ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.2017 справа № 908/739/17

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 (69120, АДРЕСА_1)

до відповідача публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15)

про визнання недійсним рішення наглядової ради ПАТ «ЗАлК»

ВСТАНОВИВ:

встановив, що у прийнятті позовної заяви слід відмовити у зв'язку із наступним.

До господарського суду Запорізької області 06.04.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про визнання недійсним рішення наглядової ради ПАТ «ЗАлК».

Позовні вимоги вмотивовані невідповідністю (суперечністю) чинному законодавству рішення наглядової ради від 31.01.2017р., яке оформлено протоколом в частині зобов'язання генерального директора здійснювати закупівлю робіт та послуг у відповідності до ЗУ «Про здійснення публічних закупівель».

Статтею 21 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тож враховуючи приписи ст. 21 ГПК України відповідачами у господарському судочинстві можуть бути суб'єкти підприємницької діяльності, підприємства та організації зазначені у вищевказаній статті.

Відповідно до п.п.1,2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 (із подальшими змінами) "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст.12 ГПК України). Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Таким чином, справи, де позивачем і/або відповідачем є не юридична особа не підвідомчі господарським судам за правилами Господарського процесуального кодексу України.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. (частина 2 статті 1 ГПК України).

Відповідно до положень п. 4 ст. 12 ГПК України господарським судам, зокрема, підвідомчі справи за участю фізичних осіб, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Положеннями ст.28 ГПК України встановлено, що громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

Виходячи зі змісту вказаної норми права, позивач - фізична особа без статусу фізичної особи-підприємця при зверненні з позовом до суду повинен надати відповідні докази щодо наявності права вчиняти відповідні дії.

В даному випадку позивач повинен надати фотокопію паспорту, яка містить зразок підпису особи та фотографію для ідентифікування дійсності та справжності особи.

Між тим, позовні матеріали не містять відповідних документів, що в свою чергу унеможливлює визначити/встановити дійсність підпису особа, яка підписала позов.

Відповідно до п. 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» господарським судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Така виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами.

З огляду на зазначене вище слідує, що при зверненні з позовом, заявник повинен документально довести наявність корпоративних відносин з відповідачем, та як наслідок порушення прав та законних інтересів позивача як акціонера даного товариства протиправними рішеннями.

Позовні матеріали не містять доказів наявності у позивача прав на цінні папери публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», що також унеможливлює визначити наявність прав та законних інтересів у ОСОБА_1 на звернення з відповідним позовом до суду.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без дотримання положень норм Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею у господарський суд у загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Внаслідок повернення позовної заяви заявнику без розгляду, клопотання про забезпечення позову судом не розглядалось

Керуючись п. 1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву з додатками повернути позивачу без розгляду.

Додаток: на 17 аркушах, в тому числі банківських квитанції № 0826-3863-9279-478 00019 від 06.04.2017р. про сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. № 0826-3850-2318-2313 від 06.04.2017 р. про сплату судового збору у розмірі 1600,00грн., оригінали фіскального чеку № 1816 від 05.04.2017 р. та опису вкладення у цінний лист від 05.04.2017 р.

Ухвала набрала законної сили - 07.04.2017 р.

Суддя О.В. Федорова