земельна ділянка загальною площею 93,6300 га, до складу якої входить і земельна ділянка площею 34,2000 га, яка розташована на території м. Вільнянськ Запорізької області обліковуються за квартирно-експлуатаційною частиною Запорізького району. Ця земельна ділянка була надана КЕЧ для державних потреб військового містечка № 3.
У зв`язку з розформуванням військової частини військового містечка № 3, посилаючись на лист Міністерства оборони України за № 220/308 від 24.01.2007р. Вільянською міською радою прийнято рішення від 22.02.2007р. за № 11, яким було вилучено з постійного користування Міністерства оборони України та переведена до земель Вільнянської міської ради земельна ділянка загальною площею 47,6000 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка 34,2000 га.
Вільнянська міська рада Запорізької області своїм рішенням від 22.04.2008р. за № 6 частину вилученої земельної ділянки загальною площею 32,0000 га з кадастровим номером :17:001:0003 передала в користування ТОВ Логістичний центр Запоріжжя.
Рішенням сесії Вільнянської міської ради від 29.09.2015р. спірна земельна ділянка була поділена Вільянською міською радою на 17 окремих земельних ділянок площею по 2,0000 га, на які наданий дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства фізичним особам, а рішенням сесії від 31.05.2016р. зазначені проекти із землеустрою затверджені.
На думку позивача вказані дії Вільнянської міської ради Запорізької області вчиненні з перевищенням службових повноважень та порушили законні інтереси держави в особі Міністерства оборони України та ДП Дніпровське.
З огляду на вищезазначене, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 22.02.2007р. № 11.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 35/15/17 та призначено розгляд справи на 16.02.2017р. об 11 год. 00 хв.
Ухвалою від 26.01.2017р. в задоволенні заяви Державного підприємства Дніпровське про вжиття запобіжних заходів № 11 від 24.01.2017р. відмовлено.
Ухвалою від 16.02.2017р. розгляд справи відкладено на 14.03.2017р. об 11 год. 30 хв.
27.02.2017р. на адресу господарського суду Запорізької області від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву від 22.02.2017р., відповідно до яких відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, з огляду на наступне.
Відповідно до наказу командувача військ ордена Червоного Прапору Південного оперативного командування м. Одеси за № 401 від 11.08.2004р. Військовому радгоспу Дніпровський МОУ була передана в користування земельна ділянка площею 34,2 га (з земель військової частини в/ч НОМЕР_1 , реорганізованої в в/ч НОМЕР_2 ) розташована в межах населеного пункту м. Вільнянськ Запорізької області, але відповідно до вищевказаного наказу земельну ділянку було передано радгоспу Дніпровський у тимчасове користування.
Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України земельні ділянки не включені до складу військового майна.
Відповідно до перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття Вільнянською міською радою оскаржуваного рішення) відповідач мав повноваження розпоряджатися землями в межах населених пунктів і земельною ділянкою площею 93,63 га також.
Вільянською міською радою оскаржуване рішення від 22.02.2007р. № 11 було прийнято з додержанням вимог чинного на той час законодавства України та приймаючи до увагу рішення Міністерства оборони України від 24.01.2007р. № 220/308 щодо надання згоди на припинення права користування земельною ділянкою площею 47,6 га.
Відповідно до вказаного вище рішення, зазначена земельна ділянка була передана Квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя Вільнянській міській раді, що підтверджується актом прийому-передачі складеного 05.05.2007р.
З огляду на вищезазначене відповідач просить суд в задоволенні позовної заяви ДП Дніпровське відмовити.
В судове засідання 14.03.2017р. представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
В судовому засідання 14.03.2017р. представники відповідача проти задоволення позову заперечили з підстав зазначених у запереченнях на позовну заяву, просять суд в задоволенні позову відмовити та надали клопотання про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи з метою надання додаткових пояснень.
Представник 1-ої третьої особи в судовому засіданні 14.03.2017р. проти задоволення позову заперечив, разом з тим заявив усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя, оскільки даній особі передано спірну земельну ділянку згідно акту прийому-передачі від 05.05.2007р., а тому вирішення спору може вплинути на права та обов`язки останнього, проти задоволення клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи та відкладення розгляду справи не заперечив.
Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання 1-й третьої особи та залучення до участі у справі в якості 3-й третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 27 ГПК України: треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.
Враховуючи те, що прийняте судом рішення може вплинути на права та обов`язки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, оскільки, земельна ділянка загальною площею 34,2 га передана в користування Військовому радгоспу Дніпровський входить до складу земельної ділянки загальною площею 93,63 га, яка обліковується за квартирно-експлуатаційним відділом м. Запоріжжя відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 000077, зареєстрованого у 1992р. в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 377, а також те, що відповідачем отримано зазначено земельну ділянку площею 34,2 га саме від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя на підставі рішення Міністерства оборони України від 24.01.2007р. № 220/308
В зв`язку з вищезазначеним судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Жовтнева, 4, ).
