РІШЕННЯ

03 квітня 2017 року Справа № 913/203/17

Провадження №6/913/203/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_1, м. Київ,

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Транспортна багатопрофільна компанія Транссервіс, м. Луганськ,

про стягнення 11 569 грн. 73 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_3, довіреність №196 від 17.03.2014;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №461-ю від 13.11.2012 в розмірі 11 569 грн. 73 коп., в тому числі: заборгованість за відсотками в сумі 10 339 грн. 63 коп., 3% річних в сумі 257 грн. 07 коп., інфляційні нарахування в сумі 973 грн. 03 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважних представників у судових засіданнях не скористався.

Так, відповідач у справі - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Транспортна багатопрофільна компанія «Транссервіс» зареєстрований за адресою м. Луганськ, вул. 2-а Краснознаменна, б. 20.

В ухвалах суду від 02.03.2017 і від 20.03.2017 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 "Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" розяснено, що учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (у редакції Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14). Так, учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов:

1) Якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому слід мати на увазі, що згідно із статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

2) У разі коли учасник судового процесу не значиться у згаданому реєстрі, - якщо названу ухвалу господарським судом надіслано поштою за адресою, яку зазначено в заяві (скарзі), або за місцем проживання фізичної особи, або за місцезнаходженням відокремленого підрозділу юридичної особи (коли заяву повязано з його діяльністю).

3) Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

4) За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами), органи поштового зв'язку не здійснюють пересилання поштових відправлень до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється.

Разом з тим, оскільки відповідач у справі знаходиться на території проведення АТО інформація про час і місце судового засідання двічі була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет.

Таким чином, судом вжито відповідні заходи щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тому у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК (аналогічна позиція викладена в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством Креді ОСОБА_1 банк, як кредитором, та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Транспортна багатопрофільна компанія Транссервіс, як позичальником, 13.11.2012 було укладено кредитний договір № 461-ю .

Предметом Договору (п. 1.1) є правовідносини, за якими банк зобовязується надати позичальнику кредит у розмірі 160300 грн. 00 коп., а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та в строки, обумовлені цим договором.

Відповідно до п. 6.1 договору позичальник зобовязаний повернути кредит згідно графіку погашення кредиту, але в будь-якому випадку до 12.11.2017 включно.

Згідно із п. 5.1.1.1 договору процентна ставка за користування кредитом складає 17,9%.

Відповідно до п. 5.1, п.п.п 5.1.1.3, 5.1.1.4 договору визначено, що сума процентів, що підлягає сплаті нараховується щомісячно в останній робочий день коржного календарного місяця за весь період нарахування процентів та в день повного погашення кредиту на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом станом на кожен день періоду нарахування процентів і за фактичну календарну кількість днів користування кредитом з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Якщо інше не передбачено умовами цього договору.

Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту щомісячно до 5 числа кожного календарного місяця, що слідує після закінчення періоду нарахування процентів та в день повного погашення кредиту за минулий період нарахування процентів.

Відповідно до п. 11.1.1 договору у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобовязань позичальник повинен сплатити на користь банка пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 160 300 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним меморіальним ордером. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, відповідач свої грошові зобовязання за кредитним договором виконав частково.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 114 881 грн. 61 коп., заборгованості за відсотками в сумі 35 480 грн. 62 коп., пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 24 711 грн. 28 коп.

Рішенням господарського суду від 12.01.2016 в рамках справи № 913/1097/15 позов банку був задоволений частково та з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 114 881 грн. 61 коп. та заборгованість за відсотками нарахованих станом на 21.12.2015 в сумі 35 480 грн. 62 коп., судовий збір в сумі 2 255 грн. 43 коп.

На виконання вказаного рішення позивачу був виданий відповідний наказ, який переданий позивачем для примусового виконання в Артемівський ВДВС Луганської області.

Державним виконавцем були проведені відповідні виконавчі дії, накладено арешт на майно боржника описано та реалізовано транспортний засіб марки NISSAN модель X-TRAIL, номер державної реєстрації ВВ5593СI, який знаходився в заставі у банку. Отримані від ДВС кошти в сумі 152 617,66 грн. зараховані в рахунок погашення заборгованості стягнутої за рішенням суду у справі №913/1097/15.

В той же час позивач зазначає, що з моменту звернення банком до суду із позовом, в грудні 2015 року і до моменту погашення заборгованості 13.01.2016 року, боржнику були нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 10 339 грн. 63 коп. за період з 22.12.2015 по 22.06.2015 року. При цьому нарахування процентів відбувалося за процентною ставкою 17,9% річних.

У звязку з тим, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі умови кредитного договору не виконані, позивачем нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 10 339,63 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 31.12.2015 по 01.02.2017 в сумі 257,07 грн. та інфляційні за період з 31.12.2015 по 31.12.2016.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на умови відповідного кредитного договору, рішення у справі № 913/1097/17 та норми ст. ст. 610-612, 1048-1049, 1054 ЦК України та інші.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив.

Оцінивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії. Стаття 2 цього Закону визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яку гарантію, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. При цьому, відповідно до цієї ж статті кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

13.11.2012 між ПАТ Креді ОСОБА_1 банк» був укладений кредитний договір №461-ю.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору позивачем був наданий відповідач кредит в сумі 160 300,00 грн., який відповідач зобовязався використати за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки обумовлені договором.

Факт видачі відповідачу кредиту був встановлений рішенням господарського суду Луганської області від 12.01.2016 року у справі № 913/1097/15.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, що дало позивачу право звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення всієї сумі кредиту.

Рішенням господарського суду від 12.01.2016 в рамках справи № 913/1097/15 позов банку був задоволений частково та з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 114 881 грн. 61 коп. та заборгованість за відсотками нарахованих станом на 21.12.2015 в сумі 35 480 грн. 62 коп., а також судовий збір в сумі 2 255 грн. 43 коп.

Оскільки відповідачем погашення заборгованості за рішенням суду в добровільному порядку здійснено не було, в примусовому порядку була погашена сума заборгованості в розмірі 152 617 грн. 66 коп.

В той же час, позивачем в рамках даної справи донараховані відсотки за користування кредитом за період з 22.12.2015 по 22.06.2016 в сумі 10 339,63 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належного виконання умов кредитного договору не надав, доказів оплати заборгованості за кредитом та процентами суду також не представив.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Дострокове повернення позичальником всієї заборгованості за кредитним договором є способом цивільно-правової відповідальності боржника, яка передбачена ст. 1050 ЦК України.

В даному випадку у позивача виникло право вимоги заборгованості за процентами.

Відповідачем доказів оплати заборгованості за кредитним договором не надано, доводи позивача не оспорені.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення процентів слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками в сумі 10 339,63 грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 31.12.2015 по 01.02.2017 та інфляційних за період з 31.12.2015 по 31.12.2016 в сумі 973,03 грн. слід зазначити наступне.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» суд прийшов до наступного.

Згідно п. 5.1 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за повний місяць користування кредитом і повинні бути сплачені до 5 числа наступного місяця і в день повного погашення кредиту.

Тобто, 3% річних на суму боргу за процентами:

- в розмірі 563,40 грн. за період з 05.01.16 по 28.01.16 і становлять 1,10 грн,

- в розмірі 1 741,74 грн. за період 05.02.16 по 28.02.16 і становлять 3,43 грн.,

- в розмірі 1 629,37 грн. за період з 05.03.16 по 30.03.16 і становлять 3,46 грн.,

- в розмірі 1 741,74 грн. за період з 05.04.16 по 28.04.16 в становлять 3,43 грн.,

- в розмірі 1685,56 грн. за період з 05.05.16 по 30.05.16 і становлять 3,59 грн.,

- в розмірі 1 741,74 грн. за період з 05.06.16 по 22.06.16 і становлять 2,57 грн.,

- в розмірі 1 236,08 грн. за період з 05.07.16 по 31.12.16 і становлять 18,24 грн.,

а всього 3% річних складають 35,82 грн.

В той же час, інфляційні на прострочені відсотки за користування кредитом слід рахувати наступним чином:

- на борг за процентами в розмірі 563,40 грн. за період лютий грудень 2016 - 64,00 грн.

- в розмірі 1 741,74 грн. за березень грудень 2016 205,64 грн.

- в розмірі 1 629,37 грн. за квітень грудень 2016 174,33 грн.

- в розмірі 1 741,74 грн. за травень грудень 2016 121,15 грн.

- в розмірі 1685,56 грн. за червень грудень 2016 115,44 грн.

- в розмірі 1 741,74 грн. за липень грудень 2016 123,02 грн.

- в розмірі 1 236,08 грн. за серпень грудень 2016 88,63 грн.,

оскільки позивачем, на суму боргу 1 741,74 грн. за період з 29.01.2016 по 31.12.2016 до стягнення заявлені інфляційні в сумі 198,56 грн., суд погоджується саме із вказаною сумою (замість 205,64 грн.), а всього інфляційні нарахування складають 885,13 грн.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10 339,63 грн., 3% річних в сумі 35,82 грн., інфляційні нарахування в сумі 885,13 грн. (всього 11 260, 58 грн. ). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі мінімального розмірі сплачено позивачем судового збору 1600,00 слід покласти на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 22, 35, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Транспортна багатопрофільна компанія Транссервіс, м. Луганськ, вул. 2-а Краснознаменна, б. 20, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства Креді ОСОБА_1 банк, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, код за , заборгованість за процентами в сумі 10 339 грн. 63 коп., 3% річних в сумі 35 грн. 82 коп., інфляційні нарахування в сумі 885 грн. 13 коп., судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 10.04.2017.

Суддя Т.А.Василенко