ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року Справа № 923/184/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом Херсонського міського центру зайнятості

до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області

про стягнення 13117,81 грн,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1 (представника за дорученням),

відповідача ОСОБА_2 (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 13117,81 грн витрат, які ним понесені у звязку з виплатою громадянці ОСОБА_3 допомоги по безробіттю у період з 08.12.2015 по 04.09.2016. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на положеннях пункту 4 статті 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», за яким із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. Зокрема, позивач вказує, що ОСОБА_3 була поновлена на посаді за постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 у справі № 821/3865/15-а.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, оскільки управління як юридична особа знаходиться в стані припинення, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи частини 3 статті 112 Цивільного кодексу України, за якими належним способом захисту та предметом спору можуть бути лише вимоги які повязані з діяльністю ліквідаційної комісії.

Розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 28.03.2017 та 11.04.2017.

Крім викладеного судом встановлено, що 04.12.2015 до Херсонського міського центру зайнятості звернулася громадянка ОСОБА_3 колишній працівник Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області за сприянням у працевлаштуванні, у звязку з чим їй з 08.12.2015 надано статус безробітного та розпочато виплату допомоги по безробіттю починаючи з 15.12.2015.

В подальшому наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 15.09.2016 № 23 о/с на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 у справі № 821/3865/15-а ОСОБА_3 поновлено на роботі, а тому позивачем було прийняте рішення про припинення виплати відповідної допомоги по безробіттю.

За період з 08.12.2015 по 04.09.2016 ОСОБА_3 позивачем виплачена допомога у розмірі 13117,81 грн.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття встановлені Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Так, за змістом статті 22 названого Закону застраховані особи мають право на державну допомогу по безробіттю, а за пунктом 4 статті 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у випадку поновлення працівника на роботі за рішенням суду із роботодавця утримується на користь центру зайнятості сума виплаченого забезпечення.

Проте, як слідує з ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час розгляду справи в суді Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області з 10.11.2015 знаходиться в стані припинення, а головою ліквідаційної комісії є ОСОБА_4

У звязку з цим, суд зазначає, що за діючим законодавством встановлено спеціальний порядок виконання кредиторських зобовязань юридичною особою, яка ліквідується.

Зокрема, за змістом статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті ліквідації, а за частиною 1 статті 110 того ж Кодексу юридична особа ліквідується серед іншого за рішенням її учасників.

Безпосередньо порядок ліквідації юридичної особи встановлено приписами статті 111 того ж Кодексу.

Так, за цією статтею:

- з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки;

- ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється;

- ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи;

- виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи;

- після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи.

В свою чергу, згідно зі статтею 112 ЦК України:

- у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги;

- у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Таким чином, законодавством встановлено певний спосіб захисту порушених прав у випадку, коли боржник знаходиться у стані припинення (ліквідації), звернення до суду з позовом з вимогами, які повязані з діяльністю ліквідаційної комісії, а не стягненням заборгованості за наявними невиконаними зобовязаннями.

За таких обставин позивачем обрано спосіб захисту порушених прав, який не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суперечить статтям 16 ЦК України та 20 Господарського кодексу України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вказаних правових норм і керуючись статтями 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складене 13.04.2017

Суддя М.К. Закурін