ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.03.2017 Справа № 907/636/16

Колегія суддів у складі головуючого судді Бобрик Г.Й., суддів Васьковського О. В., Ремецькі О. Ф.

розглянувши матеріали справи № 907/636/16

за позовом Берегівської місцевої прокуратури, м. Берегово в інтересах держави в особі Астейської сільської ради, с. Астей Берегівського району

до відповідача - 1 Берегівської районної державної адміністрації, м. Берегово

до відповідача - 2 публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів

про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 20.10.2005 року

За участю представників:

позивача - ОСОБА_1, сільський голова

відповідача - 1 - не з'явився

відповідача - 2 - не з'явився

ОСОБА_2 - прокурор відділу прокуратури Закарпатської області

Суть спору: Берегівська місцева прокуратура, м. Берегово звернулася до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Астейської сільської ради, с. Астей Берегівського району до Берегівської районної державної адміністрації, м. Берегово та до публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів, в якій просить суд визнати недійсним Договір оренди земельної ділянки від 20.10.2005 року, площею 1.00 га вартістю 1 983 800,00 грн., що розташована в с. Астей Берегівського району, вул. Дружби народів, 106, укладеного між Берегівською районною державною адміністрацією та відкритим акціонерним товариством "Концерн Галнафтогаз" у подальшому.

Представник позивача та прокурор позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Перед судовим засіданням прокурор подав заяву про зміну предмету позову, в порядку ст. 22 ГПК України, якою просить суд внести зміни до Договору оренди землі від 20.10.2005 року, укладеного між Берегівською районною державною адміністрацією та відкритим акціонерним товариством "Концерн Галнафтогаз" шляхом викладення п. 5 Договору у редакції "нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 1 983 800,00 грн." та п. 9 в редакції "орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 12% нормативно - грошової оцінки земельної ділянки - 283 056,00 грн."

Подана прокурором заява судом не прийнята, так як не узгоджується із ст. 54 ГПК України та не відповідає ч. 4 ст. 22 цього Кодексу, оскільки направлена на одночасну зміну предмета та підстав позову.

Відповідач - 1 (Берегівська районна державна адміністрація) явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. У наданих суду письмових поясненнях від 18.10.2016 року та від 29.11.2016 року повідомила, що заперечує проти позовних вимог Берегівської місцевої прокуратури, оскільки вважає, що Договір оренди землі від 20.10.2005 року укладений у повній відповідності до законодавства і Астейська сільська рада не мала законних підстав для внесення в односторонньому порядку змін до Договору оренди від 20.10.2005 року щодо розміру орендної плати, так як не є стороною даного Договору. Згідно з п. 12.3.4. Податкового кодексу України рішення місцевої ради про встановлення місцевих зборів (податку на майно (земельну ділянку) офіційно оприлюднюється до 15 липня року, що передує бюджетному року, в якому планується застосування встановлених місцевих податків і зборів або змін до нього, в іншому разі норми застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Просить розглядати дану справу без участі її представника.

Відповідач - 2 (ПАТ "Концерн Галнафтогаз") проти позову також заперечує, з підстав наведених у письмовому відзиві на позов від 17.11.2016 року. Зокрема, вказує на те, що 25.04.2005 року головою Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області прийнято розпорядження № 122 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки", яким ВАТ "Концерн Галнафтогаз" (нова назва ПАТ "Концерн Галнафтогаз") надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території Астейської сільської ради за межами населеного пункту біля автодороги Мукачево - Берегово - контрольно - пропускний пункт "Лужанка" для будівництва автозаправної станції, мийки автомобілів та автогазозаправного пункту.

Розпорядженням Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 09.09.2005 року № 296 "Про зміну цільового призначення земельної ділянки" затверджено проект відведення земельної ділянки і зміну цільового призначення земельної ділянки" площею 1. 00 га ВАТ "Концерн Галнафтогаз", розміщеної на землях комунальної власності Астейської сільської ради Берегівського району, за межами населеного пункту с. Астей, біля автодороги Мукачево - Берегово - контрольно - пропускний пункт "Лужанка" праворуч за селом, на якій передбачається розмістити автозаправну станцію, мийку автомобілів та автогазозаправний пункт.

На виконання п. 2 розпорядження голови Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 09.09.2005 року № 296 між Берегівською районною державною адміністрацією та ВАТ "Концерн Галнафтогаз" 20.10.2005 року було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано у Регіональному центрі державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.10.2006 року № 150.

Стверджує, що позивачем не надано доказів на підтвердження незаконності чи скасування розпорядження голови Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 09.09.2005 року № 296, яке було підставою укладення Договору оренди землі.

В позовній заяві прокурор зазначає, що із - за бездіяльності посадових осіб Берегівської районної державної адміністрації, які в порушення Закону України "Про оцінку земель" не провели нормативно - грошову оцінку земельної ділянки перед передачею її в оренду ВАТ "Концерн Галнафтогаз"; місцевий бюджет с. Астей втрачає щорічно біля 199 000,00 грн. надходжень, що слугувало підставою для звернення прокуратури з позовом до суду та є підставою для визнання Договору оренди недійсним. Однак, такі твердження прокуратури є безпідставними, оскільки як вбачається згідно з пунктом 5 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 557 157,95 грн., а згідно п. 9 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7% грошової оцінки земельної ділянки - 39 001,06 грн. на рік.

Крім того, як доказ того, що нормативно - грошова оцінка земельної ділянки не проводилась прокуратура покликається на лист Берегівської районної ради від 18.07.2016 року № 209/02-13. Однак такий лист є неналежним доказом, оскільки орендодавцем згідно Договору оренди є Берегівська районна державна адміністрація, а не Берегівська районна рада і саме Берегівська районна державна адміністрація несе відповідальність за проведення нормативно - грошової оцінки земельної ділянки та дотримання порядку чинного законодавства щодо укладення Договору оренди земельної ділянки, яка була надана в оренду ПАТ "Концерн Галнафтогаз".

Відповідач вважає, що при укладенні Договору оренди зі сторони ПАТ "Концерн Галнафтогаз" не було допущено жодних порушень законодавства України. Більше того, ПАТ "Концерн Галнафтогаз" за весь період дії Договору оренди вчасно сплачує встановлену орендодавцем орендну плату, з урахуванням індексів інфляції та належним чином виконує умови Договору оренди.

Відповідач заявив про застосування строків позовної давності. Наведене обґрунтовує тим, що позивач (Астейська сільська рада) як юридична особа знала про укладення Договору оренди землі ще з 2005 року, оскільки ПАТ "Концерн Галнафтогаз", починаючи з дня укладення спірного договору щомісячно перераховувало на рахунок Астейської сільської ради орендну плату у розмірі, визначеному умовами Договору оренди землі, тому остання не була позбавлена можливості перевірити чи оскаржити нормативно - грошову оцінку як в 2005 році так і в 2011 році, коли вказана земельна ділянка була віднесена до земель с. Астей.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що про наявність підстав для звернення до суду з позовом про захист інтересів держави прокуратурі області та Астейській сільській раді стало відомо з часу отримання листа Берегівської районної ради від 18.07.2016 року за № 209/02-13 та листа головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області від 01.08.2016 року № 10-7-0.5-6862/2-16, тому просить початок перебігу позовної давності рахувати з 18.07.2016 року.

Однак, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Оскільки позивач (Астейська сільська рада) як юридична особа набуває та здійснює свої права і обов'язки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати крізь призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин. Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 29.10.2014 року № 6-152цс14.

Стверджує, що позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому, як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Наголошує, що Законом України "Про прокуратуру" та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що Астейська сільська рада знала про укладення Договору оренди ще в 2005 році, оскільки ПАТ "Концерн Галнафтогаз" починаючи з дня укладення Договору оренди (20.10.2005 року) щомісячно перераховувало на рахунок Астейської сільської ради орендну плату у розмірі, визначеному Договором оренди, тому остання не була позбавлена можливості перевірити наявність нормативно - грошової оцінки земельної ділянки як в 2005 році, так і в 2011 році, коли вказана земельна ділянка була включена до с. Астей і у Астейської сільської ради виникло право власності та розпорядження даною земельною ділянкою та внесення змін до Договору. На думку ПАТ "Концерн Галнафтогаз" строк позовної давності для звернення Астейської сільської ради з даним позовом сплинув, що згідно ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Надіслане відповідачем - 2 (ПАТ "Концерн Галнафтогаз") електронною поштою на адресу суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції судом відхилено, з огляду на положеннями ст. 74-1 ГПК та відсутність технічної можливості проведення судового засідання по даній справі в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 27.03.2017 року, відповідно до ст. 77 ГПК України, суд оголошував перерву до 28.03.2017 року до 11:15 год.

