ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р.Справа № 922/310/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного Комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
про зобов'язання відновити постачання
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 27 від 27.01.2017 року;

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № 007Др-20-1216 від 29.12.2016 року;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (ОСОБА_1 акціонерна компанія "Нафтогаз України") - ОСОБА_4, за довіреністю № 14-88від 18.04.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" про зобов`язання відновити постачання природного газу на котельню "Ківшарівка МСЧ" уст Ківшарівка міста Куп`янська, що експлуатується підприємством позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 січня 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06 лютого 2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.02.2017 року від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи (вх. № 3777), з метою підготовки додаткових пояснень та документів по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2017 року розгляд справи було відкладено на 20.02.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.02.2017 року від представника надійшли доповнення (вх. № 5778) з додатками до позовної заяви.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.02.2017 року від відповідача надійшов відзив (вх. № 5662) на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2017 року розгляд справи було відкладено на 06.03.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.03.2017 року від представника позивача супровідним листом (вх. № 7618/17) надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2017 року розгляд справи було відкладено на 20.03.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.03.2017 року надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи № 922/310/17 за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України (вх. № 9464).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017 року розгляд справи було відкладено на 04.04.2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.04.2017 року представник позивача супровідним листом (вх. № 11206) надав документи для долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.04.2017 року представник позивача надав письмові пояснення по справі (вх. № 11207).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 04.04.2017 року представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (НАК "Нафтогаз України) надав письмові пояснення по справі (вх. № 11197).

Представник позивача в судовому засіданні 04.04.2017 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.04.2017 року проти позовних вимог заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (НАК "Нафтогаз України) в судовому засіданні 04.04.2017 року проти позову заперечував.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд відмовляє у його задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський, суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом приписів п.3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №16 роз'яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, з пояснень сторін вбачається, що дії, котрі позивач просить суд заборонити вчиняти відповідачеві (відключення об'єктів ХОКП "ДРІТ" від газопостачання) вже фактично здійснені. Тобто, заборона на вчинення цих самих дій на майбутнє не має практичного значення, оскільки така заборона неспроможна перешкодити вчиненню відповідних дій. Між тим, наявність такої заборони здатна створити певні перешкоди у разі необхідності проведення технічних ремонтних робіт на відповідному об`єкті.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 розділу 2 Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, обєкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як субєкту ринку природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ обєкта споживача до газорозподільної системи.

Підтверджений обсяг природного газу обєм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Позивач у даній справі Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, є комунальним підприємством, якому надано ліцензію № 041759 від 10.08.2012 р. на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії) ОСОБА_1 комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 094203А1К1SТ016 від 01.01.2016 р. (а.с. 36), саме підприємство відповідача здійснює розподіл природного газу для задоволення потреб споживачів позивача за Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

В пункті 2.1 договору визначено, що Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 9.1. договору, оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; відсутності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача або перевищення його місячного підтвердженого обсягу природного газу.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.15 року затверджено Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період). Цим Положенням ОСОБА_1 акціонерна компанія Нафтогаз України покладається обовязок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення. Виробник теплової енергії до 1 квітня 2017 р. має право придбати природний газ у НАК Нафтогаз України для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, виконав обовязок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання (пункт 15 Положення). Постачання природного газу НАК Нафтогаз України виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

При цьому, суд зазначає, що вказаним нормативно-правовим актом не передбачено обовязку НАК Нафтогаз України постачати природний газ виробникові теплової енергії в залежність від категорій постачання ТКЕ-бюджет, ТКЕ-промисловість, ТКЕ-населення, тощо. Покладений Положенням обов'язок НАК Нафтогаз України постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії не містить поділу залежно від того, для забезпечення потреб яких споживачів виробляється теплова енергія.

Крім того, з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню Кабінет міністрів України прийняв розпорядження від 05.10.2016 р. № 742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17, яким зобовязала НАК Нафтогаз України та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. № 357 Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації, а операторів газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Постановою Кабінету Міністрів України № 357 від 29.04.16 року затверджено Примірний договір про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії.

Як свідчать матеріали справи, на виконання зазначеної постанови між позивачем, як споживачем, та третьою особою - ПАТ НАК Нафтогаз України, як постачальником, укладено договори поставки природного газу № 244/1617-ТЕ-32 від 21.09.2016 року та № 2577/1617-БО-32 від 31.10.2016 року (далі - Договори).

Відповідно до пунктів 1.1, 7.4. Договору третя особа зобов'язалася поставити позивачу природний газ у кількості та на умовах визначених договором.

При цьому, п. 2.1. договорів визначено планові обсяги постачання природного газу у період з жовтня 2016 до березня 2017 року включно.

Пунктами 2.3.,2.4. договору передбачено, що планові обсяги за цими договорами можуть змінюватися за домовленістю сторін. Без попереднього письмового узгодження сторін допускається відхилення місячного обсягу постачання природного газу не більше ніж +/- 5% узгоджених планових обсягів.

Відповідно до вимог пункту 3.2. Договору для отримання газу, позивач подає третій особі щомісячно, до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки, заявку на планові обсяги використання газу. У разі неподання заявки споживачем, постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними в п. 2.1. цього договору на відповідний місяць.

Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Згідно з п. 3.5. договору, після завершення місяця поставки позивач зобовязаний до 7 числа наступного місяця направити до третій особі:

- завірену копію акту розподілу природного газу за розрахунковий місяць, складений між споживачем та оператором газорозподільних мереж,

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використання природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна і вартість;

Пунктами 3.7.-3.8. договорів передбачено, що у разі неподання або несвоєчасного подання споживачем постачальнику акта приймання-передачі природного газу такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою споживача від постачання природного газу за цим договором за відповідний розрахунковий період, при цьому:

1) споживач визнає, що порушення ним пункту 3.5 цього договору сторони вважають односторонньою відмовою споживача від постачання природного газу за цим договором у відповідному розрахунковому періоді;

2) споживач не має права заперечувати проти непостачання постачальником природного газу на його користь за цим договором за відповідний розрахунковий період у разі порушення ним: пункту 3.5 цього договору;

3) споживач не заперечує та визнає, що порушення ним пункту 3.5 цього договору може бути причиною виникнення у постачальника негативного небалансу, витрати на врегулювання якого (послуги з балансування) споживач зобов'язаний оплатити постачальнику в порядку, визначеному цим договором.

У разі коли оператор газотранспортної системи за підсумками розрахункового періоду встановлює негативний небаланс за об'єктами споживача, споживач зобов'язаний у порядку, визначеному дим договором, оплатити постачальнику витрати на врегулювання такого небалансу, зокрема вартість наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. При цьому споживач погоджується на оплату в безумовному порядку вартості наданої постачальникові оператором газотранспортної системи послуги з балансування.

Однак, як свідчать матеріали справи, НАК Нафтогаз України, всупереч умов укладеного між сторонами договору, постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.15 року та розпорядження Кабінет міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 не видала Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" номінацію на планові обсяги поставки газу на грудень 2016 р, січень 2017 р.

Разом з тим, відповідно до залучених до матеріалів справи актів надання послуги з розподілу природного газу, Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території" спожило у грудні 2016 р. 4 959,644 тис. куб. м., у січні 2017 р. 4 807,631 тис. куб. м. газу (а.с. 92).

З даних актів вбачається, що позивач фактично прийняв обсяги газу, які узгоджуються з обсягами природного газу, що передбачені договорами, які укладені між позивачем та третьою особою про постачання природного газу.

Отже у відповідності до укладених договорів сторони передбачили, що постачальник зобовязаний підтвердити оператору газотранспортної системи номінацію обсягів на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку.

Разом з тим, укладені договори жодним чином не передбачають умови, за яких НАК «Нафтогаз України» не подає номінацію планових обсягів постачання природного газу для потреб позивача.

Також матеріали справи свідчать про те, що позивачем проводяться розрахунки з НАК «Нафтогаз України».

Внаслідок відповідних дій НАК Нафтогаз України щодо ненадання Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" номінацій на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ ПАТ Харківгаз виник неврегульований небаланс обсягів природного газу в грудні 2016 р січні 2017 р.

Як зазначає відповідач, відповідальність за виникнення неврегульованих місячних небалансів обсягів природного газу у вигляді сплати послуг балансування в підвищеному розмірі оператор ГТС ПАТ Укртрансгаз поклав на відповідача ПАТ Харківгаз, як оператора ГРМ.

Листом від 13.12.2016 р. № 37/12 позивач повідомив відповідача про безпідставність вимог викладених у листі від 05.12.2016 року, оскільки з метою вирішення питання про виділення НАК «Нафтогаз України» планових обсягів споживання природного газу на грудень 2016 року підприємство відповідача оформило спільне протокольне рішення про направлення постачальнику природного газу у грудні 2016 року усіх обсягів підтверджених сум пільг та субсидій нарахованих певним категоріям населення за листопад 2016 року у сумі 17,2 млн. грн.. Відсутність номінацій обсягів природного газу позивачу на першу декаду грудня 2016 року, виникла через дії ПАТ «Харківгаз», а саме з причини блокування останнім суми 5,3 млн. грн., які підприємство планувало направити у листопаді 2016 року в НАК «Нафтогаз України» на розрахунки за спожитий у жовтні 2016 року газ.

29.12.2016р. позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення/обмеження газопостачання № 36 від 29.12.2016 р. у звязку з відсутністю у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на січень 2017 р. Водночас, позивачу було запропоновано у термін до 08:00 години 01.01.2017 р. самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0,000 тис. куб. м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання, розташоване у підрозділах ХОКП ДРІТ, а у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу підприємству буде припинено (обмежено) в примусовому порядку.

Як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, 17.01.2017 року на адресу позивача надійшов ОСОБА_2 про порушення від 16.01.2017 року (а.с. 93), а працівники ПАТ "Харківгаз" без попереднього повідомлення про відключення підприємства позивача саме 18.01.2017 року, від систем газопостачання, закрили засувки та здійснили механічні розєднання на газопроводах, що подають газ на котельню у місті Куп`янську смт. Ківшарівка (котельня «Ківшарівка-1»), що експлуатується позивачем.

Зазначені дії відповідача позивач вважає незаконними та необґрунтованими, спрямованими на порушення прав та інтересів населення м. Дергачі на належні умови проживання, а тому звернувся до господарського суду з позовом по даній справі в якому просить суд зобовязати відповідача відновити газопостачання зазначеної котельні.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Як вже було зазначено вище, НАК Нафтогаз України, всупереч умов укладеного між сторонами договору, постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.15 року та розпорядження Кабінет міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 не видала Харківському обласному комунальному підприємству "Дирекція розвитку інфраструктури території" номінацію на планові обсяги поставки газу на грудень 2016 р., січень 2017 р.

Однак, ненадання номінації на наступний місяць щодо планових обсягів постачання природного газу не звільняє НАК Нафтогаз України від обов'язків постачати природний газ ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків як споживачу по укладеним між ними договорам постачання природного газу № 2444/1617-ТЕ-32 від 21.09.2016 (для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню), № 2577/1617-БО-32 від 31.10.2016 р. (для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями).

Крім того в матеріалах справи наявні заявки щодо ліміту природного газу на жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року та січень 2017 року разом із доказами їх направлення на адресу НАК "Нафтогаз України". .

При цьому, планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в п. 2.1. кожного з договорів, і такі обсяги постачання з огляду на умови п.п. 2.1. 2.3.,2.4. цих договорів, для ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків є узгодженими.

Суд також враховує, що обсяги спожитого ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків відображені в складених між позивачем та відповідачем актах надання послуг з розподілу природного газу № ХА 000017212 від 31.12.2016 р. (щодо грудня 2016 р.) та № ХА00001511 від 31.01.2017 р. (щодо січня 2017 р.) складених в рамках укладеного між сторонами договору на розподіл природного газу від 01.01.2016 р.

Таким чином, враховуючи умови договорів поставки, укладених між ОСОБА_1 акціонерною компанією Нафтогаз України та ХОКП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків, норми наведених вище законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.15 року, розпорядження Кабінет міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р Про деякі питання опалювального сезону 2016/17, суд вважає, що обсяги споживання природного газу позивачем не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 р. № 758, ОСОБА_1 акціонерна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником із спеціальними обов'язками для категорій споживачів природного газу, які використовують природний газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та опалення релігійних організацій та підприємства, які фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів.

Пунктом 17 цього Положення передбачено, що обов' язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії може бути виконано за таких умов:

- укладення виробником теплової енергії з НАК Нафтогаз України договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

- відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК Нафтогаз України за використаний природний газ, або

- відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК Нафтогаз України за спожитий до 1 січня 2016 р. природний газ за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ, або

- рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків, або

- надання НАК Нафтогаз України та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. з розбивкою за всіма договорами з НАК Нафтогаз України), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

В своїх поясненнях Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 акціонерна компанія Нафтогаз України зазначає, що станом на 01 січня 2017 року загальна заборгованість Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" за природний газ, спожитий для виробництва теплової енергії за договорами, складає 201,5 млн. грн., у зв'язку з цим, позивачу не виділяються номінації щодо обсягів природного газу.

Отже в даному випадку припинення постачання природного газу на котельню "Ківшарівка МСЧ" сталося у зв`язку тим, що саме ПАТ "НАК "Нафтогаз" не виділило номінації щодо обсягів природного газу позивачу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу та відсутністю підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача, відповідач у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме п. 1 глави 7 розділу 5 Кодексу газорозподільних систем, ПАТ "Харківгаз" мав право на припинення постачання природного газу позивачу.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) позивач доказів на спростування викладених обставин не надав. Представник позивача, присутній в судовому засіданні визнав наявність заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за договорами на поставку газу.

Відсутність виділеної та доведеної до відома відповідача номінації на споживання газу позивачем в свою чергу означає, що дії Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" в частині припинення (обмеження) газопостачання на об'єкти Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" мотивовані відсутністю у споживача (позивача) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на січень 2017 року є правомірними.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про відновлення газопостачання на майбутнє суд виходить з того, що згідно пункту 11 Порядку пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, відновлення газопостачання здійснюється за умови погашення заборгованості за спожитий природний газ, надані послуги з його транспортування, підтвердженого постачальником, газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, виділення постачальником ліміту природного газу або закінчення строку дії відповідного графіка та компенсації витрат на виконання робіт з примусового припинення газопостачання та оплати наданих послуг з його відновлення.

В даному випадку на час розгляду даної справи, позивачем не було усунуто обставини, які стали підставою для припинення газопостачання відповідачем, а саме НАК "Нафтогаз" не виділено номінації щодо обсягів природного газу (що підтверджується поясненнями НАК "Нафтогаз" від 04.04.2017 року), а позивачем в свою чергу не погашено наявну у нього заборгованість.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до умов договору № 2577/1617-БО-32 та договору № 2444/1617-ТЕ-32, строк дії вказаних договорів до 31 березня 2017 року (включно).

Тобто вищезазначені договори було укладено саме на опалювальний період з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року, та на даний час строк їх дії сплив.

Отже і мета з якою їх було укладено, а саме забезпечення тепловою енергією населення смт. Ківшарівка м. Куп`янська та частини районних селищ Харківської області, а також підприємств, установ та організацій в опалювальний період (01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року) відпала.

Враховуючи вищенаведене, та приймаючи до уваги те, що Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" діяло в межах наданих йому повноважень, а позивачем не було усунуто обставини, що стали підставою для припинення газопостачання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" щодо зобов`язання відновлення постачання природного газу на котельню "Ківшарівка МСЧ" смт. Ківшарівка м. Куп`янськ є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового бору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 07.04.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

922/310/17