КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа№ 910/3972/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: Мехреньгіна А.Б. за довіреністю;

від відповідача : Калусенко В.В. за довіреністю;

від третьої особи: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.02.2017

у справі № 910/3972/16 (суддя: Смирнова Ю.М.)

по розгляду скарги Міністерства оборони України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №910/3972/16

за позовом Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4

про зобов'язання повернути житлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі № 910/3972/16 у задоволенні заяви Міністерства оборони України про відновлення строку на подання скарги відмовлено. Скаргу Міністерства оборони України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі №910/3297/16 та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки ним безпідставно відхилені доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження дій органу ДВС.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Ткаченка Б.О., Чорногуза М.Г.) апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 10.04.2017.

10.04.2017 представники третьої особи та органу ДВС в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, не зважаючи на те, що були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином відповідно до вимог ст. 64, 86 Господарського процесуального кодексу України.

З метою додержання строків розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, встановлених ч. 2 ст.102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим, відповідно до ст. 75 ГПК України, здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників третьої особи і органу ДВС.

Представник позивачів у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2016 у справі №910/3972/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2016, позов задоволено повністю, зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повернути Міністерству оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління рівнозначне за площею, технічним станом та санітарними умовами житлове приміщення (квартиру) в новозбудованому будинку в місті Києві, а саме: 2-кімнатну квартиру, загальною площею 73,10 м2, жилою площею - 31,50 м2; а також присуджено до стягнення з Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на користь Міністерства оборони України 9649,20 грн. судового збору.

02.09.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази, які пред'явлені для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

10.02.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Міністерства оборони України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2016 (ВП №52797389) та визнати вказану постанову недійсною.

Також у скарзі було заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску звернення зі скаргою та відновлення строку на подання скарги.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання та у відновленні строку подання скарги місцевий господарський суд послався на те, що скаржник не довів існування поважних причини пропуску строку звернення зі скаргою.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується із вказаним висновком господарського суду першої інстанції, з огляду наступне.

Частиною 1 ст.115 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 121-2 ГПК України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

У пункті 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвалу про відмову у відновленні пропущеного строку може бути оскаржено.

Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Обґрунтовуючи причини пропуску подання скарги Міністерство оборони вказало на те, що стягувачем за наказом є Міністерство оборони України, яке є юридичною особою публічного права і здійснює представництво у судах через уповноважених представників.

Відповідно до положень законодавства України та Інструкції з організації представництва Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.12.2007 №686, представництво у судах у визначених справах покладено на Київське квартирно-експлуатаційне управління.

Наказом у даній справі було зобов'язано відповідача повернути приміщення Міністерству оборони України в особі Київського квартирно-експлуатаційного управління.

Оскільки представництво інтересів Міноборони у даній справі покладено на Київське квартирно-експлуатаційне управління, при поданні заяви про примусове виконання рішення до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України була зазначена адреса для листування "03186, м.Київ, а/с 37", проте органом ДВС оскаржувана постанова була направлена на адресу "03169, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6", та отримана Київським квартирно-експлуатаційним управлінням лише 01.02.2017, а скарга подана до Господарського суду міста Києва 07.02.2017 (згідно штемпелю на конверті). Отже, причини пропуску процесуального строку є поважними і зазначений строк підлягав відновленню.

Проте, суд першої інстанції, відмовляючи у відновленні строку подання скарги, фактично обмежив суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року.

У зв'язку із зазначеним вище, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі № 910/3972/16 прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, з направленням справи до Господарського суду міста Києва для розгляду скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

2.Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 року у справі № 910/3972/16.

3. Матеріали справи № 910/3972/16 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду скарги Міністерства оборони України на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

М.Г. Чорногуз