ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2017 року Справа № 904/6404/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Джихур О.В., Орєшкіної Е.В.

при секретарі судового засідання Абадей М.О.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №12/330-4560/16 від 19.12.2016р.;

від відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №904/6404/16

за позовом Покровської міської ради Дніпропетровської області,

м. Покров Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства Укрнафта, м. Київ

про стягнення збитків та інфляційних втрат в сумі 577 828,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №904/6404/16 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 03.11.2016р.) (суддя Петрова В.І.) стягнуто з ПАТ "УКРНАФТА" в дохід місцевого бюджету в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області - 324025,31 грн збитків у вигляді недоотриманих бюджетом доходів за фактичне використання земельної ділянки та 5083,25 грн судового збору. Рішення мотивоване використанням відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження судом матеріалів справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю. Скарга обґрунтована наступним:

- суд прийшов до невірного висновку щодо стягнення збитків, оскільки відсутні усі складові цивільного правопорушення;

- відсутній факт самовільного зайняття земельної ділянки тому, що позивачем було прийнято рішення про надання її в оренду відповідачу;

- відсутня вина відповідача в не укладенні договору оренди земельної ділянки;

- позивач не підтвердив належними доказами збитки у вигляді недоотриманого доходу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.11.2016р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято та призначено її до розгляду на 13.12.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Виноградник О.М. (доповідач), судді Джихур О.В., Дмитренко Г.К.

У звязку зі звільненням з посади судді-доповідача ОСОБА_2, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2016р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Джихур О.В., Дмитренко Г.К., якою справа прийнята до свого провадження згідно ухвали суду від 15.12.2016р.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №215/16 від 17.01.2017р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку із звільненням судді Дмитренко Г.К.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.01.2017р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Джихур О.В., Іванов О.Г.

09.03.2017р. у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Дарміна М.О. відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Іванова О.Г., Джихур О.В.

13.03.2017р. у звязку із відрядженням судді Іванова О.Г. по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл справи, за результатами якого справу передано колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Джихур О.В., Орєшкіної Е.В. та ухвалою від 13.03.2017р. зазначена колегія прийняла справу до свого розгляду.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає, що правомірно нарахував відповідачу збитки за використання земельної ділянки без укладання договору оренди та сплати за неї саме орендної плати, просить рішення суду залишити без змін.

Апелянт в судове засідання не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи (поштове повідомлення від 17.03.2017р.).

Зважаючи на те, що в апеляційній інстанції справа слухається тривалий час, відповідач мав можливість надати всі пояснення та докази, які вважав за необхідне, жодних клопотань щодо надання додаткових доказів та відкладення розгляду справи від нього не надходило, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі його представника, за доказами, яких достатньо у справі для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що на підставі рішення ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області (після перейменування Покровська міська рада) №54 від 03.08.2005р. між ВАТ «Укрнафта» - орендар (надалі відповідач) та ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області орендодавець (надалі позивач) було укладено договір оренди землі від 27.11.2005р. щодо користування земельною ділянкою загальною площею 3997,0 кв. м, яка знаходиться у м. Орджонікідзе (нині Покров), вул. Чехова, 25, строком дії 5 років. Вказаний договір зареєстрований в ОСОБА_3 відділі державного земельного кадастру 22.12.2005р. за № 09.

В силу ст. 17 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору сплив 22.12.2010 року.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області №19 від 26.10.2010р. було продовжено на 3 (три) роки термін дії договору оренди земельної ділянки площею 0,3997 га по вул. Чехова, 25 у м. Орджонікідзе, укладений між позивачем та відповідачем, зобовязано відповідача у місячний термін вжити заходів щодо поновлення договору оренди землі № 09 від 22.12.2005р. та здійснити його державну реєстрацію відповідно до вимог чинного земельного законодавства.

Договір оренди землі від 28.05.2015р. зі сторони ПАТ «Укрнафта» було підписано з протоколом розбіжностей, які були врегульовані рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2016р. у справі №904/9779/15, тобто вказаний договір є укладеним з часу набрання рішенням законної сили 27.01.2016р.

Позивач склав Акт від 11.02.2016р. визначення розмірів збитків, заподіяних власнику землі ОСОБА_3 міській раді за фактичне використання земельної ділянки, в якому визначив збитки за період з 01.01.2015р. по 01.02.2016р. в загальній сумі 395 694,00 грн. Вказаний акт з розрахунком було затверджено Протоколом засідання комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, від 11.02.20016р., який в свою чергу затверджений рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області №114 від 24.02.2016р.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдані територіальній громаді збитки, позивач звернувся з даним позовом та просив стягнути з відповідача (з врахуванням заяви про зменшення ціни позову а.с.145 т.1) збитки у вигляді недоотриманих бюджетом доходів за фактичне використання земельної ділянки - 382077,18 грн, інфляційні втрати 170417,14 грн, витрати на правову допомогу 3000,00 грн та судовий збір 8667,43 грн.

За приписами статті 152, 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків.

Частиною другою статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки визначаються як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Неодержаними доходами є така втрата кредитором очікуваного збільшення (приросту) у майні, які ґрунтуються на точних даних, що безспірно підтверджують можливість одержання ним грошових сум або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником, тобто доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Враховуючи положення статті 22 Цивільного кодексу України, підставою для застосування відповідальності у вигляді відшкодування збитків є повний склад господарського правопорушення, як-то: неправомірна (протиправна) діяльність (бездіяльність) учасника господарських відносин, збитки, як результат такої діяльності, причинний зв'язок між неправомірною (протиправною) діяльністю (бездіяльністю) учасника господарських відносин та збитками, вина учасника господарських відносин.

Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначає стаття 156 Земельного кодексу України, відповідно до якої власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п. д) ч. 1 ст. 156 ЗК).

Згідно положень частини другої статті 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту першого Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, з подальшими змінами (далі - Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними, у тому числі, виконавчими комітетами міських рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п. 2 Порядку).

Керуючись наведеним Порядком, комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам, створеною рішенням виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №52 від 27.01.2016р., визначено розмір збитків у вигляді неодержаного доходу, а саме у розмірі недоотриманої орендної плати внаслідок використання земельної ділянки за адресою: м. Покров, вул. Чехова,25 за відсутності договору оренди цієї земельної ділянки за період з 01.01.2015р. по 01.02.2016р., заподіяних Відповідачем ОСОБА_3 міській раді.

Наведена вище сума збитків розрахована, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 3998,0 кв. м 2 945 685,63 грн, що підтверджена витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 30.01.2015р. (а.с. 34). Розрахунок збитків здійснений з урахуванням рішення міської ради від 10.04.2014р. №17, яким затверджений коефіцієнт для розрахунку орендної плати з 01.05.2014р. на рівні дванадцятикратного земельного податку, що становить 29456,86 грн в місяць, а з 01.01.2016р. 42211,68 грн в звязку із зміною з 01.01.2016р. нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 4 221 167,51 грн (витяг від 27.01.2016р.).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що на зазначеній земельній ділянці у спірний період знаходилося нерухоме майно відповідача комплекс будівель та споруд автозаправної станції та відповідач використовував цю земельну ділянку.

Як встановлено вище судом, дія попереднього договору оренди земельної ділянки скінчилася 22.12.2010 року, наступний договір було укладено тільки 27.01.2016р. Використання земельної ділянки без належного правового оформлення, в даному випадку без укладення договору оренди, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати.

Заперечення відповідача, що ним правомірно сплачувався за цей період земельний податок в розмірі 1%, суд вважає помилковими, оскільки рішенням ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області №19 від 26.10.2010р. було продовжено на 3 (три) роки термін дії договору оренди земельної ділянки, тобто саме на умовах оренди. В такому випадку він зобовязаний сплачувати не земельний податок, а орендну плату в розмірі 12% з урахуванням встановлених Радою коефіцієнтів.

Відповідно до ч. 2 ст.1166 Цивільного кодексу України обовязок щодо відсутності вини особи в заподіянні збитків покладається саме на заподіювача цих збитків. Відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини в несвоєчасному укладенні договору оренди земельної ділянки, як-то звернення до позивача після прийняття рішення №19 від 26.10.2010р. про укладання договору та надання необхідних для цього документів, оскарження дій ради щодо відмови в погодженні умов договору, тощо. Договір оренди землі від 28.05.2015р. був ним підписаний з протоколом розбіжностей, які були врегульовані за його позовом рішенням суду від 11.01.2016р. Тому, посилання відповідача на відсутність вини в заподіянні збитків не підтверджена матеріалами справи та його доводи в цій частині судом відхиляються.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача та висновком суду першої інстанції щодо неврахування позивачем сплаченого відповідачем земельного податку в сумі 2454,72 грн х 12 = 29456,64 грн за 2015р. та 42211,68 грн за січень 2016р., всього 71668,32 грн, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями (а.с.97-110 т.1).

З врахуванням сплаченої суми розмір збитків становитиме 29 456,86 грн х 12 міс = 353482,32 грн 29456,64 грн = 324025,31 грн. За січень 2016р. орендна плата сплачена відповідачем в повному обсязі - 42211,68 грн.

В силу ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд частково не застосовує рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради №52 від 27.01.2016р. щодо розміру визначених збитків.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку Відповідача як-то: протиправність поведінки (користування земельною ділянкою без оформлення договору оренди земельної ділянки), збитки (визначені комісією з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, та за розрахунком суду зменшені), причинний зв`язок між збитками та поведінкою, вина (саме використання земельної ділянки без належного правового оформлення, позбавило власника земельної ділянки права отримати від цієї земельної ділянки дохід в розмірі орендної плати, тобто призвело до виникнення збитків), які правомірно стягнені судом першої інстанції в сумі 324025,31 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання. Оскільки, визначена позивачем сума збитків не є грошовим зобовязанням в розумінні цієї норми права, а є цивільно-правовою відповідальністю, то нарахування інфляційних втрат в звязку з несвоєчасним їх відшкодуванням є безпідставним та в задоволення вимог щодо стягнення 170417,14 грн інфляційних втрат слід відмовити.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат відносяться витрати саме на адвоката, а не іншу правову допомогу. Представник позивача, який представляв його інтереси в судових засіданнях, не надав доказів, що він є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру», тому суд першої інстанції правомірно відмовив в стягненні 3000 грн на оплату послуг щодо надання правової допомоги.

Судом першої інстанції прийняте по суті правомірне рішення щодо стягнення з відповідача 324025,31 грн. Втім, судом не дотримано положень ст. 84 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту рішення, а саме відповідно до п. 4 ч.1 цієї статті резолютивна частина рішення має містити висновок про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог.

Суд, стягнувши суму лише частково, не вказав у резолютивній частині рішення про задоволення позову повністю чи частково. В звязку з чим резолютивна частина рішення підлягає доповненню абзацами 1 та 3 про часткове задоволення позову та відмову в решті позовних вимог.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, та відповідно до п. 4 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення суду підлягає частковій зміні в звязку з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою підлягають віднесенню на апелянта.

Керуючись ст. ст. 44-49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укрнафта на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №904/6404/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.10.2016р. у справі №904/6404/16 змінити, доповнити резолютивну частину рішення абзацами 1 та 3 наступного змісту:

«Позов задовольнити частково.

В решті позову відмовити».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 06.04.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.В. Джихур