ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 справа № 905/3531/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 не з'явився, не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Донецьксталь" металургійний завод", м. Покровськ Донецької області,
на рішення Господарського суду Донецької області
від24.01.2017 (повне рішення складено 30.01.2017)
у справі№ 905/3531/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс", м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства "Донецьксталь"-металургійний завод", м. Покровськ Донецької області,
простягнення 150 118, 56 грн.

в судовому засіданні 29.03.2017

оголошено перерву до 05.04.2017 о 09:45

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.03.2016 у справі № 905/3531/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м. Київ (далі ТОВ ТЕК Енерготранс) задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод, м. Покровськ Донецької області (далі ПрАТ ДМЗ) 34 150, 32 грн. пені, 1 554, 23 грн. 3 % річних та 535, 57 грн. судового збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.05.2016 у цій справі рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016 скасовано в частині відмови у стягненні пені в розмірі 112 072, 73 грн. та 3% річних у розмірі 2 341, 28 грн.; в цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено; в іншій частині рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2016 зазначені судові рішення скасовані, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

При цьому, у вказаній постанові Вищого господарського суду України зазначено, що при новому розгляду господарському суду слід встановити, чи були всі передбачені п.п. 3.1.2.23, 4.6 договору № 31/10/2014/30212дс від 31.10.2014 документи направлені позивачем відповідачу, а у разі направлення всіх документів визначити, коли останні були отримані відповідачем, оскільки саме з цим моментом умови укладеного між сторонами договору повязують настання обовязку оплатити виставлені рахунки та початок прострочення виконання такого зобовязання, за що нараховані 3 % річних та пеня, які є предметом спору в даній справі.

При новому розгляді справи № 905/3531/15 рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Мальцев М. Ю.) від 24.01.2017 по справі № 905/3531/15 позовні вимоги ТОВ ТЕК Енерготранс задоволено, стягнуто з відповідача 146 223, 05 грн. пені, 3 895, 51 грн. 3 % річних та 2 251, 79 грн. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ПрАТ ДМЗ звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 24.01.2017 по справі № 905/3531/15, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального права, неповне зясування ним обставин, що мають значення для справи; апелянт просить оскаржуване рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог з огляду на їх недоведеність відмовити повністю.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 29.03.2017.

У судове засідання 29.03.2017 зявились представники сторін, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї; в судовому засіданні оголошено перерву до 05.04.2017.

У судове засідання 05.04.2017 представники сторін не зявились.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 31.10.2014 між ПрАТ ДМЗ (Замовник) та ТОВ ТЕК Енерготранс (Експедитор) укладено договір про надання послуг № 31/10/2014/30212дс (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Експедитор бере на себе обовязки щодо організації перевалки з залізничного та автомобільного транспорту на морські судна експортних, та вивозу з портів імпортних навалювальних вантажів Замовника, а Замовник зобовязується оплатити виконані Експедитором роботи та надані послуги в ДП "Бердянський МТП".

Згідно з пп. 3.1.2.23 Договору Експедитор протягом пяти робочих днів після відходу судна зобовязаний надіслати рекомендованим листом за адресою Замовника такі документи: оригінали рахунків Експедитора за виконання роботи з навантаження судна для проведення розрахунків, з наданням копій документів, які підтверджують понесені витрати, зазначені в рахунку (розрахунок зберігання, обовязково завірений печаткою експедитора або ПЕК порту); акти виконаних робіт та податкові накладні, оформлені відповідно до чинного законодавства України.

У п.п. 4.4., 4.6. Договору сторони передбачили, що оплата послуг Експедитора проводиться за виставленими Експедитором рахунками з додаванням підтверджуючих документів та актів виконаних робіт. Оплата рахунків Експедитору проводиться впродовж 14-ти банківських днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (за умови відсутності заперечень за розрахунками Експедитора) та актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.6.4 Договору в разі затримки платежів понад встановлені цим договором строки Замовник сплачує Експедитору суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежів, 3 % річних від простроченої суми, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожний прострочений день.

Строк дії Договору визначений сторонами в п. 6.1 Договору, де зазначено, що Договір набирає чинності з 01.11.2014 та діє до 31.12.2015. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору протягом одного місяця до закінчення терміну його дії він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, які передбачені Договором та додатковими угодами до нього.

Як встановлено господарським судом, вбачається з матеріалів справи, та сторонами не заперечується, протягом 2015 року ТОВ ТЕК Енерготранс надавало відповідачу передбачені Договором послуги, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками актами наданих послуг (а. с. 41-52, 54-56 т. 1).

Відповідачем надані послуги з перевезення вантажів були оплачені, що сторонами не заперечується.

Але з огляду на порушення відповідачем строків оплати виставлених рахунків позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ПрАТ ДМЗ 150 118, 56 грн., а саме: 146 223, 05 грн. пені та 3 895, 51 грн. 3% річних, що є предметом цього спору.

За умовами пп. 3.1.2.23 та п. 4.6. Договору позивач повинен був надіслати відповідачу рекомендованим листом відповідні рахунки на оплату, підтверджуючі документи та акти виконаних робіт.

В обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, на підтвердження направлення Замовнику відповідних рахунків на оплату, ТОВ ТЕК Енерготранс було надано оригінали накладних курєрських служб «ІнтерСітіПост» і «ГлобалПост» з відміткою відповідача про отримання документів, що були надіслані відповідно до цих курєрських накладних (а. с. 142-182 т. 1).

Відповідачем було надано копії інших накладних курєрської служби «ВіАйПіЕкспрес», які містять інші дати направлення позивачем та отримання відповідачем документів (а. с. 186-191 т. 1).

Наявність різних курєрських накладних, відповідно до яких було відправлено документи, позивач в судовому засіданні апеляційного суду обґрунтував неодноразовістю направлення таких рахунків відповідачу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ані накладні, надані позивачем, ані накладні, надані відповідачем, не є належним доказами виконання позивачем свого обовязку з передачі відповідачу всієї необхідної документації, як це передбачено умовами пп. 3.1.2.23 та п. 4.6. Договору, відповідно до яких оплата послуг Експедитора проводиться впродовж 14-ти банківських днів з моменту отримання 1) рахунку, 2) доданих підтверджуючих документів, 3) актів виконаних робіт.

Як вбачається з описів вкладення на курєрських накладних, наданих сторонами, позивачем було направлено відповідачу лише рахунки.

В судовому засіданні апеляційного суду ТОВ ТЕК Енерготранс не було надано обґрунтованих пояснень щодо зазначення у вказаних накладних лише рахунків.

Позивачем належними та допустимими доказами також не доведено, що він був позбавлений можливості вказати в описі вкладення інші документи, якщо такі були відправлені відповідно до наявних в матеріалах справи накладних.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що надані сторонами курєрські накладні свідчать про направлення позивачем лише рахунків на оплату.

В підписаних обома сторонами Актах наданих послуг зазначено відповідні дати складання таких Актів. Зазначені акти свідчать про виконання Позивачем відповідних робіт за Договором та про відсутність з боку відповідача претензій щодо обєму, якості та строків виконання робіт.

Позивач надав господарському суду першої інстанції письмові пояснення, в яких зазначив, що наявність підпису відповідача на вказаних актах свідчить про передання останньому всіх необхідних документів, оскільки за відсутності таких документів, ПрАТ ДМЗ, на думку позивача, відмовилось би від підписання актів (а. с. 123 т. 2).

Однак таке твердження позивача є припущенням, оскільки жодної інформації щодо передання Замовнику зазначених актів разом з підтверджуючими документами, як це передбачено пп. 3.1.2.23 та п. 4.6 Договору, вказані акти не містять.

Під час нового розгляду справи сторонами в обґрунтування своїх доводів та заперечень додаткових документів подано не було.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не виконав вказівок Вищого господарського суду та безпідставно не прийняв до уваги доводи відповідача щодо відсутності доказів отримання ним підтверджуючих документів.

Колегія суддів не може погодитись із посиланням суду, що докази, які б підтверджували ненадання позивачем зазначених документів, в матеріалах справи відсутні, оскільки обовязок доведення підстав, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, дати отримання відповідачем документів, передбачених пп. 3.1.2.23 та п. 4.6 Договору, покладається на позивача, що також кореспондується зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої кожна сторона належними та допустимим доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується виконання позивачем обовязку з передачі відповідачу всієї необхідної документації. А оскільки саме з цим моментом умови Договору повязують настання у відповідача обовязку оплатити виставлені рахунки, недоведення дати отримання відповідачем всіх передбачених пп. 3.1.2.23 та п. 4.6 Договору документів, унеможливлює встановлення початку періоду порушення останнім своїх зобовязань за Договором, та, відповідно, нарахування 3 % річних і пені.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд при новому розгляді справи зазначеного не врахував, внаслідок чого безпідставно встановив порушення відповідачем строків виконання своїх грошових зобов'язань за Договором.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом визнано встановленими обставини, які не підтверджуються матеріалами справи, і що зазначене призвело до помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Таким чином, апеляційна скарга ПрАТ ДМЗ підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Донецької області від 24.01.2017 по справі № 905/3531/15 підлягає скасуванню, позовні вимоги ТОВ ТЕК Енерготранс про стягнення з відповідача 150 118, 56 грн., а саме: 146 223, 05 грн. пені та 3 895, 51 грн. 3% річних підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» металургійний завод», м. Покровськ Донецької області, на рішення Господарського суду Донецької області від 24.01.2017 по справі № 905/3531/15 задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 24.01.2017 по справі № 905/3531/15 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс», м. Київ, про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» металургійний завод», м. Покровськ Донецької області, 146 223, 05 грн. пені та 3 895, 51 грн. 3 % річних відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиційна компанія «Енерготранс», м. Київ (), на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» металургійний завод», м. Покровськ Донецької області (), витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 476, 96 грн.

Господарському суду першої інстанції видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3