ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2017 Справа № 904/2012/17

За позовом державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 178 529,20 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №157/1573 від 28 грудня 2016 року, юрисконсульт будівельно-монтажного комплексу 409

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 25 жовтня 2016 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" заборгованість у розмірі 178 529,20 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 84 769,08 грн.;

- 3 % річних у розмірі 7 991,26 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 85 768,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 64/409 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 01.01.2014 по 31.12.2016 у сумі 7 991,26 грн. та інфляційні збитки за період з січня 2014 року по грудень 2016 року у сумі 85 768,86 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, подав заяву про застосування до спірних відносин позовної давності. Заява мотивована тим, що предметом позову є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості за виконані позивачем роботи, строк оплати яких за Актом №07-11 від 28.11.2013 настав 02.12.2013, за Актом №07-12/1 від 28.11.2013 настав 02.12.2013, за Актом №06-17 від 11.12.2013 настав 15.12.2013, за Актом №07-12 настав 02.12.2013. Враховуючи дату підписання Актів виконаних робіт, відповідач вважає, що строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості у позивача сплив у грудні 2016 року.

14 березня 2017 року від Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" до господарського суду надійшло клопотання про поновлення строку позовної давності. Клопотання мотивоване тим, що з 2014 року по 2016 рік підприємство не мало можливості сплатити судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до: постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.03.2014 ВП №42087357, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47837424, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47874955, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №48388918, на підставі рішень суду було накладено арешти на кошти, що містяться на рахунках підприємства.

Відповідач проти задоволення клопотання про поновлення строку позовної давності заперечує, вважає, що посилання позивача на неможливість сплати судового збору через арешт банківських рахунків, не є поважною причиною пропуску позовної давності, такі причини пропуску фактично обумовлені неналежними діями або бездіяльністю самого заявника.

У судовому засіданні 22 березня 2017 року оголошено перерву до 10 квітня 2017 року.

У судовому засіданні 10 квітня 2017 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2013 року між Державним підприємством "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроважмаш" (замовник) був укладений договір №64/409, відповідно до якого (п.1.1) замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до умов договору виконання робіт по влаштуванню фундаментів під вібростіл, змішувач і бункер цех №1 на території ПАТ "Дніпроважмаш" м. Дніпропетровськ, вул. Сухий острів, 3.

Згідно п. 10.1 термін дії цього договору встановлюється з моменту підписання до повного виконання сторін своїх зобовязань.

Загальна сума договору відповідно до договірної ціни (додаток 2) складає: 103 871,20 грн. (сто три тисячі вісімсот сімдесят одна грн. 20 коп.), в т.ч. ПДВ-17 311,87 грн. (п. 2.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 23 грудня 2013 року сторони змінили загальну суму договору, яка склала 142 233,80 грн. (сто сорок дві тисячі двісті тридцять три грн. 80 коп.), в т.ч. ПДВ-23 705,63 грн. (п. 3 додаткової угоди).

Договірна ціна на виконання будівельних робіт встановлюється динамічною та може уточнюватися в разі: зміни обсягу і складу робіт; зміна узгодженої номенклатури матеріалів; облік інфляційних факторів; прийняття нових законодавчих і нормативних актів, що впливають на вартість робіт (п. 2.2 договору).

Остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі Акта приймання виконаних робіт і довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 (п. 2.3 договору).

3амовник зобов'язаний протягом 3-х календарних днів з дня отримання акта і довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3, підписати подані документи або обґрунтувати причини відмови від їх підписання. Розрахунок між замовником та підрядником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3-х календарних днів з дня підписання актів і довідки про вартість виконаних робіт замовником (п. 2.4 договору).

Після підписання договору замовник перераховує на поточний рахунок підрядника, авансовий платіж у розмірі 40% від загальної суми договору на закупку матеріалів (п. 2.7 договору).

На виконання умов договору відповідачем було перераховано на поточний рахунок позивача грошові кошти у розмірі 41 548,48 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с. 47).

Порядок здачі та приймання робіт врегульовано сторонами у розділі 5 договору.

Здача-приймання робіт здійснюється на підставі актів приймання виконаних робіт (п. 5.2 ).

На виконання умов договору позивач виконав за замовленням відповідача будівельні роботи на загальну суму 126 317,56 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт: №07-11 на суму 52 394,09 грн., №07-12/1 на суму 14 994,02 грн., №06-17 на суму 20 566,85 грн., №07-12 на суму 38 362,60 грн.

Також, сторонами погоджено та підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 28.11.2013, від 11.12.2013.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт, у звязку з чим нараховано 3% річних та інфляційні втрати, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З огляду на наведені вище положення законодавства, умови пункту 2.4 договору, строк виконання замовником своїх зобовязань з оплати виконаних робіт та у спірній сумі, є таким, що настав: за Актом №07-11 від 28.11.2013 строк оплати настав 02.12.2013, за Актом №07-12/1 від 28.11.2013 строк оплати настав 02.12.2013, за Актом №06-17 від 11.12.2013 строк оплати настав 15.12.2013, за Актом №07-12 строк оплати настав 02.12.2013.

Доказів оплати вартості виконаних робіт відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, наведені вище положення законодавства, є правомірними позовні вимоги про стягнення з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроважмаш", заборгованості за договором у сумі 84 769,08 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Оскільки прострочення виконання грошового зобовязання має місце, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2014 по 31.12.2016 у сумі 7 991,26 грн. та втрати від інфляції у сумі 85 768,86 грн. за період з січня 2014 року по грудень 2016 року є правомірними.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором в силу наведених вище положень законодавства застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідач заявив про застосування позовної давності щодо заявлених позивачем вимог, подав відповідну письмову заяву.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

У спірних відносинах початок перебігу позовної давності визначається з 03.12.2013 та з 16.12.2013, позивач мав право звернутися з позовом до суду до закінчення позовної давності до 03.12.2016 та до 16.12.2016 включно.

Враховуючи дату звернення позивача з позовом до суду 28 лютого 2017 року, передбачений умовами Договору строк оплати виконаних будівельних робіт 02.12.2013, 15.12.2013, позивач є таким, що звернувся до господарського суду з пропуском позовної давності.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен зясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку із спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року №10).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобовязаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у звязку із спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України), п.2.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року №10.

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" звернулося до господарського суду із клопотанням про поновлення строку позовної давності, мотивоване тим, що з 2014 року по 2016 рік підприємство не мало можливості сплатити судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до: постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.03.2014 ВП №42087357, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47837424, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №47874955, постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.08.2015 ВП №48388918, на підставі рішень суду було накладено арешти на кошти, що містяться на рахунках підприємства.

За змістом пункту 2.2 постанови постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2016 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів" позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Виходячи з загальних засад цивільного (господарського) законодавства та судочинства, до поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

Посилання позивача на неможливість сплати судового збору через арешт банківських рахунків, як на поважну причину пропуску строків позовної давності, відхиляються судом, оскільки таку підставу не можна вважати поважною для поновлення строку позовної давності, з огляду на те, що такі причини фактично обумовлені неналежними діями або бездіяльністю самого заявника.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

З урахуванням викладеного, позивач є таким, що звернувся з позовом до господарського суду з пропуском позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до статі 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнєєва

Повне рішення складено 12.04.2017