КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" квітня 2017 р. Справа №910/24269/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

дослідивши матеріали

апеляційної скарги позовом Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 08.02.2017 (суддя Якименко М.М.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/24269/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю

«Будівельна компанія «Кримзалізобетон»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Символ»

3) Публічного акціонерного товариства «Кримзалізобетон»

4) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛІС-КРИМ»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/24269/14 скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» задоволено повністю. Визнано незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сивокоза Олександра Миколайовича у частині винесення постанови ВП №52113239 від 07.09.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 №910/24269/14. Визнано недійсною постанову ВП №52113239 від 07.09.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 №910/24269/14. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати наказ Господарського суду міста Києва від 12.01.2015 №910/24269/14.

Не погоджуючись зі згаданою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» залишити без задоволення. Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 910/24269/14 за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаргу не може бути прийнято до розгляду й вона підлягає поверненню апелянту.

Так, за приписами пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу сплачується судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. До скарги на підставі ч. 3 ст. 94 ГПК України додаються докази сплати судового збору.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2017 рік затверджено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», який з 01.01.2017 становить 1 600, 00 грн., а тому, оскаржуючи ухвалу місцевого господарського суду, за звернення з апеляційною скаргою Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен сплатити судовий збір в розмірі 1 600, 00 грн.

Всупереч наведеному, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору, натомість в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване стислими строками для оскарження ухвали суду та тим, що апелянт є державною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі частини першої цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Проте апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану та неплатоспроможності, які б мали виключний характер та свідчили про наявність поважних підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Такі обставини як стислі строки для оскарження ухвали суду та фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, не підтверджують скрутного фінансового становища апелянта та неможливість сплати ним судового збору при поданні апеляційної скарги в повному обсязі, тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апелянтом не подано належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого клопотання.

Крім цього, оскільки ст.129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини недостатності коштів, не можуть вважатися підставою для звільнення (відстрочення) від такої сплати.

Таким чином, обґрунтування причин відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, відтак в задоволенні згаданого клопотання слід відмовити.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/24269/14 не може бути прийнято до розгляду, вона підлягає поверненню.

Після усунення обставин, встановлених п.п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, апеляційну скаргу на підставі ч. 4 ст. 97 ГПК України може бути подано повторно.

Оскільки апеляційна скарга повертається скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на даний час не розглядається.

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу апелянта на невірно зазначений ним номер справи (зазначено № 910/8759/15-г замість № 910/24269/14) як у тексті самої апеляційної скарги, так і в її резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/24269/14 повернути Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду по суті.

Матеріали справи № 910/24269/14 повернути за належністю до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко