ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2017 Справа № 5021/1875/2011

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Бублик Т.Д.,

розглянувши скаргу № 2017/02/27-1 від 27.02.2017 Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (надалі - ДВС) при виконанні рішення по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» (м. Київ)

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Суми)

про стягнення 958078 грн. 28 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - Павленко А.А., довіреність б/н від 22.11.2016,

від відповідача - не з'явився,

від ВДВС - Бондаренко В.М., довіреність б/н від 03.01.2017,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2011 рішенням господарського суду позовні вимоги були задоволені повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2011 року вищезазначене рішення було залишено без змін.

27.12.2011 на виконання рішення та постанови видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2012 року вищезазначені рішення і постанову скасовано в частині стягнення пені та в цій частині справу направлено на новий розгляд до господарського суду Сумської області. В іншій частині рішення та постанову залишено без змін.

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.05.2012 по справі № 5021/1875/2011 було стягнуто з відповідача на користь позивача 39671 грн. 37 коп. пені.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.07.2012 вищезазначене рішення першої інстанції було залишено без змін.

На примусове виконання вищезазначеного рішення 25.07.2012 господарським судом було видано відповідний наказ.

03.03.2017 до суду звернувся позивач із скаргою на бездіяльність ДВС при виконанні вищезазначеного рішення, а саме просить суд: визнати неправомірною бездіяльність ДВС; зобов'язати ДВС надати відповідь на запит скаржника від 24.01.2017 про хід виконавчого провадження та майновий стан боржника; зобов'язати ДВС звернутись до суду із поданням про привід боржника; зобов'язати ДВС проводити перевірку майнового стану боржника; зобов'язати ДВС звернути стягнення на заставлене майно боржника.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що він звернувся до ДВС, однак останнім не було проведено виконавчих дій.

Представник скаржника в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні скарги.

ДВС було подано клопотання про відкладення розгляду справи, однак в судове засідання з'явився представник ДВС.

Представник ДВС усно зазначив, що проти скарги заперечує.

Представником ДВС було надано суду для огляду оригінали виконавчого провадження з виконання наказу по даній справі.

Суд оглянув виконавче провадження та повернув його представнику ДВС.

Крім того, ДВС надав заяву про залучення до матеріалів справи копії зведеного виконавчого провадження № 51938171 та копію відповіді ДВС на запит скаржника від 24.01.2017.

Суд долучив вищезазначені документи до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скаржник просить суд визнати неправомірною та протиправною саме бездіяльність державного виконавця.

Бездіяльність - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, тобто не вчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, в даному випадку на виконання Закону України «Про виконавче провадження».

На вимогу ухвали суду від 22.03.2017, ДВС надав матеріали виконавчого провадження, що підтверджують дії по виконанню рішення по даній справі, а саме виконання рішення підтверджується: постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2016; актом опису та арешту майна від 10.02.2012; актом державного виконавця від 10.02.2012; витягом про державну реєстрацію боржника від 19.01.2012; листом № 6/385 від 20.01.2012 про надання інформації; довідкою від 04.01.2012; ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10.10.2012 стосовно боржника; запитом державного виконавця від 18.11.2015; відповіддю на запит № 27/18-55 від 16.12.2015; постановою ДВС від 21.04.2016 про об'єднання виконавчого провадження; викликом державного виконавця № 9 від 15.02.2017; інформаційною довідкою з реєстру прав на нерухоме майно; постановою про розшук майна боржника від 21.03.2017; запитом від 21.03.2017.

Отже, матеріали справи містять докази, що державним виконавцем вчинялись дії по виконанню рішення по даній справі, а тому позиція скаржника саме про бездіяльність ДВС не відповідає фактичним обставинам справи і є необґрунтованою, а тому суд відмовляє у задоволенні скарги в цій частині.

Стосовно вимоги про зобов'язання ДВС надати відповідь на запит скаржника від 24.01.2017 про хід виконавчого провадження та майновий стан боржника, то така вимога не підлягає задовленню, оскільки в дане судове засідання ДВС була надана копія листа від 17.02.2017 на вищезазначений запит від 24.01.2017 № 2017/01/24-6.

Що стосується вимог про зобов'язання ДВС звернутись до суду із поданням про привід боржника, проводити перевірку майнового стану боржника та звернути стягнення на заставлене майно боржника, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені питання відноситься до безпосередніх повноважень державного виконавця і не відноситься до повноважень суду.

Відповідно суд не може вказувати державному виконавцю, зобов'язавши вчинити вищезазначені дії, а лише може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії у тому випадку, коли виконавець безпідставно відмовився від їх вчинення.

Однак, у даному випадку, вбачається, що державним виконавцем вчиняються дії щодо перевірки майнового стану боржника, вчиняються дії по розшуку майна боржника для його реалізації, в тому числі транспртного засобу ГАЗ 3302, який належить боржнику. Також, 15.02.2017 вчинено дії щодо виклику боржника. Невиконання боржником вказаних вимог державного виконавця, може бути підставою для звернення ДВС з вимогою про привід боржника.

Відповідні правові позиції також містяться у п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», а саме зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад відкривати чи закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно відмовився.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні скарги № 2017/02/27-1 від 27.02.2017 Публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на бездіяльність державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області при виконанні рішення по справі № 5021/1875/2011 - відмовити.

Суддя О.Ю. Резніченко