28.03.2017 року колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини рішення суду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, колегія суддів встановила наступне.

Берегівська місцева прокуратура, м. Берегово звернулася до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Астейської сільської ради, с. Астей Берегівського району до Берегівської районної державної адміністрації, м. Берегово та до публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів про визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки від 20.10.2005 року, площею 1.00 га вартістю 1 983 800,00 грн., що розташована в с. Астей Берегівського району, вул. Дружби народів, 106.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Берегівська районна державна адміністрація та публічне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз", укладаючи 20.10.2005 року Договір оренди землі, не розробили технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не затверджували її та не проводилась державна землевпорядна експертиза, що є підставою для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Матеріалами справи встановлено, що 20.10.2005 року Берегівська районна державна адміністрація та публічне акціонерне товариство "Концерн Галнафтогаз" уклали Договір оренди земельної ділянки, площею 1.00 га вартістю 1 983 800,00 грн., що розташована в с. Астей Берегівського району, вул. Дружби народів, 106.

Відповідно до пунктів 2, 8 указаного вище Договору, в оренду передано земельну ділянку площею 1. 00 га строком на 50 років.

Відповідно до умов п. 5 Договору нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 557 157,95 грн.

За умовами п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 7% грошової оцінки земельної ділянки - 39 001,006 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Умовами п. 12 Договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі зміни умов господарювання передбаченого договором; зміни розміру земельного податку; підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках передбачених законом.

Пунктом 25 Договору передбачено, що орендодавець має право та зобов'язаний здійснювати контроль за використанням земельної ділянки орендарем; вимагати від орендаря збільшення розміру орендної плати у разі збільшення земельного податку та інших мотивів передбачених законодавством України.

Згідно з п. 33 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

У відповідності до Акту приймання - передачі земельної ділянки від 20.10.2005 року Берегівська РДА передала ВАТ "Концерн Галнафтогаз" (яке змінило найменування на ПАТ "Концерн Галнафтогаз") зазначену вище земельну ділянку у строкове платне користування. Договір оренди зареєстровано у Регіональному центрі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.10.2006 року № 150. На час укладення спірного договору оренди земельна ділянка знаходилась за межами Астейської сільської ради.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній або державній власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Оспорюваний Договір оренди землі укладений на підставі Розпорядження голови Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 09.09.2005 року № 296, яке є чинним та не скасованим в установленому законом порядку станом на день укладення Договору та день розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

З позовом про визнання недійсними правочинів щодо земельних ділянок мають право звертатися сторони цих правочинів (договорів), а також інші зацікавлені особи, зокрема, особи, що мають право на придбання земельної ділянки, яка є предметом спірного договору. При цьому, інтерес такої особи стосовно придбання у власність земельної ділянки має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправним засадам, а також відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційним тлумаченням якого надане в резолютивній частині рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за вказаною згодою сторін.

Згідно з ст.15 Закону України „Про оренду землі" умови щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а також щодо використання та цільового призначення земельної ділянки є істотними умовами договору.

13.12.2011 року рішенням Закарпатської обласної ради № 372 "Про зміну та встановлення меж населеного пункту" спірну земельну ділянку включено в межі с. Астей і на підставі цього ст. 122 ЗК України у Астейської сільської ради виникло право власності та розпорядження даною земельною ділянкою.

У зв'язку з прийняттям даного рішення припинились договірні відносин з орендодавцем (відповідачем по справі - Берегівською районною державною адміністрацією), що є підставою для заміни сторони в договорі (чи внесення змін до Договору оренди).

Прокурор та позивач, в ході розгляду справи покликаються на те, що 22.01.2016 року на V сесії VII скликання Астейської сільської ради прийнято рішення № 26, згідно п. 1 якого встановлено розмір ставки орендної плати за користування ПАТ "Концерн Галнафтогаз" земельною ділянкою 1.00 га в с. Астей, вул. Дружби народів, 106 в розмірі 12% від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки як і іншим суб'єктам господарювання.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Головним управління Держгеокадастру в Закарпатській області за № 28/86-16 від 16.01.2016 року, вартість спірної земельної ділянки площею 1.00 га склала 1 983 800,00 грн. Отже, провівши нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка знаходиться на території Астейської сільської ради, збільшилась б її вартість та орендна плата за користування, а відтак щорічна сплата товариством до місцевого бюджету склала б 238 056,00 грн., замість 39 001,6 грн. та втрата щорічно місцевим бюджетом с. Астей склала б 199 000,00 грн.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі та предмет позову, права позивача не порушені, укладенням у 2005 році Берегівською районною державною адміністрацією та відкритим акціонерним товариством "Концерн Галнафтогаз" Договору оренди землі, а наявне у справі рішення № 26 від 22.01.2016 року Астейської сільської ради суд розцінює як волевиявлення ради, яке може бути реалізоване позивачем шляхом звернення до суду з окремим позовом, з іншим предметом та підставою.

Долучені прокурором до позовної заяви рішення № 26 від 22.01.2016 року Астейської сільської ради та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданий Головним управління Держгеокадастру в Закарпатській області за № 28/86-16 від 16.01.2016 року автоматично тягнуть за собою зміну розміру орендної плати. При цьому, орган державної податкової служби, уповноважений адмініструвати зазначений платіж та управління Держгеокадастру в Закарпатській області до участі у справі не залучалися, в їх особі порушень прав держави прокурор не вбачав.

У зв'язку з наведеним, позивач усними поясненнями в судових засіданнях та в наданих суду письмових поясненнях від 13.12.2016 року зазначає, що надсилав ПАТ "Концерн Галнафтогаз" листи, претензії щодо необхідності внесення змін до Договору оренди від 20.10.2005 року шляхом укладення додаткової угоди або внесення змін до договору. Однак, ПАТ "Концерн Галнафтогаз" ухиляється внести зміни до Договору оренди землі від 20.10.2005 року і Астейська сільська рада щомісячно втрачає біля 12 000,00 грн., а щорічно - 147 447,96 грн. Вищенаведені обставини слугували для звернення Берегівської місцевої прокуратури за захистом порушеного права Астейської сільської ради до суду.

Долучена до позовної заяви копія листа - відповіді Головного управління Держгеокадастру від 01.08.2016 року на запит прокуратури про те, що інформація про проведення державної експертизи технічної документації з нормативно - грошової оцінки земельної ділянки площею 1. 00 га, розташованої за межами населеного пункту, на території Астейської сільської ради, відсутня, не підтверджує того, що така не проводилася та не свідчить про те, що ця інформація стосується саме тої земельної ділянки, яка передана за спірним договором оренди.

Лист - відповідь Берегівської районної ради від 18.07.2016 року на запит прокуратури стосовно розроблення та затвердження технічної документації з нормативно - грошової оцінки земельної ділянки площею 1. 00 га не є доказом в розумінні ст. ст. 33, 34 ГПК України, що б підтверджував не проведення нормативно - грошової оцінки та технічної документації сторонами Договору оренди землі від 20.10.2005 року.

У відповідності із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України Про оренду землі орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 21 зазначеного Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Як визначено пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного вказаною нормою зазначеного Кодексу.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору як в добровільному порядку, так і в разі незгоди однієї із сторін - за рішенням суду на вимогу іншої сторони, у випадках встановлених законом або договором.

Так, у п. 35 Договору оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку. Такі докази звернення однієї із сторін договору до суду в матеріалах справи відсутні.

Крім цього відповідно до п. 2.19. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин (з наступними змінами і доповненнями) статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Згідно із ст. 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктом 14.1.125 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з ч.1 ст. 6 Закону України «Про оцінку земель» суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, зацікавлені у проведенні оцінки земельних ділянок.

Оскільки, в договорі оренди земельної ділянки від 20.10.2005 року, а саме в п. 5 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 557 157,95 грн., то суперечливим та безпідставним є твердження прокурора про те, що така не проводилася.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене та, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати суд покладає на заявника.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И ЛА:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на Берегівську місцеву прокуратуру.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення суду проголошено 28.03.2017 року.

Повне рішення складено 10.04.2017 року.

Головуючий суддя Бобрик Г.Й.

Суддя Васьковський О. В.

Суддя Ремецькі О.Ф.