УХВАЛА

05.04.2017№ 910/17972/16

За позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО МЕТРОПОЛІС»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМЕТРОПОЛІС»

3) Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних

осіб і фізичних осіб-підприємців Святошинської районної у м. Києві

державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. Публічне акціонерне товариство «Завод комунального

машинобудування»

4. Державне підприємство «Сетам»

про визнання недійсними рішень загальних зборів

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4 за довіреністю від 23.09.2016;

від відповідача-1: Кузьменко А.М. за довіреністю від 01.11.2016;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

від третьої особи-3: Цюра П.С. за довіреністю від 03.03.2017;

від третьої особи-4: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО МЕТРОПОЛІС" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМЕТРОПОЛІС" (далі - відповідач-2) та Державного реєстратора відділу державної реєстрації Юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2016 порушено провадження у справі № 910/17972/16, розгляд справи призначено на 08.11.2016 року.

08.11.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення державного реєстратора Державного підприємства "Сетам" Борискевича М.І. до участі у розгляді справи у якості іншого відповідача та заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.11.2016 розгляд справи відкладено на 15.11.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.11.2016 розгляд справи відкладено на 29.11.2016 року.

29.11.2016 року від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.16 в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду справи № 910/17972/16 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 06.12.2016 року.

06.12.2016 року через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2016 призначено у справі почеркознавчу експертизу.

Одночасно, ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2016 провадження у справі № 910/17972/16 зупинено до проведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи), що призначена ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у справі № 910/17972/16.

Супровідним листом від 22.12.2016 матеріали справи № 910/17972/16 були направлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» для проведення судової експертизи.

Розпорядженням Керівника апарату господарського суду міста Києва від 20.01.2017 № 05-23/200, у зв'язку зі звільненням судді Домнічевої І.О. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17972/16. Внаслідок повторного автоматизованого розподілу справу № 910/17972/16 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Водночас, матеріали справи № 910/17972/16, які були направлені до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз» для проведення судової експертизи, повернуті відділенням поштового зв'язку на адресу господарського суду міста Києва з відміткою «За закінченням встановленого терміну зберігання».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2017 поновлено провадження у справі, її розгляд призначено на 20.02.2017 року.

20.02.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 20.02.2017 року представник відповідача-1 не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 в судове засідання 20.02.2017 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2017 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 13.03.2017 року.

В судовому засіданні 13.03.2017 року представником відповідача-2 подано клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Суд відклав розгляд означеного клопотання до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2017 року, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в порядку статті 65 Господарського процесуального кодексу України витребувано від Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи та оригінали для огляду в судовому засіданні реєстраційних справ Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО МЕТРОПОЛІС" () та Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМЕТРОПОЛІС" (), відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 29.03.2017 року.

В судовому засіданні 29.03.2017 року судом було прийнято до розгляду подану позивачем заяву про збільшення позовних вимог, яка за своїм змістом є заявою про зміну предмета позову, у зв'язку з чим суд розглядає позовні вимоги в редакції означеної заяви.

Крім того, в судовому засіданні 29.03.2017 року представником відповідача-1 подано клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Суд відклав вирішення означеного клопотання до встановлення фактичних обставин справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2017 року, на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПАТ "Завод комунального машинобудування" та ДП «Сетам», на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошено перерву до 05.04.2017 року.

В судовому засіданні 05.04.2017 судом розглянуто клопотання відповідачів про призначення у справі судової експертизи та вирішено задовольнити їх, виходячи з наступного.

Так, згідно зі ст. 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (ст. 38 ГПК України).

Також, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Також, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заперечує факт підписання нею протоколів загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 01.06.2016 та від 22.06.2016 року.

Як зазначалося вище, за змістом ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи приписи ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої жодні докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, а також зазначені вище обставини, судом зроблено висновок про необхідність призначення судової експертизи у справі для вирішення питання щодо автентичності представлених позивачем документів.

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

При цьому, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, компетенцією національних судів є вирішення того, чи необхідно звертатися за зовнішньою порадою (неофіційний переклад; оригінальний текст: «the Court recalls that it is within the competence of a court to decide whether or not to seek outside advice»)(див. рішення Суду у справі Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013).

Як на тому наголошено в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Таким чином, враховуючи те, що за клопотанням позивача ухвалою господарського суду міста Києва від 06.12.2016 у даній справі призначалась судова експертиза, яка проведена не була, оскільки для встановлення належності підпису ОСОБА_1 у протоколах загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 01.06.2016 та від 22.06.2016 потрібні спеціальні знання, а в силу приписів ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, вказані обставини можуть бути встановлені виключно шляхом проведення судової експертизи, суд вважає за необхідне призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, основним завданням якої є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Одночасно, суд зазначає, що надані позивачем на підтвердження своїх доводів Висновок експертного почеркознавчого дослідження № 1-19/12 від 19.12.2016, який зроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр судових експертиз», не є висновком судової експертизи в розумінні статті 42 Господарського процесуального кодексу України, яку може бути призначено лише судом і тільки після порушення провадження у справі.

Також, не є висновком судової експертизи в розумінні статті 42 Господарського процесуального кодексу України наданий позивачем Висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 10.02.2017 № 1607/тдд, зроблений у кримінальному провадженні № 0001657 від 06.10.2016, оскільки в силу п. 21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до частин 2, 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31цього Кодексу.

У пункті 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу». Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

Проведення експертизи в даному випадку суд вирішив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/17972/16 судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- Чи виконувався підпис ОСОБА_1 на протоколі загальних зборів ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІЄ» від 01.06.2016 року безпосередньо ОСОБА_1 чи іншою особою?

- Чи виконувався підпис ОСОБА_1 на протоколі загальних зборів ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІЄ» від 22.06.2016 року безпосередньо ОСОБА_1 чи іншою особою?

- Чи виконано ОСОБА_1 підпис на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 01.06.2016 року навмисно зміненим почерком?

- Чи виконано ОСОБА_1 підпис на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 22.06.2016 року навмисно зміненим почерком?

- Чи виконано ОСОБА_1 підпис на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 01.06.2016 року у незвичних умовах під впливом збиваючих факторів (відсутність або обмеження зорового контролю, незвична поза, незвичне тримання приладу для писання, температурні навантаження, тощо)?

- Чи виконано ОСОБА_1 підпис на протоколі загальних зборів учасників ТОВ «АВТО МЕТРОПОЛІС» від 22.06.2016 року під впливом збиваючих факторів (відсутність або обмеження зорового контролю, незвична поза, незвичне тримання приладу для писання, температурні навантаження, тощо)?

2. Проведення експертизи у встановлений законом строк доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

3. Попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно з ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зобов'язати сторони надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

5. Оплату витрат по проведенню судової експертизи на даному етапі провадження у справі покласти на відповідача-1 і запропонувати йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

6. Зобов'язати сторони повідомити господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

Суддя М.Є. Літвінова