Розглянувши клопотання відповідача про продовження розгляду справи та враховуючи те, що ст. 69 ГПК України передбачений 2-х місячний строк розгляду справи, який спливає та необхідність надання сторонами додаткових доказів, які мають значення для справи, суд приходить до висновку клопотання представника позивача про продовження розгляду справи задовольнити, продовжити строк розгляду справи на п`ятнадцять днів.
Ухвалою суду від 14.03.2017р. розгляд справи відкладено. Судове засідання призначено на 29.03.2017 р. об 12 год. 00 хв.
27.03.2017 р. від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності № 02-02-12/230 від 23.03.2017 р.
29.03.2017 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Представник позивача у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті підтримав. Вказане клопотання судом задоволено. Представник позивача у судовому засіданні 29.03.2017 р. ознайомився з матеріалами справи.
В судовому засіданні 29.03.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні 29.03.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 22.02.2017 р. Також, підтримав клопотання про застосування строків позовної давності № 02-02-12/230 від 23.03.2017 р.
Третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя надала суду усні пояснення по суті спору, просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
В судове засідання 29.03.2017р. представники третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство оборони України та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство аграрної політики та продовольства України не з`явилися. Про причини неявки не повідомили. Про час та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином.
В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.
Враховуючи, що треті особи, 1, 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: були обізнані про час та місце судового засідання, проте не скористався правом, наданим їм ст. 22 ГПК України на участь у судовому засіданні, а також те, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, суд вважає, що неявка третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті та вона може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.
За заявою представників сторін справа розглядалася без застосування технічної фіксації судового процесу.
29.03.2017 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.
Відповідно до п. 1.2 Статуту Державного підприємства «Дніпровське», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 323 від 13.08.2015 р., зареєстрованого за № 7014457 від 15.09.2015 р., Державне підприємство «Дніпровське» є правонаступником військового радгоспу «Дніпровський».
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 р. № 883 р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних підприємств та військових радгоспів до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України» військовий радгосп «Дніпровський» м. Запоріжжя Шевченківський район Міністерства оборони України передано зі сфери управління Міністерства оборони України до сфери управління Міністерства агарної політики та продовольства України, про що складено Акт приймання передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок, закріплених за військовим радгоспом «Дніпровський» () від 20.03.2012 р.
У зв`язку зі зміною сфери управління було проведено інвентаризацію майна та земель військового радгоспу «Дніпровський», в ході якої встановлено наступне:
Відповідно до наказу командувача військ Ордена Червоного Прапора Південного оперативного командування м. Одеси № 401 від 11.08.2004 р. «Про закріплення земельних ділянок за військовими радгоспами Південного оперативного командування в тимчасове користування» військовому радгоспу «Дніпровський» була передана в користування земельна ділянка загальною площею 34,2000 га (землі військової частини № НОМЕР_1 , реорганізованої у військову частину № НОМЕР_2 ), яка розташована в межах населеного пункту м. Вільнянськ Запорізької області. Передача вказаної земельної ділянки підтверджується схематичним планом розміщення земель радгоспу «Дніпровський» на території Запорізького КЕВ, актом звірки фактичної наявності земель оборони України, які закріплені та обліковуються за військовим радгоспом «Дніпровський» Міністерства оборони України, погодженим начальником Запорізького КЕВ, а також схематичним планом розміщення земель радгоспу «Дніпровський» на території Запорізького КЕВ Міністерства оборони України, погодженим начальником КЕВ Одеського військового округу Міністерства оборони України.
Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею № 000077, зареєстрованого у 1992 році у книзі записів державних актів на право постійного користування землею №377, земельна ділянка загальною площею 93,6300 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 34,2000 га, яка розташована на території м. Вільнянськ Запорізької області, обліковується за квартирно-експлуатаційною частиною Запорізького району (КЕЧ). Земельна ділянка була передана КЕЧ для державних потреб військового містечка № 3.
У зв`язку з розформуванням військової частини містечка № 3, з посиланням на лист Міністерства оборони України № 220/308 від 24.01.2007 р., дев`ятою сесією п`ятого скликання Вільнянської міської ради прийнято рішення від 22.02.2007 р. № 11 «Про вилучення земельної ділянки військового містечка № 3», відповідно до якого земельна ділянка загальною площею 47,6000 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 34,2000 га, вилучена з постійного користування Міністерства оборони України та передана до земель Вільнянської міської ради. 05.05.2007 р. було складено Акт прийому-передачі земельної ділянки військової частини містечка № 3 м. Вільнянськ Запорізької області, відповідно до якого земельну ділянку військового містечка № 3 площею 47,6 га (землі сільськогосподарського призначення).
В 2007 році ведення книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі здійснювалось в Державному реєстрі земель, порядок ведення якого регулювався Тимчасовим порядком ведення Державного реєстру земель, затвердженим наказом Держкомзему від 02.07.2003 р. № 174, відповідно до якого передбачалось обов`язкове відображення у Реєстраційній картці, яка є складовою частиною Поземельної книги, змін відомостей, що пов`язані з відчуженням або зміною цільового призначення земельних ділянок. КЕВ у м. Запоріжжі за внесенням відповідних змін, пов`язаних з вилученням земельної ділянки до відділу Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області не звертався.
Рішенням двадцятої позачергової сесії п`ятого скликання Вільнянської міської ради від 22.04.2008 р. № 6 «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Логістичний центр Запоріжжя» в оренду у м. Вільнянськ для будівництва, експлуатації і обслуговування логістичного центру і змінено цільове призначення земельної ділянки та переведено її із категорії земель сільськогосподарського призначення в категорію земель житлової та громадської забудови. Надано в оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 32,0 га ріллі ТОВ «Логістичний центр Запоріжжя». В подальшому, на підставі вказаного рішення, було укладено договір оренди землі від 26.06.2008 р., зареєстрований за № 06.
Рішенням Вільнянської міської ради від 29.09.2015 р. спірна земельна ділянка була поділена Вільнянською міською радою на 17 окремих земельних ділянок площею по 2,0000 га, на які наданий дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства фізичним особам, а рішенням від 31.05.2015 р. проекти землеустрою затверджені.
Як зазначає позивач у позовній заяві, згідно із дорученням керівництва Уряду, наданих на виконання протоколу № 27 засідання Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 р., робочою групою, сформованою з фахівців низки центральних органів виконавчої влади, проведено перевірку правомірності рішень міністерства оборони України щодо передачі місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування земель оборони, надання згоди на зміну цільового призначення та відмови від використання таких земель, прийнятих у період з 2007 р. по 2009 р. Перевіркою встановлено перевищення службових обов`язків з боку посадових осіб Міністерства оборони при передачі місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування земель оборони, надання згоди на зміну цільового призначення та відмови від використання таких земель.
Відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України, Міністерство оборони може приймати рішення стосовно земель оборони лише в межах прав, наданих користувачу земельної ділянки. Аналогічне положення закріплено в Положенні про Міністерство оборони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. № 1080.
Відповідно до ст. 142 Земельного кодексу України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони, та інформувати про це місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.12.2007 р. № 1231-р «Деякі питання розпорядження об`єктами державної власності» зупинено прийняття рішень про відчуження об`єктів державної власності, в т.ч. військового майна та майна державних органів (крім державного майна, яке відчужується відповідно до законодавства про приватизацію, військового майна, що експортується, та продуктів утилізації ракет, боєприпасів і вибухових речовин), внесення їх до статутного фонду суб`єктів господарювання (крім державного майна, що перебуває в управлінні Державного управління справами), передачу зазначених об`єктів у комунальну власність, вчинення будь-яких інших дій, які можуть призвести до відчуження об`єктів державної власності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2008 р. № 313 «Про заходи щодо удосконалення управління об`єктами державної власності» визначено, що передача нерухомого військового майна у комунальну власність (крім об`єктів житлового фонду, соціальної та інженерної інфраструктури військових містечок) можлива за рішенням центральних органів виконавчої влади виключно на підставі окремих актів Кабінету Міністрів України.
Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок проводиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, ради Міністрів АРК, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Дорученням Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 4889/3/1-07 була встановлена заборона Міністерству оборони України зупинено здійснення операцій щодо реалізації та передачі земель оборони, крім безоплатної передачі у комунальну власність земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного та житлового призначення разом з іншими об`єктами, до прийняття окремого рішення.
Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад.
Статтею 13 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що землі, закріплені за військовими частинами та установами ЗСУ, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління.
Відповідно до листа № 303/6/28/1464 від 28.09.2016 р. першого заступника ГКЕУ Збройних Сил України документи, як підтверджують факт припинення Міністерством оборони України права постійного користування земельною ділянкою площею 47,6 га (військове містечко № 3, м. Вільнянськ Запорізької області) відсутні. Також, відсутня інформація щодо скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 1992 року № 000077 на земельну ділянку площею 93,63 га.
Рішення дев`ятої сесії п`ятого скликання Вільнянської міської ради від 22.02.2007 р. № 11 «Про вилучення земельної ділянки військового містечка № 3» стосується земельної ділянки, яка відносить до земель оборони.
Проте, 27.03.2017 р. від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності № 02-02-12/230 від 23.03.2017 р., відповідно до якого відповідач просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки про обставини, вказані у позові позивачу стало відомо 22.04.2009 р. Представник відповідача підтримав вказане клопотання про застосування строків позовної давності.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Загальна позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу) встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови у позові.
Аналогічна правова позиція викладена у «Висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України, за І півріччя 2016 року».
Суд, розглянувши матеріали справи дійшов висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки оскаржене рішення Вільнянської міської ради Запорізької області було прийнято 22.02.2007 р.
Клопотання про відновлення строку позовної давності позивачем не надавалось.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 03.04.2017р.

Суддя О.А. Топчій