ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2017 р. Справа № 924/87/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", м. Хмельницький

до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів

про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2293057,32 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 09.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №03/03-17 від 03.03.2017р.; ОСОБА_3 - за довіреністю №04/03-17 від 03.03.2017р.

У судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення (вступна та резолютивна частини) проголошується 12.04.2017р., оскільки у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за надані у жовтні-грудні 2016р. послуги з розподілу природного газу в розмірі 2293057,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу, до якого він приєднався за заявою №09420E47CWHT016 від 01.01.2016р., в частині розрахунків за поставлений газ, а також на положення ст. ст. 526, 549, 611, 612 ЦК України, ст. ст. 193, 231 ГК України.

У поясненнях від 27.03.2017р., посилаючись на п. 6.4 договору, зазначив, що відповідач зобов'язаний до десятого числа місяця, наступного за звітним, провести остаточний розрахунок за послуги з розподілу, що були надані у звітному місяці. При цьому відповідач не позбавлений можливості самостійно здійснювати розрахунки з позивачем, в тому числі й з інших рахунків, відмінних від рахунку із спеціальним режимом використання. Алгоритм розподілу коштів, на який посилається відповідач, лише визначає механізм розподілу коштів, згідно з яким відповідач як теплопостачальне підприємство отримує кошти від споживачів теплової енергії на рахунки зі спеціальним режимом використання, з яких здійснюється безспірне списання коштів, в тому числі на користь ПАТ "Хмельницькгаз", у відсотковому значенні від всіх коштів, що надходять від споживачів як плата за теплову енергію в рахунок оплати вартості газу, спожитого в поточному періоді.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача подав відзив на позов, у якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що кошти розподілялися уповноваженим банком відповідно до реєстру нормативів перерахування коштів. Оплата проводилася у відповідності до вимог вказаних документів, ніяких порушень (постанов НКРЕКП від 29.09.2016 р. №-1763, від 27.10.2016 р. №-1892, від 01.12.2016 р. №-2066) КП "Тепловик" не допущено. Також зазначив, що позивач з письмовою претензією до КП "Тепловик" не звертався і спір шляхом досудового врегулювання не вирішувався, чим порушено п. 11.1 вищезазначеного двохсторонього договору. Станом на 01.01.2017р. Комунальному підприємству по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради Державою не відшкодовано різницю в тарифах у сумі 11407,8 тис. грн. та вартість наданих послуг по пільгах та субсидіях у сумі 8280,9 тис. грн. Станом на 01.01.2017р. збитковість підприємства становить 12312,0 тис. грн.

Окрім того, посилався на неправомірне врахування позивачем коштів за місяць січень 2017 року, в той час як вони були перераховані у грудні 2016 року.

Представники відповідача у судовому засіданні наполягали на відмові у позові.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.01.2016р. за заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №09420E47CWHT016, між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (оператор ГРМ) та Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" (споживач) укладено типовий договір розподілу природного газу (далі - договір), відповідно до п. 2.1 якого оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що цей типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу ГРС (п. 1.2 договору).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору).

За умовами п. 2.3 договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та кодексом газорозподільних систем.

У розділі VI договору сторони погодили порядок розрахунків. Зокрема, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.2 договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 договору).

Згідно з п. 6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу через банківську платіжну систему, онлайн-переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу оператора ГРМ та в інший не заборонений зконодавством спосіб.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення (п. 6.5 договору).

У пункті 6.6 договору зазначено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 7.1 договору передбачені обов'язки оператора ГРМ, зокрема: розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу та поточну редакцію тексту цього договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього договору в установленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності (пп. 1 п. 7.1 договору); за письмовою вимогою споживача безкоштовно надати йому завірену письмову форму цього договору протягом десяти днів з дня надання оператору ГРМ такої вимоги (пп. 6. п. 7.1 договору).

При цьому оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим договором (пп. 1 п. 7.2 договору).

Згідно з пп. 1, пп. 3 п. 7.3 договору споживач має право на отримання цілодобового доступу до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його обєкта та передачу належних споживачу обємів (обсягів) природного газу з належним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання ним вимог цього договору; вимагати від оператора ГРМ письмову форму цього договору, завірену печаткою оператора ГРМ.

За умовами пп. 1 п. 7.4 договору споживач зобов'язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 договору).

Цей договір укладається на невизначений строк (п. 12.1 договору).

Відповідно до підписаних, скріплених відтисками печаток актів прийому-передачі природного газу позивач на протязі жовтня 2016р. - грудня 2016р. передав відповідачу газ, а саме: від 01.11.2016р. в кількості 946140 м. куб. за жовтень 2016р., від 01.12.2016р. в кількості 1335266 м. куб. за листопад 2016р., від 01.01.2017р. в кількості 1566708 м. куб. за грудень 2016р.

Сторонами складено, підписано, скріплено відтисками печаток акти наданих послуг з розподілу природного газу, в яких зазначено про розподіл оператором ГРМ природного газу та прийняття його споживачем із зазначенням обємів, вартості послуг, а саме: 946140 м.куб. газу в жовтні 2016р., сума послуг з розподілу газу склала 698251,32 грн. (акт №ХМ000020763 від 31.10.2016р.); 1335266 м. куб. природного газу, сума послуг - 985426,31 грн. у листопаді 2016р. (акт №ХМ000023167 від 30.11.2016р.); 1566708 м.куб. природного газу на суму 1156230,50 грн. у грудні 2016р. (акт №ХМ000025777 від 31.12.2016р.).

Відповідачем було здійснено часткову оплату послуг по розподілу природного газу, про що свідчать банківські виписки та платіжні доручення за період з 03.10.2016р. по 29.12.2016р.

Після здійснених проплат, борг відповідача за послуги з розподілу природного газу за період жовтень - грудень 2016 року склав 2293057,32 грн.

У листі №139 від 09.03.2017р. Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" повідомило Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" про те, що станом на 31.12.2016р. наявна заборгованість, яку відповідач просить реструктуризувати, а саме - 2293553,73 грн. за надані у жовтні - грудні 2016р. послуги з розподілу природного газу, у відповідь на який позивач листом №Нт-ЛВ-1337-0317 від 24.03.2017р. відмовив у реструктуризації та наполягав на оплаті наявної заборгованості.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобовязується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобовязується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №2498 від 30.09.2015р. (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1384/27829) затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір).

Як убачається з матеріалів справи, на основі вищезазначеного Типового договору між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (оператор ГРМ) та КП по експлуатації теплового господарства "Тепловик" (споживач) за заявою останнього було укладено договір на розподіл природного газу №09420E47CWHT016 від 01.01.2016р. У договорі зазначено, що останній є публічним договором та договором приєднання.

Пунктом 5 гл. 3р. І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. №2494 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за №1379/27824), визначено, що взаємовідносини, повязані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, обєкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобовязані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх обєкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 2.1 договору розподілу природного газу, укладеного на підставі заяви відповідача від 01.01.2016р. №09420E47CWHT016, оператор ГРМ (позивач) зобов'язується надати споживачу (відповідачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

На підставі договору розподілу природного газу, укладеного між сторонами, позивач за жовтень - грудень 2016 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими відтисками печаток сторін актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 2839908,13 грн.

Натомість, відповідач, в порушення умов п. 6.4 договору, не провів в повному обсязі розрахунки за газ за вказаний вище період, про що свідчать банківські виписки та платіжні доручення. Тобто, відповідач, являється боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання і у нього наявний борг, що підлягає стягненню.

Порядок проведення розрахунків, на який посилається відповідач, лише визначає механізм розподілу коштів, згідно з яким відповідач, як теплопостачальне підприємство, отримує кошти від споживачів на рахунки зі спеціальним режимом використання, з яких здійснюється безспірне списання коштів, в тому числі на користь позивача, у відсотковому значенні від всіх коштів, що надходять від споживачів як плата за теплову енергію в рахунок оплати вартості газу, спожитого в поточному періоді. У свою чергу, відповідач за умовами договору зобов'язався проводити остаточні розрахунки до 10 числа місяця, наступного за звітним і остаточний розрахунок не ставився в залежність від надходження коштів на спеціальний рахунок. При цьому, в договорі обумовлювалось, що відповідач не позбавлений можливості здійснювати оплату й з інших рахунків, відмінних від рахунку із спеціальним режимом використання.

Отже, доводи відповідача про те, що оплата проводилася у відповідності до вимог постанов НКРЕКП від 29.09.2016 р. №-1763, від 27.10.2016 р. №-1892, від 01.12.2016 р. №-2066 не спростовують наявність заборгованості. Окрім того, сам відповідач у листі №139 від 09.03.2017р. визнав наявний борг, просивши позивача реструктуризувати його.

Посилання відповідача на не відшкодування державою різниці в тарифах, вартість наданих послуг по пільгах та субсидіях, збитковість підприємства не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, ст. 625 ЦК України та п. 1.10 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання судом не приймаються доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Посилання відповідача на неправомірне врахування позивачем коштів за місяць січень 2017 року, в той час як вони були перераховані у грудні 2016 року, також не може бути прийнято до уваги з огляду на п. 6.4 договору, в якому міститься умова про зарахування плати саме в тому місяці, в якому надійшли кошти, а можливість зарахування коштів в порядку чергововсті, що передбачається п. 6.5 договору, є правом позивача, а не обов'язком.

Доводи відповідача на порушенням умов договору щодо досудового врегулювання спору не приймаються до уваги, оскільки обмеження заявника у праві на судовий захист за відсутності доказів попереднього його звернення до відповідача з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року №15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Підсумовуючи викладене вище, оскільки доводи відповідача не спростовують наявність боргу за послуги з розподілу природного газу, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, в зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", м. Хмельницький до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 2293057,32 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (Хмельницька обл., м. Старокстянтинів, вул. Ессенська, 2, блок 4, код 14151464) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (м. Хмельницький, пр. Миру, буд. 41, код 05395,32 грн. (два мільйони двісті дев'яносто три тисячі п'ятдесят сім гривень 32коп.) заборгованості за послуги з розподілу природного газу, 34395,86 грн. (тридцять чотири тисячі триста дев'яносто п'ять гривень 86коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 12 квітня 2017 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу, 3 - відповідачу.