ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 квітня 2017 р. Справа № 903/1004/16

за позовом Державного комунального підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк

до відповідача: Житлово-комунального підприємства №3, м. Луцьк

про стягнення 731 710 грн. 94 коп.

Головуюча суддя Кравчук А.М.

Судді Бондарєв С.В.

ОСОБА_1

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №29/08 від 03.01.2017 року, ОСОБА_3, довіреність №27/08 від 03.01.2017 року

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №560/2-2 від 25.08.2016 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Суть спору: позивач ДКП „Луцьктепло просить стягнути з відповідача ЖКП №3 731 710 грн. 94 коп. заборгованості за надані послуги та судові витрати по справі.

Позовна заява обгрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору на надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків №70 від 01.09.2010 року зобовязань по оплаті наданих послуг.

У судових засіданнях 01.02.2017 року, 15.02.2017 року, 22.02.2017 року, 01.03.2017 року оголошувалась перерва у зв'язку з поданням сторонами додаткових доказів.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року клопотання ЖКП №3 про забезпечення колегіального розгляду справи задоволено, розгляд даної справи призначено в колегіальному складі суду.

Ухвалою суду від 09.03.2017 року справу №903/1004/16 за позовом державного комунального підприємства "Луцьктепло" до житлово-комунального підприємства №3 про стягнення 731 710 грн. 94 коп. прийнято до розгляду в колегіальному складі суду.

Відповідач у відзивах №б/н від 04.01.2017 року, №б/н від 23.02.2017 року, № б/н від 01.03.2017 року, клопотанні №1194/08 від 23.01.2017 року та представник у судових засіданнях позовні вимоги заперечує через невірне трактування позивачем умов договору №70 від 01.09.2010 року. В основу позову позивач покладає те, що розрахунки за надані послуги мали здійснюватись в сумі, що не перевищувала фактичну оплату послуг з обслуговування та поточного ремонту систем централізованого водопостачання в межах складової тарифу, затвердженого рішенням ВК Луцької міської ради, протягом наступного кварталу за звітним, із врахуванням фактичної оплати споживачами та фактичного відшкодування пільг та субсидій. Проте, таке тлумачення є надуманим, та таким, що не відповідає дійсним умовам договірних відносин, які мали місце між сторонами. Розрахунок за умовами договору здійснюється, як це передбачено п. 4.1, в межах сплачених мешканцями коштів. Зазначений позивачем п. 2.11 відсутній у даних правовідносинах. Всупереч умовам договору. позивачем надавалися акти з нарахуваннями 100% складової тарифу з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків в сумах, що явно перевищували розмір фактично оплачених споживачами послуг. Крім того, такі акти не містять обов'язкових реквізитів для надання їм юридичної сили. ЖКП №3 оплачував надані йому послуги у розмірі фактичної оплати споживачами відповідних послуг. Тобто, саме ту долю технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання в тарифі на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо, яка розраховувалася із платежів, сплачених населенням, а тому ЖКП №3 виконало своє грошове зобов'язання перед позивачем належним чином. Зазначає, що позивач не надав жодних доказів належного надання послуг за спірним договором. Перевіркою ДФІ України у Волинській області встановлено завищення на кожну звітну дату кредиторської заборгованості ЖКП №3 перед позивачем; відсутність первинних документів підтвердження факту надання послуг ДКП "Луцьктепло"; віднесення без належних підстав фактичної частки боргу мешканців будинку у нарахування боргу підприємствам, які уклали з ним правочини, а отже, борг, який стягує позивач, є боргом мешканців, а не ЖКП №3. Просить застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин, оскільки правочин про розірвання Договору №70 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків від 01.09.2010 року набрав чинності 01.12.2013 року, в той час як позов подано до суду 23.12.2017 року, тобто, з спливом трьохрічного строку.

Позивач у заяві №186/08 від 11.01.2017 року, запереченнях №1333/08 від 01.03.2017 року на відзив та представники у судових засіданнях просять змінити підставу позову та стягнути на підставі правочину про розірвання договору про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання №70 731 710 грн. 94 коп.. В результаті звірки взаєморозрахунків встановлено станом на 31.10.2013 року остаточне сальдо по заборгованості відповідача в сумі 628 173 грн. 66 коп. за період з 01.01.2013 року по 31.10.2013 року. Однак ДКП "Луцьктепло" відзначило розбіжність в сумі 40 296 грн. 15 коп. та виставило остаточне сальдо в сумі 668 469 грн. 81 коп.. Підписаний двома сторонами акт звірки взаєморозрахунків свідчить про відсутність заперечень факту наявності заборгованості відповідача. Твердження відповідача щодо неналежності форми акту наданих послуг спростовується відсутністю за час дії договору жодних зауважень чи пропозицій відповідача щодо будь-яких змін форми акту. Заяву відповідача про застосування строку позовної давності заперечує. Зазначає, що на момент подання позову трьохрічний строк позовної давності не сплив, оскільки правочин про розірвання договору №70 набрав чинності з 01.12.2013 року, в той час як позов пред'явлено 28.11.2016 року.

Згідно заяви про зміну підстави позову №186/08 від 11.01.2017 року позивач просить стягнути заборгованість з відповідача в сумі 731 710 грн. 94 коп. на підставі правочину від 25.11.2013 року про розірвання договору №70 від 01.09.2010 року про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Проте, правочин від 25.11.2013 року про розірвання договору №70 від 01.09.2010 року про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання вже зазначений як підстава позову згідно позовної заяви ДКП "Луцьктепло" №5479/08 від 28.11.2016 року про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 731 710 грн. 94 коп..

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01.09.2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір №70 на надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків (надалі - Договір) (Т.1, а.с.9-12).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобовязання виникли з договору №70 від 01.09.2010 року.

Згідно п.п. 1.1, 2.1.6, 3.1.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.7, 4.8, 6.5 договору предметом є надання виконавцем послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання загального користування житлових будинків, перелік яких та вартість послуг наведені в додатку 1 до договору. Виконавець зобовязувався, зокрема, запровадити облік фактично наданих послуг по кожному будинку окремо. Замовник зобов'язується, зокрема, оплачувати надані виконавцем послуги на підставі актів наданих послуг (додаток 3) та в межах затвердженої складової тарифу і в порядку, передбаченому цим договором. Розрахунок за надані послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання проводиться замовником в сумі, що не перевищує фактичну оплату споживачами послуг з обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання житлових будинків (в межах складової тарифу, затвердженої рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради). Розрахунковий період по цьому договору календарний місяць. Замовник сплачує послуги та роботи в сумі, що не перевищує фактичної оплати споживачами цих послуг, у безготівковій формі через ТОВ Місцевий обчислювальний центр щомісячно в розмірі, що складає долю (відсоток) технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання в тарифі на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо згідно з додатком 4. Доля (відсоток) розраховується із платежів, сплачених населенням. Щомісячно, на підставі розрахунків (по кожному будинку окремо), наданих ТОВ "Місцевий обчислювальний центр, враховуючи фактичне відшкодування замовнику пільг і субсидій, протягом наступного місяця замовник проводить розрахунки в межах фактично отриманих пільг і субсидій за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання. Щоквартально, враховуючи фактичну сплату споживачів та фактичне відшкодування пільг і субсидій (по кожному будинку окремо), на підставі актів узгодження розрахунків за надані послуги, сторони протягом наступного кварталу проводять розрахунки в межах, визначених п. 4.1. У разі необхідності зміни вартості послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання житлових будинків пропозиції виконавця щодо зміни вартості послуг чи робіт розглядаються замовником протягом десяти робочих днів та подаються зі своїми зауваженнями на розгляд виконавчого комітету Луцької міської ради для затвердження нового тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Виконавець оплачує замовнику через ТОВ "Місцевий обчислювальний центр" витрати у розмірі 2,7% за виконання умов договору, укладеного між Житлово-комунальним підприємством №3 та ТОВ "Місцевий обчислювальний центр в межах коштів, сплачених споживачами за послуги з технічного обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що отримує виконавець. Оплата витрат проводиться виконавцем відповідно до підготовленого замовником акту виконаних робіт. Договір набуває чинності з моменту його підписання і може бути розірваний у разі прийняття відповідного рішення виконавчим комітетом Луцької міської ради.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору надавав споживачам послуги згідно актів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП №3, відповідно до договору №70 від 01.09.2010 року за період з вересня 2010 року по листопад 2013 року на загальну суму 1 694 000 грн. 35 коп. (Т.1, а.с.26-206). Кошти в повному обсязі не надходили. Заборгованість до передачі функцій ЖКП №3 становить 731 710 грн. 94 коп., що підтверджується актом ревізії фінансово-господарської діяльності ДКП "Луцьктепло" за період з 01.02.2014 року по 31.04.2016 року від 03.08.2016 року №060-28/010 та даними бухгалтерського обліку позивача.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з пунктом 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Визначальною ознакою договору є мета його укладення. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

ДКП "Луцьктепло" умови договору щодо обліку фактично наданих послуг шляхом складання актів наданих послуг згідно форми, затвердженої договором (додаток №3 до договору) не виконував, щоквартальні акти узгодження розрахунків не складав. Оплата послуг передбачена саме на підставі актів по формі додатку №3 до договору.

