КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. Справа№ 910/23288/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Чорної Л.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Плітан А.О. - представник;

Від відповідача: Деревецький В.В. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2017

у справі № 910/23288/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування"

про стягнення 35 767,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА страхування" про стягнення 35 767,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/1391282 від 13.11.2012 щодо відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу позивача особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2017 по справі №910/23288/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та доповненням до апеляційної скарги, в яких просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2017 по справі № 910/23288/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів Майданевича А.Г. та Михальської Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.03.2017.

27.03.2017 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги ТОВ "Донбаська Продуктова Компанія", який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 № 09-53/1283/17, у зв'язку із перебування суддів Михальської Ю.Б. та Майданевича А.Г., які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/23288/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" у справі №910/23288/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Чорна Л.В. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" прийнято до провадження.

Представник позивача в судовому засіданні надав витяг з реєстру стосовно ТОВ "Донбаська Продуктова Компанія", який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 30.03.2017 представник позивача надав свої пояснення по суті спору, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

30.03.2017 представник відповідача у судовому засіданні надав свої пояснення по суті спору та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2013 в місті Донецк в Київському районі на перехресті вул. Стратонавтів та вул. Артемівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 з напівпричепом "Groenewegen", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 та транспортного засобу "ГАЗ-3302 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ТОВ "Донбаська Продуктова Компанія " та яким керував водій ОСОБА_5, що підтверджується копією протоколу огляду місця ДТП від 14.03.2013 року та Висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 20.08.2013 року №464.

Зі змісту протоколу огляду місця ДТП від 14.03.2013 вбачається, що водій транспортного засобу "Renault premium 400 Г" реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом "Groenewegen" реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 рухався по другорядній дорозі по вул.Стратонавтів та здійснив зіткнення з транспортним засобом "ГАЗ-3302 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі по вул.Артемівська.

Згідно із пунктом 16.11. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З наявного в матеріалах справи висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 20.08.2013 №464 з технічної точки зору водій вантажного "Renault premium 400 Г" реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом "Groenewegen", реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4, виконуючи вимоги п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події і його дії перебувають у причинному зв'язку з настанням даного дорожньо-транспортного випадку. З технічної точки зору водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_5, виконуючи вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху, не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді і його дії не перебували в причинному зв'язку з настанням даного дорожньо-транспортного випадку.

Відповідно до розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу, складеному приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА страхування", вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу "ГАЗ-3302 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_3, склала 32 384,55 грн.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що станом на дату ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля, з вини якого сталося ДТП застрахована відповідачем.

Відповідно до змісту поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ/1391282 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб встановлено у розмірі 50 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Проте стягнення з АТ "СК "АХА Страхування" заявлених позивачем збитків можливе лише за умови, що буде встановлено та належним чином доведено наявність в діях ОСОБА_4, як водія забезпеченого транспортного засобу, всіх елементів цивільного правопорушення, тобто вини в дорожньо-транспортній пригоді.

Висновок судової авто технічної експертизи №464 від 20.08.2013 та лист слідчого управління Головного управління МВС України в Донецькій області №4/9485 від 04.12.2013 не є документом, яким встановлено вину ОСОБА_4 в дорожньо-транспортній пригоді, що трапилася 14.03.2013.

Таким чином, оскільки цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_4 не доведена, то й у АТ "СК "АХА Страхування" не виник обов'язок сплатити позивачеві страхове відшкодування.

В суді першої інстанції, відповідачем було заявлено про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, у зв'язку з пропущенням позивачем трирічного строку позовної давності.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Згідно із статтею 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Загальний строк позовної давності для захисту порушеного права законом визначено у три роки та його перебіг починається в даному випадку від дня настання страхового випадку.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 у справі № 6-2471цс15.

Тобто, оскільки датою скоєння ДТП, є 14.03.2013, то починаючи із 15.03.2013 розпочинається перебіг строку позовної давності, який спливає відповідно 15.03.2016.

З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом до суду першої інстанції позивач звернувся 15.12.2016, тобто з порушенням строку позовної давності в 3 роки.

Частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності та доказів його відновлення він не подав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України у задоволенні позову слід відмовити.

Заперечення скаржника з цього приводу, які містяться в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи, а тому є необґрунтованими та недоведеними.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська Продуктова Компанія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2017 у справі № 910/23288/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/23288/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Л.В. Чорна

А.І. Тищенко