ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р.Справа № 916/397/17
За позовом: Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЕН-АГРО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 950 097,38грн.

Суддя Власова С.Г.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: Сидюк Р.О., згідно довіреності №30-1/56397 від 29.12.2016р.; Смирнова І.Ю., згідно довіреності №23-1/284 від 05.01.2017р.; Ярошенко О.О., згідно довіреності №23-1/320 від 05.01.2017р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

В судовому засіданні 06.04.2017 р. приймали участь представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення з ТОВ "СЕВЕН-АГРО" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 34 622,71 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на 06.02.2017р. за офіційним курсом НБУ становить 937 512,88грн. заборгованості по кредиту та відсоткам, пені за несплаченими кредитом та відсотками в розмірі 12 584,50грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2017р. справу №916/397/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою суду від 15.02.2017р. порушено провадження у справі №916/397/17, справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Клопотання позивача від 02.03.2017р. за вх.№5245/17, від 21.03.2017р. за вх.№6669/17 про нездійснення технічної фіксації судового процесу; клопотання позивача від 21.03.2017р. за вх.№6641/17 про залучення до матеріалів справи додаткових доказів були судом задоволені.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, в їх обґрунтування зазначає, що 04.07.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого згідно з п. 1.1. статуту ПАТ «УкрСиббанк» є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту від 04.07.2007р. №0, за умовами якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 75 900,00дол. США, а позичальник зобов'язався повернути кредит у строк до 04.07.2022р. За договором поруки №125081 від 04.07.2007р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейв-Одеса» (яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕВЕН-АГРО»), товариство виступило поручителем за виконання зобов'язань ОСОБА_1 по договору про надання споживчого кредиту від 04.07.2007р. №. Між тим, позичальником порушено умови кредитного договору від 04.07.2007р. №, з огляду на що у нього утворилась заборгованість по кредиту та процентах, на яку банком було нараховано пеню. З огляду на викладене, позивач скористався належним йому правом, передбаченим договором поруки №125081 від 04.07.2007р., та звернувся до суду із даним позовом про стягнення наявної у ОСОБА_1 заборгованості із поручителя.

Відповідач та третя особа в судові засідання не з'являлись, відзив на позов, пояснення по суті спору та витребувані судом документи не надали, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Посилаючись на те, що позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовною заявою до громадянина ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спірним кредитним договором, що підтверджується ухвалою про відкриття провадження від 21.02.2017р. по справі №520/1702/17, 02.03.2017р. за вх.№2-1263/17 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі, з огляду на те, що вимоги до поручителя є похідними від вимог до гр. ОСОБА_1 Розглянувши вказане клопотання відповідача, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

04.07.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого згідно з п. 1.1. статуту ПАТ «УкрСиббанк» є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 78900,00 (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дол. США 00 центів) та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 383 295,00 (триста вісімдесят три тисячі двісті дев'яносто п'ять грн. 00 коп.) за курсом НБУ на день укладання цього договору. Надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін 04.07.2007р. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 04.07.2022р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 7.4., 9.2., 9.14. договору. За використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,50% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 9.2. даного договору. Кредит надається позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника), а саме на Іпотечний кредит. Кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок постачальника №9701, МФО 351005 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням (п.п.1.1, 1.2.1, 1.2.2., 1.3.1., 1.4., 1.5. договору від 04.07.2007р.).

За положеннями п. 2.1. підпункту б) договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.04.2007р. у забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором банком приймається порука ТОВ «Рейв-Одеса», .

Відповідно до п.п. 4.1., 4.11. договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р. позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договору цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, вказані в договорі; належним чином виконувати інші свої зобов'язання за договором.

Згідно п.п. 5.1., 5.7. договору від 04.07.2007р. банк має право проводити перевірку забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даними договором на місці, попередню перевірку заставних можливостей заставодавця, поручителя, гаранта, перевірки предметів застави.

Пунктом 7.1. договору від 04.07.2007р. сторони передбачили, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісії комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розрахована за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті.

Положення п.п. 9.1., 9.5. 9.12. договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р. визначають, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, відшкодування заборгованості перед банком за цим договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта (у разі їх наявності), чи шляхом звернення стягнення на заставлене майно, що є забезпеченням за даним договором та/або активи (кошти і майно) позичальника на вибір банку. Строк дії даного договору встановлюється з дня укладення цього договору і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та пені у разі її нарахування.Уклавши цей договір, позичальник надає банку згоду передавати права та обов'язки банку за даним договором третій особі, без отримання на це додаткової згоди позичальника.

Сторонами до договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р. було підписано додаток №1, яким було визначено графік погашення кредиту. Між тим, 02.09.2008р. сторонами було підписано додаткову угоду №2 до договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р., якою змінено строк сплати процентів та осново боргу, встановлено 17 число кожного місяця, викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

Так, банком було надано позичальнику споживчий кредит в сумі 75 900,00дол. США, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 04.07.2007р. по 05.07.2007р.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань по договору №0 від 04.07.2007р. у нього утворилась заборгованість перед банком станом на 06.02.2017р. в наступному розмірі: 31 274,00дол. США - сума кредитної заборгованості, в тому числі заборгованість з липня 2016р. - 3368,00дол. США; 3348,71дол. США - заборгованість по процентам, про що свідчать довідка-розрахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 станом на 06.02.2017р.

04.07.2007р. між ТОВ „Рейв-Одеса" (поручитель) та АКІБ „УкрСиббанк" (кредитор) було укладено договір поруки №125081, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1, номер ДРФО НОМЕР_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р., укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору, зокрема сума основного договору - 75 900,00 (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот) дол. США 00 центів. Вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 383 295,00 (триста вісімдесят три тисячі двісті дев'яносто п'ять) гривень 00 коп. за курсом НБУ на день укладання основного договору, при цьому сторони обумовили, що такий гривневий еквівалент має визначатися в цьому договорі лише в разі, якщо сума основного договору виражена в іноземній валюті. Термін виконання основного зобов'язання - з 04 липня 2007р. по 04 липня 2022р., якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Причини невиконання боржником зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором (п.п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. договору поруки №125081 від 04.07.2007р.).

Згідно п.п. 2.2., 2.3. договору поруки №125081 від 04.07.2007р. у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за договором на користь кредитора в термін, визначений п. 2.2. договору, шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки, вказані кредитором.

За умовами п.3.1., 3.2. договору поруки №125081 від 04.07.2007р. він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі заявленого позивачем позову з врахуванням наступних положень чинного законодавства.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, приписами ст.543 цього Кодексу встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до п.п. 4.1.1., 4.1.3., 4.1.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014р. №1 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов'язання, яке може виникнути в майбутньому. З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України). Якщо в договорі поруки передбачено субсидіарну відповідальність поручителя, то господарським судам необхідно виходити з того, що кредитор зобов'язаний спочатку пред'явити вимогу до боржника, а у разі незадоволення цієї вимоги боржником вправі вимагати виконання зобов'язання від поручителя. У розгляді справ за позовом кредитора до боржника та поручителя як солідарних боржників господарським судам слід враховувати, що відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. У розгляді справ за окремими позовами до боржника та поручителя як солідарних боржників необхідно виходити з того, що чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення. Наявність судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Тому подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено.

Згідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.2003р. зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04.07.2007р. ОСОБА_1 кредиту, який останнім частково не повернуто, проценти за користування кредитом за період з 31.05.2016р. по 31.01.2017р. не сплачені, тобто, встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем в розмірі 31 274,00дол. США - сума кредитної заборгованості, в тому числі заборгованість з липня 2016р. - 3368,00дол. США; 3348,71дол. США - заборгованість по процентам. При цьому, згідно договору поруки №125081 від 04.07.2007р., за яким ТОВ „Рейв-Одеса" (нова назва ТОВ «Севен-Агро») зобов'язалось виконати зобов'язання ОСОБА_1 перед позивачем, та відповідно разом із позичальником є солідарними боржниками, у зв'язку з чим вказані суми підлягають стягненню з поручителя на користь позивача в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 12 584,50грн. за період з 17.08.2016р. по 06.02.2017р.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України передбачає, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України. За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік. Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

За вищенаведених умов мало місце звернення позивача із вимогою про стягнення пені в частині її нарахування на суму заборгованості по кредиту та процентах із дотриманням положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, та положень ч.6 ст.232 ГК України, яка передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З врахуванням викладеного, судом повністю задовольняється позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати кредиту та відсотків загалом у сумі 12 584,50грн. за період з 17.08.2016р. по 06.02.2017р.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд повністю задовольняє позовні вимоги позивача.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст. 49 ГПК України відшкодовуються судові витрати, а саме 14 251,46грн. судового збору.

Неявка відповідача та третьої особи в судові засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р. у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередньо доставку судових ухвал відповідачу, якщо виконано наступні умови: ухвала була передана одним із способів, передбачених процесуальним законодавством, не було отримано будь-якого підтвердження, не зважаючи на всі розумні зусилля для отримання, процесуальні документи надсилались за адресою, яка зазначена стороною.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача та третю особу про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 06.04.2017р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу та третій особі за адресами, зазначеними позивачем у позовній заяві, та витязі з ЄДРЮФОП станом на 15.02.2017р., суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СЕВЕН-АГРО" (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 46, ) на користь Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) 937 512 (дев'ятсот тридцять сім тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 88 коп. заборгованості по кредиту та процентам, 12 584 (дванадцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 50 коп. пені, 14 251 (чотирнадцять тисяч двісті п'ятдесят одну) грн. 46 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 06 квітня 2017 р.

Суддя С.Г. Власова