Судом також встановлено, що ні позивачем, ні відповідачем не надано суду доказів фактичних оплат споживачами саме послуг, які, як стверджує позивач, надавало ДКП Луцьктепло (за мінусом послуг МОЦ та послуг ЖКП №3) по кожному акту за 2010 2013 роки про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП №3, відповідно до договору №70 від 01.09.2010 року (по кожному будинку окремо); доказів існування заборгованості у споживачів за надані ДКП Луцьктепло по вищезазначених актах; деталізованого розрахунку заборгованості з врахуванням фактичних оплат споживачів (за мінусом послуг МОЦ та послуг ЖКП №3). Також сторонами не подано доказів фактичного відшкодування пільг і субсидій по вищезазначених актах.

25.11.2013 року між сторонами підписано та скріплено печатками правочин про розірвання Договору №70 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків від 01.09.2010 року (Т.1, а.с.19).

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 правочину сторони дійшли згоди розірвати договір №70 про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків від 01.09.2010 року. З моменту набрання чинності цим правочином зобов'язання сторін, що винили з договору, припиняються і сторони не вважають себе пов'язаними будь-якими правами та обов'язками, що виникли за договором, за винятком проведення замовником розрахунків за роботи/послуги, які виконані/надані виконавцем в період дії договору. Протягом 10 календарних днів з моменту укладення правочину сторони проводять звірку взаємних розрахунків. Замовник зобов'язаний повністю розрахуватися з виконавцем за виконані роботи та надані послуги за договором протягом одного місяця з моменту набрання чинності правочину. Правочин вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і набирає чинності з 01.12.2013 року.

Оплата послуг замовником передбачена і договором №70. Правочином про його розірвання не змінено порядок оплати, зокрема, щодо коштів споживачів, відшкодування пільг та субсидій.

Підписаний сторонами акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2013 року -31.10.2013 року (том 2, а.с. 19) не є належним доказом у справі, оскільки він не є первинним документом на підтвердження заборгованості відповідача. Крім того, суми дебету та кредиту підприємств різняться між собою, що також вказує на не узгодженість між сторонами.

Враховуючи неподання належних та допустимих доказів суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ДКП Луцьктепло. Самостійно здійснити такий розрахунок за наявними матеріалами справи суд не може, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів надання послуг, не відомо розмір фактичних оплат споживачами(мешканцями будинків) послуг, відшкодування пільг і субсидій, послуги(долю, відсоток) МОЦ та ЖКП №3) по кожному спірному періоду окремо. Розщеплення коштів, які сплачували мешканці будинків (споживачі) здійснював виключно ТзОВ Місцевий обчислювальний центр (враховуючи їх фактичну оплату, відшкодування пільг і субсидій, послуги(долю, відсоток) МОЦ та ЖКП №3)), який такої інформації не надав.

Крім того ст.36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно ст.9 ЗУ Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999р. підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Позивач оригіналів актів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП №3 відповідно до договору №70 від 01.09.2010 року суду не надав, тому суд не має можливості надати належної правової оцінки вищенаведеним актам. Частина наданих суду копій знята з копій, а не з оригіналів.

Крім того, надані позивачем копії актів відшкодування фактичних витрат на надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, актів технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП №3 не є належними доказами надання послуг, оскільки, згідно п. 3.1.2 договору замовник зобов'язаний оплачувати надані виконавцем послуги на підставі актів наданих послуг (додаток №3 до договору) та в межах затвердженої складової тарифу. Поданими позивачем актами затверджена складова тарифу, акти наданих послуг (додаток № 3 до договору) позивач не подав.

В наданому позивачем акті Державної фінансової інспекції у Волинській області від 03.08.2016 року №060-28/010 ревізії фінансово-господарської діяльності ДКП "Луцьктепло" за період з 01.02.2014 року по 31.04.2016 року (Т1, а.с.20-22) встановлено кредиторську заборгованість відповідача в сумі 731 710 грн. 94 коп., на підставі даних бухгалтерського обліку ДКП Луцьктепло (оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 Розрахунки з вітчизняними постачальниками; оборотно-сальдова відомість по рахунку 3771 Розрахунки з іншими дебіторами; бухгалтерська довідка), проте даними доказами не стверджується неналежне виконання ЖКП №3 умов договору, тобто дані документи не впливають на спірні договірні відносини, не можуть їх змінювати.

