ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" квітня 2017 р.Справа № 916/502/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 ГРУП";

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СТОУН АЛЬЯНС"

про зобовязання вчинити певні дії

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 за дорученням:

від відповідача: ОСОБА_4 за дорученням

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Євро ОСОБА_5", звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СТОУН АЛЬЯНС" в якій просить суд: зобов'язати ТОВ «СТОУН АЛЬЯНС» виконати умови Договору № 18/01-17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього, у частині поставки Товару у розмірі 64 (шістдесят чотири) т 000 кг +/-10% (кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року) на адресу ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» (65011, м. Одеса, провулок Онілової, буд. 17, Код ) у кількості та на умовах вказаних у Договорі № 18/01 -17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.02.2017р. позовну заяву (вх.№530/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/502/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

09.03.2017 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача визнає у повному обсязі.

Представник позивача 27.03.2017 року надав письмові докази, які на думку позивача є суттєвими, вказані документи долучено до матеріалів справи.

28.03.2017 року представником відповідача надано документи, згідно яких було здійснено перереєстрацію, згідно якої юридична адреса підприємства ТОВ "СТОУН АЛЬЯНС є: ін. 62405, Харківська область, Харківський район селище Куту зівка, вул.. Шкільна, б.7.

Відповідно до ч.3 ст.17 ГПК України, справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

24.02.2017 року позивач звернувся до суду та ухвалою суду від 24.02.2017 року порушено провадження у справі, а відповідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ „СТОУН АЛЬЯНС було вирішено змінити місцезнаходження з адреси 65011 місто Одеса вул.. Троїцька, буд..32 на адресу: 62405, Харківська область, Харківський район селище Куту зівка, вул.. Шкільна, б.7 та відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни були зареєстровані 1 березня 2017 року.

Представник позивача позовні підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги визнає в повному, згідно надано відзиву на позов.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив:

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» (надалі-покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СТОУН АЛЬЯНС» (надалі постачальник) було укладено договір №18/01-17-П від 18 січня 2017 року (надалі Договір).

За умовами договору, постачальник прийняв зобов'язання в порядку та на умовах, визначених Договором, поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його в порядку та на умовах визначених цим. Договором, п.1.1. У відповідності до п. 1.2 договору, під товаром розуміється кукурудза українського походження, урожаю 2016 року (надалі - Товар). Пунктом 1.3 Договору передбачено, що назва товару, кількість, якісні показнику, одиниця вимірювання, ціна, умови та місце поставки товару зазначаються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

Сторонами на виконання умов договору було укладено додатки до нього, а саме:

- Додаток №1 від 19 січня 2017 року, про постачання 1300 (одна тисяча триста) т 00 кг +/-10% кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року, з періодом поставки товару 10 календарних днів.

- Додаток №2 від 20 січня 2017 року, про постачання 415 (чотириста п'ятнадцять) т 000 кг +/-10% кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року, з періодом поставки товару 10 календарних днів.

- Додаток №3 від 20 січня 2017 року, були визначені суттєві умови договору, а саме: - про перехід права власності, а саме право власності на товар, вказаний у п. 1.2 Договору переходить від Постачальника до Покупця в момент підписання сторонами Актів приймання-передачі (№ 2 від 20.01.2017 р., № 6 від 20.01.2017 р., № 4 від 20.01.2017 р., № 5 від 20.01.2017 р.). Покупець сплачує вартість товару постачальнику до 01.05.2017 року;

- Додаток №4 від 20 січня 2017 року, про постачання 64 (шістдесят чотири) т 00 кг +/-10% кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року, з періодом поставки товару 10 календарних днів.

Відповідно вказаних додатків відповідач взяв на себе зобов'язання поставити позивачу 1779 (тисяча сімсот сімдесят дев'ять) т 00 кг. +/- 10% Товару, в строк 10 календарних днів з моменту підписання додатків. Відповідач здійснив часткову поставку в кількості 1715 т 000 кг. +/- 10% товару, що підтверджується актом приймання-передачі за № 2 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 500 т на суму 1 700 000, 00 грн.; № 4 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 500 (п'ятсот) т на суму 1 700 000, 00 грн.; № 5 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 300 (триста) т на суму 1 020 000, 00 грн.; № 6 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 415 (чотириста п'ятнадцять) т на суму 1 411 000, 00 гривень.

Представник позивача зазначив, що відповідачем було недопоставлено 64 т 000 кг +/-10%, згідно підписаного Додатку №4 від 20 січня 2017 року. У відповідності до Додатку №4 відповідач зобовязався у продовж 10 календарних днів, до 30 січня 2017 року включно, але по теперішній час, час розгляду справи, не отримано вказану кількість Товару, що є грубим порушенням умов укладеного Договору та додатків до нього.

Крім того позивач зазначив, що ТОВ «ОСОБА_2 ГРУП» має зобов'язання у виконанні договору комісії №25 від 19 січня 2017 року, за яким відповідно комісіонер ТОВ «Соліс Груп» () мав укладений в інтересах комітента договір купівлі-продажу з компанією нерезидентом на накопичення та перевалку кукурудзи в м. Миколаєві на терміналі ТОВ «Українська Стивідорна Компанія» в період з 23.01.2017р. - 01.02.2017р. Тобто, не тільки порушуються права та охоронювані інтереси позивача, але і його зобов'язання у наступних господарських угодах.

Неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №18/01-17-П від 18 січня 2017 року в частині передачі 64 т 000 кг +/-10% (кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року) і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання. Зобов'язана сторона має право виконати зобов'язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов'язання. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов'язання, на вимогу зобов'язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов'язання повністю або його частини.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Окремим видом зобов'язання є договір поставки, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Таким чином, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін встановив, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 18/01-17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього, у частині поставки Товару у розмірі 64 т 000 кг +/-10% (кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року), оскільки за умовами додатків до договору сторони узгодили загальну кількість товару 1779 т 00 кг. +/- 10%, в строк 10 календарних днів з моменту підписання додатків, а відповідачем в свою чергу було здійснено часткову поставку в кількості 1715 т 000 кг. +/- 10% товару, що підтверджується актом приймання-передачі за № 2 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 500 т на суму 1 700 000, 00 грн.; № 4 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 500 (п'ятсот) т на суму 1 700 000, 00 грн.; № 5 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 300 (триста) т на суму 1 020 000, 00 грн.; № 6 від 20.01.2017 р., товар кукурудза, українського походження, урожаю 2016 р. 415 (чотириста п'ятнадцять) т на суму 1 411 000, 00 гривень.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач в порядку ст.78 ГПК України позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням вищенаведеного, заявлені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СТОУН АЛЬЯНС» (65011, м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 32, , юридична адреса: 62405 Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул.. Шкільна, буд..7) виконати умови Договору № 18/01-17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього, у частині поставки Товару у розмірі 64 (шістдесят чотири) т 000 кг +/-10% (кукурудзи, українського походження, урожаю 2016 року) на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» (65011, м. Одеса, провулок Онілової, буд. 17, Код ) у кількості та на умовах вказаних у Договорі № 18/01 -17-П від 18 січня 2017 року та Додатків до нього.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СТОУН АЛЬЯНС» (65011, м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 32, , юридична адреса: 62405 Харківська область, Харківський район, селище Кутузівка, вул.. Шкільна, буд..7) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ГРУП» (65011, м. Одеса, провулок Онілової, буд. 17, Код ) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повне рішення складено 06 квітня 2017 р.

Суддя Г.І. Гуляк