РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017Справа №910/1887/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»
до за участю проГромадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стягнення заборгованості у розмірі 26 811 грн. 70 коп.
Представники:

від Позивача: Жаборовська І.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 26 811 грн. 70 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 30.09.2016 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Орендодавець), Громадською організацією «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (Орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Підприємство - балансоутримувач) було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 13.10.2015 р. протокол №47 (п.1.2.6-1) передав, а Орендодавець прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Пулюя, будинок №5 літ А для розміщення фізкультурно - спортивного закладу, діяльність якого спрямована на організацію та проведення занять різними видами спору. Як зазначає Позивач, Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період з 30.09.2016 року по 31.01.2017 року, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» по орендній платі у розмірі 21 634 грн. 00 коп. та з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 3 096 грн. 87 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» 3% річних у розмірі 154 грн. 82 коп., інфляційні у розмірі 568 грн. 12 коп. та пеню у розмірі 1 357 грн. 89 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 року порушено провадження у справі № 910/1887/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), судове засідання призначено на 22.02.2017 року.

22.02.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.02.2017 року.

22.02.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.02.2017 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача здійснити обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних за кожен місяць окремо із зазначенням періоду початку прострочки Громадської організації "Київська міська організація підтримки та розвитку спорту "Міцний горішок" та закінчення такого нарахування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 254, ст. 530 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості за Договором №2263 від 30.09.2016 року у розмірі 24 730,87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2017 року відкладено розгляд справи на 23.03.2017 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

20.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» 3% річних у розмірі 156 грн. 85 коп., інфляційні у розмірі 568 грн. 12 коп. та пеню у розмірі 1 356 грн. 72 коп.

21.03.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив суд припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору.

23.03.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник третьої особи вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 07.02.2017 року не виконав.

Щодо заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог, Суд зазначив наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

З огляду на викладене, Суд прийняв заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Громадської організації "Київська міська організація підтримки та розвитку спорту "Міцний горішок".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2017 року відкладено розгляд справи на 05.04.2017 року, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої

особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

03.04.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло повідомлення по справі про зарахування грошових коштів.

В судовому засіданні 05 квітня 2017 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Представники Відповідача та Третьої особи в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду поштового конверта у зв'язку з невірним зазначенням адреси одержувача та рекомендованого повідомлення про вручення 29.03.2017 року уповноваженій особі підприємства Третьої особи ухвали суду від 23.03.2017 року.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» є 03048, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ПУЛЮЯ, будинок 5.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/1887/17 направлялись на адресу Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач та Третя особа про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши клопотання Відповідача про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, приходить до висновку про відмову в його задоволенні з підстав, викладених у мотивувальній частині рішення.

Приймаючи до уваги, що Відповідач та Третя особа були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Відповідача та Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 05 квітня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

30.09.2016 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Орендодавець), Громадською організацією «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (Орендар) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Підприємство - балансоутримувач) було укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263, відповідно до умов якого Орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 13.10.2015 р. протокол №47 (п.1.2.6-1) передав, а Орендодавець прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Пулюя, будинок №5 літ А для розміщення фізкультурно - спортивного закладу, діяльність якого спрямована на організацію та проведення занять різними видами спору.

Відповідно до п.2.1 Договору об'єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 181,00 кв.м., в т.ч. підвал - 5,40 кв.м., 1 поверх - 1,70 кв.м., 2 поверх - 7,10 кв.м., 3 поверх - 166,80 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Згідно з п.3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. №415/1280, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди червень 2016 р. - 49 грн. 28 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 8 919 грн. 75 коп.

У п.3.1.1 Договору визначено, що крім орендної плати Орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за червень 2016 р. складає 767 грн. 82 коп. на місяць.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. (п.3.2 Договору)

Додатково до орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах і порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою. (п.3.5 Договору)

Згідно з п.3.6 Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується Орендарем на рахунок Підприємства - балансоутримувача починаючи з дати підписання акту приймання - передачі.

Відповідно до п.3.7 Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою Орендар сплачує на користь Підприємства - балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до п.9.1 Договору він є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 30.09.2016 р. по 28.09.2019 р.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Пулюя, будинок №5 літ А, що підтверджується Актом приймання - передачі нерухомого майна від 30.09.2016 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період з 30.09.2016 року по 31.01.2017 року, внаслідок чого утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» по орендній платі у розмірі 21 634 грн. 00 коп. та з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 3 096 грн. 87 коп., яка була сплачена останнім після порушення провадження у справі. Таким чином, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» 3% річних у розмірі 156 грн. 85 коп., інфляційні у розмірі 568 грн. 12 коп. та пеню у розмірі 1 356 грн. 72 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.03.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: вул. Івана Пулюя, будинок №5 літ А, що підтверджується Актом приймання - передачі нерухомого майна від 30.09.2016 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Суд зазначає, що у Відповідача утворилась заборгованість за період з 30.09.2016 року по 31.01.2017 року перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року по орендні платі у розмірі 21 634 грн. 00 коп. та по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 3 096 грн. 87 коп., що підтверджується матеріалами справи, а саме: довідками заборгованості станом на 30.01.2017 року, наданими Позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, після порушення провадження у справі №910/1887/17 Відповідачем було сплачено на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року грошові кошти у загальному розмірі 32 239 грн. 36 коп., а саме: 10 703 грн. 72 коп. згідно з квитанцією №57 від 28.02.2017 року із зазначенням призначення платежу «сплата за оренду», 1 535 грн. 64 коп. згідно з квитанцією №59 від 28.02.2017 року із зазначенням призначення платежу «сплата за компенсацію витрат під-ва за земельну ділянку», 14 000 грн. 00 коп. згідно з квитанцією №7 від 13.03.2017 року із зазначенням призначення платежу «компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою 2000 грн., орендна плата із урахуванням індексації згідно договору», 6 000 грн. 00 коп. згідно з квитанцією №29 від 14.03.2017 року із зазначенням призначення платежу «орендна плата із урахуванням індексації згідно договору».

Таким чином, Суд зазначає, що Громадською організацією «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» було сплачено на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року, зокрема, заборгованість по орендній платі за період з 30.09.2016 року по 31.01.2017 року у розмірі 21 634 грн. 00 коп. та заборгованість по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 30.09.2016 року по 31.01.2017 року у розмірі 3 096 грн. 87 коп., що підтверджується також виписками по рахунку Позивача.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.03.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період прострочки з 01.10.2016 року по 30.01.2017 року у розмірі 156 грн. 85 коп. та інфляційні у розмірі 568 грн. 12 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати по орендній платі за загальний період прострочки з 01.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 137 грн. 18 коп. та оплати з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за загальний період прострочки з 01.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 19 грн. 67 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку періоду перебігу прострочки Відповідача.

Так, відповідно до п.3.7 Договору орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця. Також Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, прострочка Відповідача по сплаті орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за зобов'язаннями жовтня 2016 року почалась з 06.10.2016 року, за зобов'язаннями листопада 2016 року - 08.11.2016 року; за зобов'язаннями грудня 2016 року - 06.12.2016 року; за зобов'язаннями січня 2017 року - 06.01.2017 року.

За таких підстав, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати по орендній платі за загальний період прострочки з 06.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 111 грн. 34 коп. та 3% річних як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за загальний період прострочки з 06.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 15 грн. 95 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Судом встановлено, що після порушення провадження у справі №910/1887/17 Відповідачем було сплачено на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року, зокрема, 14 000 грн. 00 коп. згідно з квитанцією №7 від 13.03.2017 року із зазначенням призначення платежу «компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою 2000 грн., орендна плата із урахуванням індексації згідно договору», 6 000 грн. 00 коп. згідно з квитанцією №29 від 14.03.2017 року із зазначенням призначення платежу «орендна плата із урахуванням індексації згідно договору».

Суд звертає увагу, що пунктом 3.2 Договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що при здійсненні сплати орендної плати з урахуванням індексації за квитанціями №7 від 13.03.2017 року, №29 від 14.03.2017 року, Громадською організацією «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» було виконано його зобов'язання за Договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №2263 від 30.09.2016 року, а не здійснено оплату інфляційних у зв'язку з прострочкою оплати по орендній платі та оплати з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних по оплаті орендної плати за період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 496 грн. 84 коп. та інфляційних по оплаті з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 71 грн. 28 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, Позивачем невірно визначений початок перебігу прострочки Відповідача, а тому загальний період прострочки Відповідача по сплаті орендної плати й компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою становить з 06.10.2016 р. по 31.12.2016 р.

Крім того, з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.03.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню по орендній платі за загальний період прострочки з 06.10.2016 р. по 30.10.2017 р. у розмірі 1 186 грн. 61 коп. та пеню по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за загальний період прострочки з 06.10.2016 р. по 30.10.2017 р. у розмірі 170 грн. 11 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою Орендар сплачує на користь Підприємства - балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплаченої орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору в частині сплати орендної плати, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання за період з 06.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 1 186 грн. 61 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача, оскільки Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). За таких підстав, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня по орендній платі за загальний період прострочення з 06.10.2016 р. по 30.10.2017 р. у розмірі 1 170 грн. 97 коп.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору в частині сплати компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання за період з 06.10.2016 р. по 30.01.2017 р. у розмірі 170 грн. 11 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача, оскільки Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). За таких підстав, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за загальний період прострочення з 06.10.2016 р. по 30.10.2017 р. у розмірі 167 грн. 86 коп.

Таким чином, з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягає стягненню 3% річних у розмірі 127 грн. 29 коп., інфляційні у розмірі 568 грн. 12 коп. та пеня у розмірі 1 338 грн. 83 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації «Київська міська організація підтримки та розвитку спорту «Міцний горішок» (03048, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА ПУЛЮЯ, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 37553062) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 51-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 03366500) 3% річних у розмірі 127 (сто двадцять сім) грн. 29 (двадцять дев'ять) коп., інфляційні у розмірі 568 (п'ятсот шістдесят вісім) грн. 12 (дванадцять) коп., пеню у розмірі 1 338 (одна тисяча триста тридцять вісім) грн. 83 (вісімдесят три) коп. та судовий збір у розмірі 1 563 (одна тисяча п'ятсот шістдесят три) грн. 53 (п'ятдесят три) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 квітня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин