ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа № 922/4031/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:
позивача - Мордак І.С. на підставі довіреності №114 від 03.04.2017р.,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ (вх.№469Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2017р. у справі №922/4031/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ,

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків,

про визнання договору укладеним

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" звернулось до господарського суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова про визнання договору №116 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 10.11.2014р. укладеним в редакції позивача.

В обгрунтування позову позивач, зокрема посилається на те, що між сторонами виник спір стосовно редакції пункту 13.1. договору №116 про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти від 10.11.2014р., а саме в редакції позивача сторони погодили, що дія договору розповсюджується на відносини сторін, що виникли з 28.12.2013 року, в той час як відповідач заперечує проти цього, оскільки у його примірнику договору зазначено, що умови спірного договору розповсюджуються на відносини сторін, що виникли з 10.11.2014р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.01.2017р. у справі №922/4031/16 (суддя Чистякова І.О.) відмовлено у задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення з боку відповідача прав і охоронюваних законом інтересів позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області 17.01.2017р. у справі №922/4031/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що укладання договорів про закупівлю (постачання) товарів, робіт, послуг, в тому числі електричної енергії за державні кошти регулюється Законом України "Про здійснення державних закупівель"; суд не надав оцінки фактичним обставинам, які існували на території Луганської області протягом 2014 року - проведення антитерористичної операції; ініціатором укладання оспорюваного договору був відповідач.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2017р. у справі №922/4031/16 прийнято апеляційну скаргу до провадження.

20.03.2017р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1930), просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 22.03.2017р. представником відповідача надано суду для огляду оригінал спірного договору №116 від 10.11.2014р. про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти в редакції відповідача.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.04.2017р., у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 06.04.2017р. представник позивача надала для огляду оригінал спірного договору №116 від 10.11.2014р. про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти в редакції позивача.

Представник позивача підтримала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області 17.01.2017р. у справі №922/4031/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06.04.2017р. не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с.167).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, зважаючи, що сторони у справі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, з урахуванням строку розгляду апеляційної скарги на рішення суду, передбаченого статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як зазначає позивач, відповідно до статті 10 Закону України "Про здійснення державних закупівель" 16.10.2014р. відповідачем була оприлюднена інформація про закупівлю, а саме повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (пропозиції за результатами застосування переговорної процедури закупівлі) (а.с.23-24), з якого вбачається, що замовником є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків МО України; найменування предмету закупівлі - код 35.11.1 - енергія електрична; місце поставки товарів, виконання робіт або надання послуг - зокрема, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Б. Ліщини, 4; строк поставки товарів, виконання робіт або надання послуг - протягом 2014 року; учасник-переможець - ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання"; дата прийняття рішення про акцепт пропозиції конкурсних торгів (цінової пропозиції, пропозиції за результатами застосування закупівлі в одного учасника) - 13.10.2014р.; кінцевий строк укладання договору про закупівлю - 30.11.2014р.

Згідно наявної у матеріалах справи копії листа №561 від 29.10.2014р. за підписом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , на адресу Сєвєродонецьких РЕМ надіслано лист, просить укласти договір на закупку (постачання) електричної енергії на 2014 рік за державні кошти з КЕВ м. Харкова, згідно проведеного акцепта №108 від 16.10.2014р. (а.с.22).

У листі №1942 від 12.11.2014р. (а.с.27) зазначено, що Сєвєродонецький РЕМ ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" направляє на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків підписаний проект договору про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти №116 (на 2014 рік), пропонують розглянути проект додаткової угоди, підписати, скріпити печаткою і один примірник повернути.

Як зазначає позивач, в подальшому оформлений з боку КЕВ м. Харків один примірник договору був повернутий відповідачем на адресу Сєвєродонецього РЕМ без заперечень та зауважень щодо змісту договору; повернутий на адресу позивача примірник договору №116 від 10.11.2014р. був скріплений підписом керівника та печаткою КЕВ м. Харків.

До позовної заяви позивачем додано договір про закупівлю (постачання) електричної енергії за державні кошти №116 від 10.11.2014р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (споживач) (а.с.9-15), про що у матеріалах справи також наявний звіт про результати проведення переговорної процедури закупівлі №76 від 29.12.2014р. (а.с.25-26).

Пунктом 1.1. договору визначено, що постачальник зобов`язується у 2014 році поставити споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною дозволеною потужністю 17, 0кВт, величини якої по кожному об`єкту зазначені у додатку до Договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача", а споживач - оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що строк постачання електричної енергії відповідає пункту 13.1. договору.

