РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017Справа №910/2607/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу 49 490,00 грн.

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу 49 490,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну Лопатенко О.М. (який є страхувальником позивача) завдано матеріальної шкоди страхувальником відповідача, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 49 490,00 грн. - суму майнової шкоди, 1 600,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 22.03.2017 року.

16.03.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

20.03.2017 року через канцелярію Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судове засідання 22.03.2017 року представники позивача та відповідача не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 23.02.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 22.03.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2014 року між Лопатенко Олегом Миколайовичем (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №75/14-Т/Ц1 (далі за текстом - Договір), за умовами якого застраховано транспортний засіб марки «Mercedes», державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 08.12.2014 року на вул. П.Тичини в м. Київ сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб та транспортний засіб марки«Mitsubushi», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, у результаті чого застрахованому транспортному засобу завдано пошкодження.

Відповідно до Страхового акту №74/14-Т/Ц1-2-1 від 08.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 91 967,24 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

Згідно з Страховим актом №74/14-Т/Ц1-2-2 від 28.01.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 24 025,91 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

Згальна вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 115 993,15 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 91 967,24 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_2, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 17.01.2015 року, наданої Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Крім того, Позиція Вищого господарського суду України викладена у постанові по справі № 904/5337/15 від 06.04.2016 року зазначає, «що судові рішення про притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не є виключними доказами наявності вини учасника ДТП», як безпідставно зазначив Відповідач, «оскільки відсутність таких судових рішень може бути обумовлена різними обставинами, наприклад у зв'язку з оформленням ДТП її учасниками шляхом складання європротоколу, з огляду на закінчення строків накладення адміністративного стягнення або закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального злочину, тощо».

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі по тексту - відповідач) відповідно до Полісу серія АІ №0582672, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик (позивач) виконав своє грошове зобов'язання та сплатив страхове відшкодування в розмірі 91 967,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1234 від 13.01.2015 року на суму 91 967,24 грн. (належним чином завірена копія платіжного доручення міститься в матеріалах справи).

Відповідно до Полісу АІ №0582672 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 49 490,00 грн. (сума майнової шкоди), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню (50 000,00 грн. ліміт відповідальності за шкоду по майну - 510,00 грн. франшизу = 49 490,00 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 26; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154; ) 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. - суму майнової шкоди, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 10.04.2017 року.