ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. Справа № 922/1635/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Камишева Л.М., суддя Пушай В.І.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю прокурора Ногіна О.М. (посвідчення №032167 від 11.02.2015 року),

та представників сторін:

Кабінету Міністрів України ОСОБА_1 (довіреність №130 від 29.12.2016 року, довіреність №10091/9/32-16 від 29.12.2016 року),

Міністерства аграрної політики та продовольства України - не зявився,

ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" ОСОБА_2 (довіреність №824 від 30.12.2016 року),

Виконавчого комітету Ізюмської міської ради не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора (вх.107Х/3-38) на рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року та апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України (вх.№427Х/3-38) на додаткове рішення від 28.12.2016 року

за позовом Ізюмського міжрайонного прокурора (Харківська обл., м. Ізюм) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (м. Київ) та Міністерства аграрної політики та продовольства України (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (м. Київ) ,

Виконавчого комітету Ізюмської міської ради (Харківська обл., м. Ізюм)

про визнання незаконним та скасування рішення Ізюмського міськвиконкому №0184 від 14.03.2012 р., визнання недійсним свідоцтва серії САА №704713 від 19.03.2012 р. про право власності на нежитлові будівлі,

ВСТАНОВИЛА:

14.03.2015 р. Ізюмський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України (надалі - позивачі) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради та ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України (надалі - відповідачі) про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0184 від 14.03.2012 р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України; визнання недійсним свідоцтва серії САА №704713 від 19.03.2012 р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у м. Ізюмі Харківської обл. по вул. Некрасова, 2, виданого виконкомом Ізюмської міської ради Публічному акціонерному товариству Державна продовольчо-зернова корпорація України (далі ПАТ ДПЗКУ).

В обґрунтування позову прокурор вказує на те, що ПАТ ДПЗКУ під час звернення до виконавчого комітету Ізюмської міської ради із заявою від 30.01.2012 р., на підставі якої прийнято оспорюване рішення, не надало документів, які б підтверджували зміну форми власності майнового комплексу з державної на приватну форму власності; оспорюване рішення прийнято виконавчим комітетом Ізюмської міської ради із перевищенням повноважень, що в свою чергу є підставою для визнання недійсним свідоцтва, виданого останнім на виконання рішення №0184 від 14.03.2012 р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 15, 16, 327, 386, 391 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2015 р. було замінено неналежного відповідача-1 (Виконавчий комітет Ізюмської міської ради) на належного відповідача-1 (Ізюмську міську раду).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2015 р. було залучено до участі у справі в якості відповідача-3: Виконавчий комітет Ізюмської міської ради.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.07.2015 р. позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0184 від 14.03.2012 р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України. Визнано недійсним свідоцтво серії САА №704713 від 19.03.2012 р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у м. Ізюмі Харківської обл. по вул. Некрасова, 2, видане виконкомом Ізюмської міської ради Публічному акціонерному товариству Державна продовольчо-зернова корпорація України. Стягнуто з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради на користь державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору. Припинено провадження в частині позову до Ізюмської міської ради.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 01.07.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.09.2015 р. у справі №922/1635/15 скасовані в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №0184 від 14.03.2012 р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України та про визнання недійсним свідоцтва серії САА №704713 від 19.03.2012 р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані по вул. Некрасова, 2 у м. Ізюм Харківської області, з передачею справи на новий розгляд в цій частині позову до господарського суду Харківської області. В частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог до Ізюмської міської ради рішення та постанову залишено без змін.

Вищий господарський суд у вказаній постанові зазначив, що судами при вирішенні даного спору помилково не з'ясовано, чи поширюється дія імперативних норм Закону України від 07.07.1999р. №847 "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" та ч.3 ст.13 Закону України "Про господарські товариства" на спірні правовідносини, які виникли між сторонами у зв'язку з формуванням статутного капіталу ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" за рахунок вкладу у вигляді належного державі цілісного майнового комплексу ДП "Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів", до складу якого входить спірний комплекс нежитлових будівель та споруд хлібоприймального підприємства по вул.Некрасова,2 у м.Ізюмі Харківської області.

Також суд касаційної інстанції в своїй постанові зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили тих обставин, чи входило спірне нерухоме майно до складу цілісного майнового комплексу ДП "Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів" (), що не підлягає приватизації, з урахуванням того, що згідно Додатку до постанови КМ України від 11.08.2010 №764 "Про заходи з утворення державного публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів () входить до переліку дочірніх підприємств Державної акціонерної компанії "Хліб України", які припиняються шляхом ліквідації, а згідно додатку до наказу Мінагрополітики від 17.11.2011 №634 (а.с.28-29 том 3) утворювана філія "Ізюмський комбінат хлібопродуктів" ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" також має інший код ЄДРПОУ - 37506096.

Крім того, як зазначено в постанові Вищого господарського суду України, судами помилково не з'ясовано того, чи діяла стосовно ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" запроваджена ч.3 ст.13 Закону України "Про господарські товариства" заборона станом на момент формування статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ», з огляду на втрату чинності з 29.04.2011р. статтями 1-49 Закону України "Про господарські товариства" у частині, що стосується акціонерних товариств, згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства".

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року у справі № 922/1635/16 в позові прокурора в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, до ПАТ ДПЗКУ відмовлено повністю. В позові прокурора в інтересах держави, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, до ПАТ ДПЗКУ відмовлено повністю. В позові прокурора в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, до виконавчого комітету Ізюмської міської ради відмовлено повністю. В позові прокурора в інтересах держави, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, до виконавчого комітету Ізюмської міської ради відмовлено повністю.

Прокурор із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на ст.5 ЗУ «Про управління обєктами державної власності», ст.ст.15, 19 ЗУ «Про приватизацію державного майна», зазначає, що корпоратизація державних підприємств через їх перетворення у господарські товариства є лише передумовою для подальшої приватизації майна, переданого державою до їх статутного фонду, а тому, внесення майна до статутного фонду такого акціонерного товариства не є підставою для зміни форми власності майна з державної на приватну. Прокурор вважає, що державне майно, яке закріплено за державним підприємством до завершення процедури приватизації перебуває у створеного товариства на праві господарського відання, що відповідає приписам статті 136 ГК України. Також прокурор зазначає, що судом першої інстанції не досліджено положення постанови Верховної Ради України від 03.03.1995 року №88/95-ВР «Про перелік обєктів, які не підлягають приватизації у звязку з їх загальнодержавним значенням», відповідно до якої Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів і раніше перебував в переліку підприємств, що не підлягають приватизації із зазначенням коду ЄДРПОУ « 952278», тоді як код ЄДРПОУ « 952338» зазначено в якості реквізитів Кегичівського хлібоприймального підприємства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2017 року апеляційну скаргу прокурора прийнято до провадження.

Кабінет Міністрів України не погодився із додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 28.12.2016 року у даній справі та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України про прийняття додаткового рішення.

Вказана апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції в додатковому рішенні неправомірно покладено на Кабінет Міністрів України витрати за проведення судово-економічної експертизи та витрати за подання апеляційної та касаційної скарги першим відповідачем у даній справі. Апелянт вважає, що стягнення судових витрат можливо лише за результатами апеляційного та касаційного оскарження рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року у справі №922/1635/15.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України прийнято до провадження, обєднано апеляційні скарги прокурора та Кабінету Міністрів України в одне апеляційне провадження.

Перший відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу прокурора, в якому зазначив, що Кабінет Міністрів України прийняв рішення про передачу цілісного майнового комплексу, який розташований у м.Ізюмі Харківської області по вул.Некрасова, 2 до статутного фонду ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, тобто, таким чином, на думку першого відповідача, підтвердив, що вказане майно не входить до обєктів державної власності, що не підлягають приватизації та на зазначене майно не поширюється дія п.9 ст.11 ЗУ «Про управління обєктами державної власності». При цьому, як вказує перший відповідач, згідно п.4.3 Статуту ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, товариство є власником майна, переданого засновниками та акціонерами як вклади до статутного капіталу. Перший відповідач зазначає, що зміна форми власності з державної на приватну відбулась в рамках процедури реорганізації шляхом перетворення ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України в ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, в результаті чого, останнє набуло право власності на передане майно у якості вкладу до статутного капіталу товариства, а держава отримала у власність 100% акцій товариства. Просить рішення суду першої інстанції від 12.12.2016 року залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Перший відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, в якому зазначає, що судом першої інстанції, у відповідності до вимог статті 49 ГПК України, покладено судові витрати на позивачів у даній справі, а саме Кабінет Міністрів України та Міністерство аграрної політики та продовольства України. Також перший відповідач вказав, що у випадку скасування рішення суду і передачі справи на новий розгляд, розподіл судового збору, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи, у звязку з чим судом першої інстанції правомірно, на підставі ст.88 ГПК України, розподілено судові витрати, а доводи Кабінету Міністрів України є безпідставними. Просить додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2016 року у справі №922/1635/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України без задоволення.

Прокурор надав суду відзив на апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України, в якому зазначив, що суд першої інстанції правомірно, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, розподілив судові витрати у відповідності до статті 49 ГПК України, стягнувши їх з позивачів у даній справі, а саме з Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України. Просить суд з урахуванням апеляційної скарги прокурора на рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року, скасувати вказане рішення та додаткове рішення від 28.12.2016 року, ухвалити нове, яким позов прокурора задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 49 ГПК України.

Другий відповідач в судове засідання 05.04.2017 року не зявився, однак надіслав суду заяву №1093 від 31.03.2017 року про розгляд справи без участі його представника.

Представник Міністерства аграрної політики та продовольства України в судове засідання 05.04.2017 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні 05.04.2017 року представник Кабінету Міністрів України зазначив, що підтримує апеляційну скаргу прокурора, вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представника Кабінету Міністрів України, першого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

11.08.2010 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №764 «Про заходи з утворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України ( далі-постанова №764) (а.с.59 т.1).

Відповідно до п. 4 вказаної постанови №764, утворено державне підприємство Державна продовольчо-зернова корпорація України з віднесенням його до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Кабінетом Міністрів України зазначено в постанові, що статутний капітал підприємства формується шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств Державної акціонерної компанії Хліб України, що ліквідуються, в тому числі і шляхом передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів (надалі ДП ДАК Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів), до складу якого входить комплекс нежитлових будівель та споруд хлібоприймального підприємства, розташований у м. Ізюмі Харківської області по вул. Некрасова, 2 (п.5 постанови №764).

На виконання постанови №764, державному підприємству Державна продовольчо-зернова корпорація України передано цілісний майновий комплекс ДП ДАК Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, про що складено акт приймання-передачі №24 від 20.01.2011 р., підписаний головою ліквідаційної комісії ДП ДАК Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, генеральним директором державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України та затверджено Міністерством аграрної політики України (а.с.79 т.1).

06.06.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №593, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 року №764, а саме погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо перетворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України у державне публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України, повноваження з управління корпоративним правами якого здійснює зазначене Міністерство (далі - постанова №593) (а.с.65 т.1).

Пунктом 2 постанови №593 встановлено, що:

100% акцій державного публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України;

державне публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України не може вчиняти дій стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо;

Міністерству аграрної політики та продовольства України здійснити в установленому порядку заходи, повязані з перетворенням державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України.

07.07.2011 р., на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 р. № 593, Міністерством аграрної політики та продовольства України видано наказ №325, яким реорганізовано державне підприємство Державна продовольчо-зернова корпорація України шляхом його перетворення у публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України (п.1 наказу) та встановлено, що статутний капітал товариства формується на базі майна державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України (п.4 наказу) (а.с.55 т.2).

21.11.2011 року між ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України та філією ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація України» Ізюмський комбінат хлібопродуктів» підписано акт №24 приймання-передачі цілісного майнового комплексу (а.с.84 т.1).

14.03.2012 року виконавчим комітетом Ізюмської міської ради прийнято рішення №0184 Про розгляд звернення ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України (а.с.73 т.1), згідно якого виконком Ізюмської міської ради вирішив оформити свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі, а саме: адміністративну будівлю під літ. "А-1" площею 220,1 кв.м. з тамбуром під літ. "а", будівлю лабораторії під літ. "Б" площею 86,4 кв.м. з прибудовою під літ. "б", візіровочну під літ. "В-2" площею 51,2 кв.м. з ганком під літ. в, зерносклад №1 під літ. "Г" площею 1515,9 кв.м. з натяжною під літ. г , зерносклад №2 під літ. "Д" площею 711,6 кв.м., зерносклад №3 під літ. "Ж" площею 1134,7 кв.м., зерносклад №4 під літ. "З" площею 1160,5 кв.м., зерносклад №5 під літ. "И" площею 1246,6 кв.м. з натяжною під літ. "и", сарай під літ. "Й" площею 39,7 кв.м., зерносклад № 6 під літ. "К" площею 879,5 кв.м., зерносклад №7 під літ. "Л" площею 1046,3 кв.м., зерносклад №8 під літ. "М" площею 852,8 кв.м., зерносклад №9 під літ. "Н" площею 2510,2 кв.м. з натяжною під літ. "н", сарай під літ. "Н" площею 37,9 кв.м., сарай під літ. "Н" площею 24,9 кв.м., трансформаторну підстанцію під літ. "О" площею 57,6 кв.м., будівлю автовагової під літ. "П" площею 20,0 кв.м. з навісом під літ. "п", побутову під літ. "Р" площею 116,9 кв.м., механічну майстерню під літ. "С" площею 228,7 кв.м., баню-душову під літ. "Т" площею 142,5 кв.м. з тамбуром під літ. "т", прибудовою (магазином) під літ. "т", насосну для диз. топлива під літ. "У" площею 23,6 кв. м., вбиральню під літ. "Ф" площею 1,1 кв.м., вбиральню під літ. "Ф" площею 11,8 кв. м., склад під літ. "X" площею 44,7 кв.м. з прибудовою під літ. "х", будівлю МОБ-2 під літ. "Ц-3" площею 221,5 кв.м. з підвалом під літ. "п/д", ганком під літ. "ц", будівлю топки ДСП-32 ОТ-2 під літ. "Ч" площею 15,2 кв.м. з ганком під літ. "ч", прохідну під літ. "Ш" площею 115,4 кв.м. з ганком під літ. "ш", аканської башти під літ. "Щ" площею 23,8 кв.м., сушки під літ. "Ю", площею 99,4 кв.м., а також навісу під літ. "Е", бункеру ГУАР-30 під літ. "Я", бункеру ГУАР-25 під літ. "Я", бункеру ГУАР-30 під літ. "16", ворота під літ. "№1", ворота під літ. "№2", паркан під літ. "№3", залізничну колію 775,5 м під літ. "№4", що розташовані у м. Ізюм Харківської обл. по вул. Некрасова, 2 та належать ПАТ ДПЗКУ на праві приватної власності.(п.1 вказаного рішення).

Пунктом 2 вказаного рішення доручено комунальному підприємству Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення замість свідоцтва про право власності, виданого управлінням житлово-комунального господарства Ізюмського міськвиконкому 27.10.2006 р. на підставі рішення №1019 від 18.10.2006 р.

На підставі рішення від 14.03.2012 р. №0184, виконавчим комітетом Ізюмської міської ради видано свідоцтво про право власності ПАТ «ДПЗКУ» на нерухоме майно серії САА №704713 від 19.03.2012 р. (а.с.90 т.1).

Прокурор, звертаючись до суду із позовом, зазначає, що ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» під час звернення до виконавчого комітету Ізюмської міської ради із заявою від 30.01.2012 р., на підставі якої прийнято оспорюване рішення, не надало документів, які б підтверджували зміну форми власності майнового комплексу з державної на приватну форму власності.

Крім того, прокурор зазначає, що у відповідності до положень ЗУ «Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації», Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, структурним підрозділом якого є хлібоприймальне підприємство, розташоване у м.Ізюмі Харківської області по вул.Некрасова, 2 не підлягає приватизації, а у «Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані», зазначене підприємство відсутнє.

Таким чином, на думку прокурора, оспорюване рішення прийнято виконавчим комітетом Ізюмської міської ради із перевищенням повноважень, що в свою чергу є підставою для визнання його незаконним та скасування, а також визнання недійсним свідоцтва, виданого останнім на виконання рішення №0184 від 14.03.2012 р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України.

В якості правових підстав для звернення до суду із позовом прокурор вказує на норми ст. ст. 15, 16, 327, 386, 391 ЦК України.

ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України у відзиві на позов зазначає, що зміна форми власності з державної на приватну відбулась в рамках процедури реорганізації шляхом перетворення ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України у ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України (процедура корпоратизації), а отже, передавши до статутного капіталу майно дочірніх підприємств ДАК «Хліб України», держава в особі Кабінету Міністрів України втратила на нього право власності (державне майно перейшло у приватну власність господарського товариства) та отримала у державну власність акції товариства.

Кабінет Міністрів України підтримав позов прокурора та у письмових поясненнях суду першої інстанції (а.с.203 т.2), вказав, зокрема, що зміна державної форми власності може відбуватися виключно шляхом приватизації, при цьому, корпоратизація державних підприємств через їх перетворення у господарські товариства є лише передумовою для подальшої приватизації майна, переданого державою до їх статутного фонду, у звязку з чим внесення майна до статутного фонду такого акціонерного товариства не може розглядатися як підстава для зміни форми власності на державне майно. Кабінет Міністрів України зазначає, що ЗУ «Про приватизацію державного майна» не відносить до способів приватизації державного майна передачу такого майна державою до статутного фонду акціонерного товариства, створеного шляхом корпоратизації державного підприємства.

Виконавчий комітет Ізюмської міської ради та Міністерство аграрної політики та продовольства України під час розгляду даної справи будь-яких письмових пояснень по суті спору судам не надали.

Під час розгляду даної справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2016 року, призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському НДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_3 (а.с.183 т.4).

На вирішення експертній установі були поставлені наступні питання:

1) Кому належали нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, на які видано спірне свідоцтво, на момент формування статутного капіталу ПАТ ДПЗКУ? Яким чином та чим це підтверджується?

2) Ким були передані нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, свідоцтво про право власності на які оскаржується, до статутного капіталу ПАТ ДПЗКУ? Чи підтверджується це документально?

3) Чи входили нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, на які видано спірне свідоцтво, до складу цілісного майнового комплексу Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів ()? Чим це підтверджується?

4) Чи входило до складу майна, внесеного до статутного капіталу ПАТ ДПЗКУ, майно, що не підлягало приватизації чи майно, що не підлягало приватизації, але могло бути корпоратизовано? Чим це підтверджується?

5) Чи було здійснено на вартість нежитлових будівель, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, емісію акцій ПАТ ДПЗКУ? Чим це підтверджується?

Науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 надав висновок судово-економічної експертизи №7065 від 07.11.2016 р. на поставлені судом питання (а.с.128 т.5):

1) В обсязі наданих на дослідження документів, публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України створене на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 р. №593 шляхом перетворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України, є правонаступником майнових прав та обовязків державного підприємства, в тому числі і нежитлових будівель розташованих за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, які зазначені в свідоцтві на право власності від 19.03.2012 р. (серія САА №704713). Докладніше наведено у дослідницькій частині.

2) Зазначені в свідоцтві на право власності від 19.03.2012 р. (серія САА №704713) нежитлові будівлі розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, передані державним підприємством Державна продовольчо-зернова корпорація України до публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України згідно витягу з Переліку необоротних активів (у тому числі й нерухомого майна), що передаються як вклад (внесок) до статутного капіталу публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України (додаток № 2 до акту приймання-передачі від 18.11.2011 р.).

3) В обсязі наданих на дослідження документів, нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, на які видано свідоцтво на право власності від 19.03.2012 р. (серія САА №704713), не входили до складу цілісного майнового комплексу Ізюмського державного комбінату хлібопродуктів (). Ці будівлі на дату передачі їх державному підприємству Державна продовольчо-зернова корпорація України (20.01.2011 року) входили до складу цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів ().

4) Внесене до статутного капіталу публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України майно відсутнє в Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, та в Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, які затверджені Законом України від 07.07.1999 р. №847-XІV.

5) В обсязі наданих на дослідження документів здійснення емісії простих іменних акцій публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України (код за ) на весь розмір його статутного капіталу, в тому числі і на вартість нежитлових будівель, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Ізюм, вул. Некрасова, 2, підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій, зареєстрованим 06.12.2011 р. за №529/1/11.

Приймаючи оскаржуване рішення від 12.12.2016 року, господарський суд Харківської області дійшов висновку, що зміна форми власності з державної на приватну відбулася в рамках процедури реорганізації шляхом перетворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України у ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України (процедура корпоратизації), що здійснювалась на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 р. №593 Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 р. №764 в межах чинного законодавства України. Як зазначив в рішення суд, в даному випадку наявне волевиявлення держави на зміну державної форми власності на іншу, а також малася на меті передача державного майна до статутного капіталу господарського товариства (ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України) у власність, а не на підставі інших речових прав (господарське відання, користування тощо). Суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, як публічне акціонерне товариство, володіє майном, переданим йому як вклад до статутного капіталу, на праві приватної власності, оскільки в даному випадку держава втратила право власності на передане до статутного капіталу ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України майно, обмінявши його на 100% акцій (корпоративні права) цього товариства.

Однак, колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" було створено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764 "Про заходи з утворення державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

Відповідно до п. 5 вказаної постанови, статутний капітал підприємства формується шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК "Хліб України", що ліквідується, в тому числі і шляхом передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів", до складу якого входить комплекс нежитлових будівель та споруд хлібоприймального підприємства, розташований у м. Ізюмі Харківської області по вул. Некрасова, 2.

На виконання п.3 постанови №764 ДП "Державна продовольчо-зернова корпорація України" було передано згідно акту приймання-передачі №24 від 20.01.2011 року цілісний майновий комплекс ДП ДАК «Хліб України» "Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів", що знаходиться за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Некрасова, 2.

За приписами ст. 115 Цивільного кодексу України, ст.85 Господарського кодексу України та статті 12 ЗУ «Про господарські товариства», господарське товариство є власником, зокрема, майна, переданого йому учасниками товариства у власність, як вклад до статутного (складеного) капіталу. При цьому вкладом до статутного капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, набуття товариством права власності на майно, передане засновниками до статутного фонду, відбувається у разі волевиявлення засновників на передачу цього майна саме у власність; наявність такого волевиявлення презюмується у цивільних правовідносинах, якщо інше не встановлено законом чи установчими документами.

На відміну від акціонерних товариств, які засновуються на базі приватної власності, створення акціонерних товариств на базі майна державних підприємств регулюється не лише нормами ЦК України та ГК України, ЗУ «Про господарські товариства» та ЗУ «Про акціонерні товариства», а й спеціальним законодавством про приватизацію державного майна, яке передбачає своєрідний порядок набуття такими акціонерними товариствами права власності на майно, що передається державою до їх статутного фонду.

Відповідно до ч.2 ст.145 Господарського кодексу України зміна правового режиму майна суб'єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного підприємства відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про приватизацію державного майна», приватизація державного майна здійснюється шляхом: продажу обєктів приватизації; продажу акцій (часток, паїв), що належать державі у господарських товариствах; продажу на конкурсній основі єдиного майнового комплексу державного підприємства, що приватизується, або контрольного пакета акцій акціонерного товариства; викупу обєктів приватизації; продажу акцій на міжнародних фондових ринках, у тому числі у вигляді депозитарних розписок; іншими способами, які встановлюються спеціальними законами, що регулюють особливості приватизації обєктів окремих галузей.

Таким чином, з урахуванням наведених норм, зміна державної форми власності може відбуватися виключно шляхом приватизації.

При цьому, передприватизаційна підготовка державних підприємств може включати процес створення акціонерних товариств на базі державного майна або майна державного підприємства (корпоратизація) (ст.10-1 ЗУ «Про приватизацію державного майна»).

Тобто, корпоратизація державних підприємств через їх перетворення у господарські товариства розглядається як передумова для їх подальшої приватизації, шляхом продажу у приватну власність належних державі акцій таких акціонерних товариств.

Відповідно до ст.1 Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств», корпоратизацією є перетворення державних підприємств, закритих акціонерних товариств, більш як 75 відсотків статутного фонду яких перебуває у державній власності, а також виробничих і науково-виробничих об'єднань, правовий статус яких раніше не був приведений у відповідність з чинним законодавством, у відкриті акціонерні товариства.

Порядок створення акціонерного товариства в процесі корпоратизації регулюється гл.8 ГК України, а також Положенням про порядок корпоратизації підприємств, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 року №508.

Як свідчать матеріали справи, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 року №593 та наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №325 від 07.07.2011 року, відбулась процедура корпоратизації шляхом перетворення ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація» у ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація».

Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України (п. 1.4. Статуту ПАТ «ДПЗКУ») (а.с.23 т.1).

На виконання вказаної постанови та наказу, цілісний майновий комплекс, що знаходить за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Некрасова, 2 було передано до статутного капіталу ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація», що підтверджується актом приймання-передачі майна, майнових прав та обовязків від 21.11.2011 року.

При цьому, 100 відсотків акцій ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація» залишились у державній власності (п.2 постанови №593).

Як зазначено колегіє суддів вище в постанові, майно субєктів господарювання, заснованих на державній власності, може змінювати державну форму власності лише у разі приватизації.

Однак, проведення корпоратизації ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація» у ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація» не є приватизацією такого підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися як підстава для зміни форми власності на державне майно.

Враховуючи наведене, державне майно, що передане державою до статутного фонду ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація», корпоратизованого у акціонерне товариство, сто відсотків акцій статутного фонду якого залишається у власності держави, до моменту завершення процедури приватизації є державною власністю.

Необхідно зазначити, що відповідно до ч.5 ст.18 ЗУ «Про приватизацію державного майна», при перетворенні державного унітарного підприємства в акціонерне товариство таке акціонерне товариство є правонаступником підприємства, що приватизується.

Враховуючи наведене, до моменту завершення процедури приватизації, до створюваного акціонерного товариства в силу правонаступництва, переходять права та обовязки, які мало державне підприємство, у тому числі обсяг майнових прав на державне майно.

Частиною 3 статті 73 ГК України передбачено, що майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким товариством на праві господарського відання чи оперативного управління.

В п.5.1 Статуту ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація» було передбачено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання (а.с.32 т.3).

Таким чином, державне майно, яке закріплювалось за ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація» на праві господарського відання, до завершення процедури приватизації, перебуває у створюваного ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація» на праві господарського відання.

Даний висновок узгоджується з положенням статті 136 ГК України, згідно з якою право господарського відання є речовим правом субєкта підприємництва. В свою чергу, до субєктів підприємництва належать господарські товариства (акціонерні товариства).

У даному випадку, наведене підтверджується волевиявленням власника державного майна, а саме постановою Кабінету Міністрів України №593 від 06.06.2011 року про заборону державному ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація» вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що акціонерне товариство, яке створюється на базі майна державного підприємства шляхом його корпоратизації, може набути право власності на майно, передане до його статутного фонду, за умови реалізації процедури приватизації.

Відповідно до статті 5 ЗУ «Про приватизацію державного майна», до обєктів державної власності, що підлягають приватизації, належать, в тому числі, акції (частки, паї), що належать державі у майні господарських товариств та інших обєднань.

Таким чином, при проведенні процедури приватизації державного акціонерного товариства обєктом приватизації можуть виступати, в тому числі акції, що належать державі у майні акціонерного товариства.

Відповідно до статті 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності на державне майно у разі його приватизації.

Разом із тим, ч.3 ст.145 ГК України встановлено, що правовий режим майна субєкта господарювання, заснованого на державній власності, може бути змінено тільки шляхом приватизації майна державного підприємства.

Аналогічне положення міститься в ст.1 ЗУ «Про приватизацію державного майна», за яким приватизація державного майна це платне відчуження майна, що перебуває у державній власності, у тому числі разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований обєкт, що підлягає приватизації, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки.

З огляду на викладене, акціонерне товариство, яке створюється на базі майна державного підприємства шляхом його корпоратизації, може набути право власності на майно, передане державою до його статутного фонду, за умови реалізації процедури приватизації шляхом продажу у приватну власність належних державі акцій такого акціонерного товариства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 року №588 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 року №271», до обєктів державної власності, що підлягають приватизації у 2016-2017 роках включено 100% акцій ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів завершення процедури приватизації акцій ПАТ «ДПЗКУ» шляхом їх продажу у приватну власність, у звязку з чим відсутні підстави стверджувати, що майно, передане до статутного фонду ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» перейшло у приватну власність товариства.

Стосовно доводів прокурора про те, що до статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ» передано Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів, який включено до Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, судова колегія зазначає наступне.

До Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженому вказаним Законом, включено Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів (), органом управління якого є Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 р. №764 Про заходи з утворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України до статутного капіталу державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України, правонаступником якого є відповідач (ПАТ ДПЗКУ), передається цілісний майновий комплекс дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії Хліб України Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів ().

Таким чином, Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів () та ДП ДАК «Хліб України» Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів () є різними юридичними особами.

При цьому, ДП ДАК «Хліб України» Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів () відсутнє у Переліку обєктів права державної власності, що не підлягає приватизації, та в Переліку обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, затверджені Законом України Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Також колегія суддів враховує, що у вказаних Переліках зазначено лише про назви підприємств та коди ЄДРПОУ, та не містить інформації про індивідуально визначене майно, у звязку з чим відсутні підстави вважати, що спірне нерухоме майно входило до складу цілісного майнового комплексу ДП Ізюмський державний комбінат хлібопродуктів (), як про це зазначає прокурор.

Крім того, відповідно до витягу з ЄДРПОУ, станом на 12.12.2016 р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні будь-які відомості про підприємство з кодом (а.с.206 т.5).

В матеріалах справи міститься постанова Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2014 року у справі №820/6850/14, якою в задоволенні позову Ізюмського міжрайонного прокурора Харківської області до виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області та ПАТ «ДПЗКУ» про визнання незаконним рішення №0184 від 14.03.2012 року «Про розгляд звернення ПАТ «ДПЗКУ»» та скасування свідоцтва серії САА №704713 від 19.03.2012 року відмовлено (а.с.23 т.2).

У вказаній постанові суд зазначив, що зміна форми державної власності з державної на приватну відбулась в рамках процедури реорганізації відповідача шляхом перетворення ДП «ДПЗКУ» у ПАТ «ДПЗКУ» (процедура корпоратизації).

Відповідно до статті 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

У даному випадку, висновки суду у справі №820/6850/14 щодо зміни форми державної власності майна з державної на приватну в рамках процедури реорганізації відповідача, є правовою оцінкою судом обставин справи та не можуть мати преюдиціальне значення при вирішенні даного спору.

Відповідно до п.4 ст.24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Першим відповідачем при зверненні до виконавчого комітету Ізюмської міської ради із заявою щодо оформлення та видачі свідоцтва про право власності на спірне нерухоме майно не додано документів, що б підтверджували зміну форми власності цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Харківська область, м.Ізюм, вул.Некрасова, 2 з державної на приватну.

Матеріали справи не містять, а відповідачами не доведено, що у даному випадку наявне волевиявлення держави на зміну державної форми власності на іншу, а також малася на меті передача державного майна у статутний фонд господарського товариства (ПАТ "ДПЗКУ") у власність, а не на підставі інших речових прав (господарське відання, користування тощо).

За змістом положень ст. ст. 317, 326 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

У відповідності до ст.326 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 293 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Згідно п.2 розяснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність оскаржуваних актів органів місцевого самоврядування вимогам ст. ст. 317, 326 ЦК України та порушення у звязку з їх прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів держави як власника спірного нерухомого майна, а отже, позовні вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0184 від 14.03.2012 "Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", а також визнання недійсним свідоцтва серії САА № 704713 від 19.03.2012 про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у м. Ізюмі Харківської обл. по вул. Некрасова, 2, виданого виконкомом Ізюмської міської ради Публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України", виданого на його підставі є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 р. у справі № 922/1635/15 прийняте при неповному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, в звязку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Враховуючи, що рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 р. у справі № 922/1635/15 підлягає скасуванню, додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2016 року у справі №922/1635/15, яке є похідним від первісного судового акту та його невідємною частиною, також підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Кабінету Міністрів України задоволенню.

Судовий збір за подання позовної заяви та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до вимог статті 49 ГПК України, покладаються порівну на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 49, 99, пунктом 2 статтею 103, пунктом 1 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та Кабінету Міністрів України задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.12.2016 року та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 28.12.2016 року у справі №922/1635/15. скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги прокурора в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0184 від 14.03.2012 Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України та визнання недійсним свідоцтва серії САА № 704713 від 19.03.2012 про право власності на нежитлові будівлі задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0184 від 14.03.2012р. Про розгляд звернення Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України.

Визнати недійсним свідоцтво серії САА № 704713 від 19.03.2012р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у м. Ізюмі Харківської обл. по вул. Некрасова, 2, видане виконкомом Ізюмської міської ради Публічному акціонерному товариству Державна продовольчо-зернова корпорація України.

Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради (64300, Харківська область, м. Ізюм, пл. Центральна, 1, ) на користь державного бюджету України 1218 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) на користь державного бюджету України 1218 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з Виконавчого комітету Ізюмської міської ради (64300, Харківська область, м. Ізюм, пл. Центральна, 1, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, 4, ) 1339,80 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, 4, ) 1339,80 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 10.04.2017 року.

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Пушай В.І.