УХВАЛА

11.04.2017Справа № 910/3260/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія

«Інвестсервіс»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Метіда»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Азот»

Про стягнення 3000 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Розанова М.В. - по дов.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Метіда» про стягнення 15 216 563,39 грн.

Ухвалою від 01.03.2017р. було порушено провадження по справі №910/3260/17 та призначено її розгляд на 17.03.2017р.

Представник позивача у судове засідання 17.03.2017р. не з'явився, проте, 16.03.2017р. подав клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін, ненадання витребуваних документів, ухвалою від 17.03.2017р. розгляд справи було відкладено на 11.04.2017р.

Відповідач та третя особа у судове засідання 11.04.2017р. не з'явились, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

11.04.2017р. судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, яка була подана разом з позовною заявою. При цьому, суд виходив з наступного.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, позивачем не було наведено жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, останнє залишене судом без задоволення.

Представником заявника 11.04.2017р. було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 3000 грн.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Отже, заява позивача була прийнята судом до розгляду як така, що відповідає приписам ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 11.04.2017р. судом було розглянуто та відхилено клопотання позивача про залишення позову без розгляду як необґрунтоване та безпідставне.

Одночасно, суд дійшов висновку щодо залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) без розгляду з власної ініціативи. При цьому, суд виходив з наступного.

За приписами п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п.2.3 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

У п.4.9 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку ст.38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами ст.43 Господарського процесуального кодексу України. У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Предметом розгляду у справі є стягнення з відповідача нарахувань, які передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, за період з 19.09.2016р. по 27.02.2017р.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що грошове зобов'язання за неналежне виконання якого позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, виникло у відповідача на підставі договору №82-16 від 19.04.2016р. постачання природного газу та договору про переведення боргу від 20.07.2016р.

З урахуванням приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України, заявник посилався на те, що Господарським судом міста Києва розглядалась справа №910/17235/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метіда» про стягнення 211 427 915,72 грн.

Рішенням від 05.12.2016р. Господарського суду міста Києва в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» відмовлено повністю.

Постановою від 21.02.2017р. Київського апеляційного господарського суду рішення від 05.12.2016р. Господарського суду міста Києва скасовано; позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» задоволено в повному обсязі; стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 191 708 840,69 грн., 3% річних в розмірі 548 190,69 грн., пеню в сумі 206 700 грн. та судовий збір.

Отже, визначення підстав для виникнення між сторонами господарських зобов'язань та строки наразування 3% річних та інфляційних втрат, входять до предмету доказування по розглядуваній справі, та повинні бути встановлені судом з метою прийняття обґрунтованого рішення по спору.

З наведеного вбачається, що суду також слід встановити період нарахування 3% річних, який був предметом розгляду у справі №910/17235/16.

Проте, зі змісту наведених вище судових актів по означеній справі не вбачається за можливе встановити період, за який було нараховано та стягнуто з відповідача 3% річних.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Наразі, суд зазначає, що ухвалою від 01.03.2017р. судом було зобов'язано позивача надати договір постачання природного газу №82-16/ГК від 19.04.2016 з усіма додатками та додатковими угодами до нього; договір про переведення боргу від 20.07.2016 з додаками та всіма додатковими угодами до нього; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, відсутні справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та рішення цих органів з такого спору; оригінали доданих до позовної заяви документів (для огляду в судовому засіданні).

17.03.2017р. судом було зобов'язано сторін в повному обсязі виконати вимоги ухвали від 01.03.2017р. Господарського суду міста Києва; зобов'язано позивача надати документально підтверджені письмові пояснення щодо періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат, стягнення яких було предметом розгляду у справі №910/17235/16. Явка представника позивача у судове засідання визнана обов'язковою.

Проте, вимоги суду позивачем виконано не було, витребуваних документів не надано. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали від 17.03.2017р. було вручено заявнику, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Суд зауважує, що у судовому засіданні 11.04.2017р. представником заявника витребувані судом документи також надано не було, поважних причин невиконання вимог суду не наведено.

Суд звертає увагу, що з огляду на предмет та підстави позовних вимог, фактично відсутність в матеріалах справи витребуваних ухвалами від 01.03.2017р. та від 17.03.2017р. судом документів унеможливлює встановлення обставин щодо обґрунтованості нарахування та заявлення до стягнення позивачем 3% річних та інфляційних втрат за період з 19.09.2016р. по 27.02.2017р.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи та позиції Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги невиконання позивачем без поважних причин вимог суду (про які останній був заздалегідь та неодноразово повідомлений) щодо надання доказів по справі, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метіда» про стягнення 3000 грн. підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

З приводу клопотання позивача про повернення судового збору суд зазначає наступне.

За приписами ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метіда» про стягнення 3000 грн. залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1600 грн. не підлягає поверненню позивачу.

Судовий збір в сумі 226 648,45 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України з огляду на зменшення розміру позовних вимог на підставі заяви, поданої 11.04.2017р.

За таких обставин, керуючись п.5 ч.1 ст.81, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» без розгляду.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газова Компанія «Інвестсервіс» (36034, Полтавська область, місто Полтава, вул.Половка, буд.76, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 226 648,45 грн., сплачений на підставі платіжного доручення №1268 від 27.02.2017р.

Суддя О.М. Спичак