КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа№ 911/3291/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Склярова О.Ю. - представник за дов. 326 від 01.03.2017 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Адітум Маркет"

на рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року

у справі №911/3291/16 (судя: Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд"

до Приватного підприємства "Адітум Маркет"

про розірвання договору та стягнення 418 070,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства "Адітум Маркет" (далі - відповідач) про розірвання договору поставки № 272 від 27.06.2016 року укладеного між сторонами та стягнення з відповідача 418 070,35 грн заборгованості, з яких: 300 000,00 грн - основного боргу, 100 382,68 грн - штрафу 20% та 17 687,67 грн - пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не були виконані обов'язки за договором поставки товару № 272 та не поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд" решту товару на суму 300000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року у справі №911/3291/16 позов задоволено повністю. Розірвано договір поставки № 272 від 27.06.2016 року укладений між Приватним підприємством "Адітум маркет" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд". Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Адітум Маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд" - 300000,00 грн боргу, 100 382,68 грн штрафу, 17687,67 грн пені, 7 649,06 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року у справі №911/3291/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Київської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, скаржник вказав, що він поставив на виконання умов договору бензин автомобільний «92 UA Стандарт» А-95 Євро4-Е5 на загальну суму 501913,44 грн, що підтверджується видатковою накладною №839 від 07.07.2016 року.

Також, скаржник зазначив, що він не має можливості самостійно виконати умови договору у зв'язку з тим, що позивач не забирає поставлений товар.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 15.02.2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адітум Маркет" було прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 21.03.2017 року розгляд справи було відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 06.04.2017 року представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду - скасувати.

Представник позивача у судове засідання 06.04.2017 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 21.03.2017 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, позивач не скористався належними йому процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 06.04.2017 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Приватного підприємства "Адітум Маркет" задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

27.06.2016 року між відповідачем (постачальник) та позивачем (покупець) було укладено договір поставки товару № 272 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати (поставити) в обумовлені строки (строк) покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього визначену грошову суму.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна товару кожного найменування зазначається у специфікації (додаток 1), що є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару покупцеві протягом 10 днів з моменту отримання оплати за товар, але не пізніше 20 днів від моменту оплати.

Згідно з п. 3.3. договору поставка здійснюється на умовах EXW (правила Інкотермс 2010) - склад постачальника.

Відповідно до п. 3.4. договору доставка, завантаження та розвантаження товару здійснюється автотранспортом покупця за кошти постачальника.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України )

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 Цивільного кодексу України ).

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно виставленого відповідачем рахунку № 281 від 27.06.2016 року позивач перерахував відповідачу суму 501913,44 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 314 від 07.07.2016 року, проте відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання щодо поставки товару, в зв'язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 300 000,00 грн.

Факт поставки продукції на склад підприємства підтверджується видатковою накладною № 839 від 07.07.2016 року на суму 501 913,44 грн (наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Як зазначено позивачем у своїй позовній заяві 07.07.2016 року відповідач здійснив поставку товару на адресу позивача лише на суму 201 913,44 грн.

Тобто, позивач, як того вимагає ст. 664 Цивільного кодексу України був проінформований про місцезнаходження товару і згідно умов п. 3. 4 договору забрав його частину своїм автотранспортом.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що матеріали справи не місять а позивачем не було надано в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України належних та допустимих доказів відсутності на складі відповідача решти товару чи відмову відповідача в його видачі (акта, тощо).

В серпні 2016 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вимогою про поставку решти оплаченого товару.

31.08.2016 року на адресу позивача була направлена телеграма, що підтверджується фіскальним чеком №3533 (а.с 30), згідно якої відповідач просив забрати остаток сплаченого товару який ТОВ «Буд-Гуд» залишив на складі підприємства.

Крім того, 16.09.2016 року відповідач направив на адресу позивача лист № 114, згідно якого відповідача було повідомлено, що остаток по товару який не забрало ТОВ «Буд-Гуд» складає 14,36782 тони (що є еквівалентом у грошовому відношенні - 300 000,00 грн) та зазначив, що до поставить сплачений товар.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що даний лист не підтверджує відсутність товару на складі підприємства, як це було встановлено судом першої інстанції.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач відповідно до умов договору повинен забрати товар самостійно та останнім не доведено відсутність частини товару на складі підприємства чи відмова відповідача від його видачі, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що у ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач повідомляв позивача про місцезнаходження товару, проте товар забраний не був.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року по даній справі підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського обставинам справи суду, в порядку п. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Приватного підприємства "Адітум Маркет" - підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при відмові в позові - на позивача.

Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, а при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Адітум Маркет" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.12.2016 року у справі №911/3291/16 скасувати, та прийняти нове рішення, яким -

В задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Гуд" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Б.Хмельницького, буд71, оф.7, ), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного підприємства "Адітум Маркет" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, 15а, ), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, 8421,06 грн (вісім тисяч чотириста двадцять одна гривня 06 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

5. Матеріали справи №911/3291/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун