ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" квітня 2017 р.Справа № 922/1104/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про вжиття заходів до забезпечення позову по справі

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ізюм
до 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, м. Буча, Київської області , 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Ізюм
про розірвання договору підряду та стягнення 415462 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідачів - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з позовом, в якому просить розірвати укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 договір підряду, за яким Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зобов*язався розробити та забезпечити впровадження у діяльність Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 комплексного програмного продукту - системи обліку господарської (торгової) діяльності позивача на базі платформи "1С:Підприємство" та стягнути солідарно з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 415462 грн. на повернення авансу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 квітня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду; порушено провадження у справі та призначити її до розгляду у судовому засіданні на 11 квітня 2017 року на 10 годин 20 хвилин.

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з заявою (вхідний № 11264 від 04 квітня 2017 року) про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт в межах суми позову на належне першому відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00) та заборонити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00), посилаючись на наступне.

У квітні 2016 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було укладено у спрощеній формі відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України договір підряду, за яким Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зобов*язався розробити та забезпечити впровадження у діяльність позивача комплексного програмного продукту - системи обліку господарської (торгової) діяльності позивача на базі платформи "1С:Підприємство".

За своєю правовою природою укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 є саме договором підряду, адже повністю відповідає ознакам, закріпленим у частинах 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України: за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов*язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов*язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Протягом квітня - вересня 2016 року Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було частково здійснено виконання за вказаним договором. В порядку виконання договору Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 було отримано грошові кошти в сумі 415462 грн., що підтверджується розписками (видатковими касовими ордерами): від 18 квітня 2016 року на суму 14400 грн.; від 20 травня 2016 року на суму 23700 грн.; від 04 червня 2016 року на суму 38750 грн.; від 22 липня 2016 року на суму 86655 грн.; від 17 серпня 2016 року на суму 200000 грн.; від 21 вересня 2016 року на суму 52012 грн.

Починаючи з жовтня 2016 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 припинив виконання договору.

Позивач у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову вказує, що на момент подання цієї заяви Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 вчиняються дії спрямовані на ухилення від виконання зобов*язань за договором підряду, адже жодна робота за договором з жовтня 2016 року не виконується й жодні кошти, сплачені за виконання такої роботи, позивачу Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 не повертаються.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи. їх посадових осіб виконати певні дії (звіряти розрахунки, провести огляд доказів у місті їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості. Висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитись з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У зазначеному випадку заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно пункту 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та забороною відповідачеві вчиняти певні дії, отже, приймаючи ухвалу про накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу або заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Згідно пункту 7.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що арешт на майно фізичної особи - підприємця може бути накладено на загальних підставах за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернуто стягнення.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред*явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу. Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Наведені позивачем факти свідчать про те, що подальше порушення відповідачами вимог чинного законодавства, виконання рішення суду, якщо воно буде постановлено на користь позивача буде суттєво утрудненим, або взагалі, стане неможливим. Одними із заходів забезпечення позову, встановлених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України є накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та заборона відповідачеві вчиняти певні дії. Отже, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту в межах суми позову на належне першому відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00) та заборони Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00).

На підставі викладеного та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити повністю.

З метою забезпечення позову:

Накласти арешт в межах суми позову на належне першому відповідачу - Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00).

Заборонити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00); квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об*єкта нерухомого майна 00).

Стягувачем за даною ухвалою є Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1).

Боржником за даною ухвалою є Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (08292, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 07 серпня 2001 року).

Ухвала набирає чинності 05 квітня 2017 року, підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки до 06 квітня 2020 року.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена через господарський суд Харківської області до Харківського апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів від дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя П.В. Хотенець