Відповідно до пункту 13.1. договору в редакції позивача, цей договір набирає чинності з 10.11.2014 року і діє до 31.12.2014 року. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 28.12.2013 року.

Як вказує відповідач, відповідно до пункту 13.1. договору в редакції відповідача, цей договір набирає чинності з 10.11.2014 року і діє до 31.12.2014 року. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 10.11.2014 року.

Отже, примірник договору, який наданий позивачем до позовної заяви та примірник, який є у відповідача, не ідентичні, а саме речення друге пункту 13.1. договору викладено у різних редакціях.

Крім того, як зазначає позивач, на підставі зазначеного договору позивач постачав, а відповідач споживав електричну енергію на об`єкті Сєвєродонецький міський військовий комісаріат, розташований за адресою: 93403, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 4, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви копіями актів про зняття показників розрахункових засобів обліку електричної енергії протягом розрахункового періоду з 28.12.2013р. по 28.06.2014р., підписаних представником відповідача та копіями рахунків, отриманих представником відповідача.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 179 Господарського кодексу України визначені загальні умови укладення договорів, що породжують господарські зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Законом України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно зі статтею 31 "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), замовник укладає договір про закупівлю з учасником, пропозицію конкурсних торгів якого було акцептовано, не пізніше ніж через 30 днів з дня акцепту пропозиції відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції.

Статтею 40 "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначені основні вимоги до договору про закупівлю. Зокрема, договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

У позовній заяві позивач посилається на те, що в силу статті 631 Цивільного кодексу України (сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення) пункт 13.1. договору в редакції позивача викладений в наступній редакції: "цей договір набирає чинності з 10.11.2014 року і діє до 31.12.2014 року. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови договору розповсюджуються на відносини між сторонами, які виникли з 28.12.2013 року".

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно матеріалів справи, а саме повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (пропозиції за результатами застосування переговорної процедури закупівлі) від 16.10.2014р., строком надання послуг визначено - 2014 рік.

Законом України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до проведення процедур закупівель; умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції переможця процедури закупівлі.

Закон України "Про здійснення державних закупівель" є спеціальним законом у спірних правовідносинах та має перевагу перед положеннями Цивільного кодексу України.

За наведених обставин, пункт 13.1. договору в редакції позивача протирічить положенням Закону України "Про здійснення державних закупівель" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Крім того, відповідно до частин 2, 4, 5 статті 275 Господарського кодексу України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб`єкти природних монополій, зобов`язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу. Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці визначаються Законом України "Про електроенергетику", який також регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Відповідно до частини 6 статті 24 даного Закону, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.96 р. N28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за N417/1442 (надалі - Правила).

Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів "Загальні положення", "Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів" поширюються на всіх споживачів без винятку (п. 1.1 Правил).

Пунктом 1.13 Правил визначено, що укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

В силу пункту 5.1 Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно пункту 5.2. Правил, при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3). Умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов`язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії, зокрема строк дії договору є істотною та обов`язковою умовою.

Отже, як вірно дійшов висновку місцевий господарський суд, законодавством України споживання електричної енергії без договору не допускається та при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору, яким не передбачено можливість встановлювати в договорі, що умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення.

Щодо наданих позивачем до матеріалів справи рахунків на сплату спожитої електричної енергії у 2014 році: №№ 116/1/1 від 28.01.2014р.; 116/2/1 від 28.02.2014р.; 116/3/1 від 28.03.2014р.; 116/4/1 від 28.04.2014р.; 116/5/1 від 02.06.2014р. та 116/6/1 від 01.07.2014р. та актів про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що дані документи свідчать про наявність правовідносин позивача з іншою юридичною особою - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Луганськ, крім того, в рахунках міститься посилання на договір №116 від 27.03.2013р.

Згідно наявної у матеріалах справи копії цього договору №116 від 27.03.2013р. (а.с.108-121), даний договір укладено між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Луганськ та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання".

Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також зазначає, що даний спір не є переддоговірним.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що місцевим господарським судом не надано оцінки фактичним обставинам, які існували на території Луганської області протягом 2014 року - проведення антитерористичної операції, оскільки такі доводи не були заявлені позивачем суду першої інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин та викладених доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 17.01.2017р. слід залишити без змін.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2017р. у справі №922/4031/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.04.2017р.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Плахов О.В.