Крім цього, згідно ст. 15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993р. законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що акт ревізії фінансово-господарської діяльності ДКП Луцьктепло за період з 01.02.2014 року по 31.04.2016 року №060-28/010 є підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами та не звільняє позивача від доказування заявлених позовних вимог, оскільки не є належним доказом надання послуг та порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Акт ревізії №060-28/010 від 03.08.2016 року не є первинним документом відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" та не є доведеним фактом в розумінні Господарського процесуального кодексу України для стягнення з відповідача 731 710 грн. 94 коп..

Також суд зазначає, що вимоги ДКП Луцьктепло про сплату заборгованості №7211/08 від 27.12.2013 року на суму 816 310 грн. 15 коп., №3246/08 від 14.07.2016 року на суму 731 710 грн. 94 коп. (том 1, а.с. 24-25) не узгоджується з умовами розділу 4 договору, а саме відповідач (замовник) оплачує послуги та роботи в сумі, що не перевищує фактичної оплати споживачами цих послуг, відшкодування пільг і субсидій, послуги(долю, відсоток) МОЦ та ЖКП №3.

Позивач тлумачить п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору, що саме розмір фактичної оплати споживачів за послуги не змінює фактичної вартості наданих послуг, оскільки вона встановлюється актами наданих послуг з врахуванням ціни (складової тарифу) затвердженої виконавчим комітетом Луцької міської ради. Проте, рішенням господарського суду Волинської області від 27.02.2014 року, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року у справі №903/51/14 за позовом державного комунального підприємства Луцьктепло до житлово-комунального підприємства №2 відмовлено у тлумаченні змісту правочину, саме в такій редакції позивача.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У звязку з ненаданням суду доказів: надання послуг та вартості виконаних робіт, фактичних оплат споживачами саме послуг, які надавало ДКП Луцьктепло (за мінусом послуг МОЦ та послуг ЖКП № 3) по кожному акту за 2010 року 2013 року про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП №3 відповідно до договору №70 від 01.09.2010 року (по кожному будинку окремо); існування заборгованості у споживачів за надані ДКП Луцьктепло по вищезазначених актах; деталізованого розрахунку заборгованості з врахуванням фактичних оплат споживачів (за мінусом послуг МОЦ та послуг ЖКП №3); фактичного відшкодування пільг і субсидій по вищезазначених актах, самостійно здійснити розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем за умовами договору № 70 від 01.09.2010 року та наявними матеріалами справи доказами не вбачається можливим, оскільки не відомо суми наданих послуг, розмір фактичних оплат споживачами (мешканцями будинків) послуг, відшкодування пільг і субсидій, послуги(долю, відсоток) МОЦ та ЖКП №3) по кожному спірному періоду окремо.

Таким чином, з огляду на відсутність будь-якої доказової бази на підтвердження протилежного, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність задоволення позовних вимог ДКП Луцьктепло щодо стягнення заборгованості за надані послуги у сумі 731 710 грн. 94 коп., так як дана сума коштів не підтверджена позивачем належним чином.

Згідно ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Враховуючи, що позивач витребуваних судом оригіналів актів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, що обслуговуються ЖКП № 3 відповідно до Договору № 70 від 01.09.2010 року за період з 2010 року по 2013 року не надав, у звязку із їх знищенням згідно актів Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 23.10.2014 року, тому суд позбавлений можливості самостійно надати належну правову оцінку вищенаведеним актам.

Акти про відшкодування фактичних витрат (форма, затверджена п. 3.1.2 договору) позивачем не подані. Згідно пояснень відповідача такі акти відсутні, позивачем не складалися і сторонами не підписувались. Даний факт позивачем не спростований.

Надані позивачем звіти про рух матеріалів, звіти на витрату основних матеріалів, акти-претензії про неналежне надання послуг, акти готовності до опалювального періоду (том 3, а.с. 1- 261, том 4, а.с. 1- 252, том 5, а.с. 1-250)не є належними та допустимими доказами у даній справі та не можуть бути підставою для задоволення позову.

Враховуючи викладені обставини, наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог Державного комунального підприємства Луцьктепло до Житлово-комунального підприємства №3 про стягнення 731 710 грн. 94 коп. слід відмовити.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Так, відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів № 10 від 29.05.2013 р. , за змістом ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Враховуючи, що в позові ДКП Луцьктепло відмовлено з підстав його необґрунтованості, тому правила про позовну давність не застосовується, а тому заява від 23.02.2017 року про застосування наслідків спливу позовної давності до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст. 43 ГПК України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , 1212 ЦК України -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Державного комунального підприємства Луцьктепло до Житлово-комунального підприємства №3 про стягнення 731 710 грн. 94 коп. відмовити.

Повний текст рішення

складений 07.04.2017 року

Головуюча суддя А. М. Кравчук

Судді С.В. Бондарєв

ОСОБА_1