РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2017 р. Справа № 924/158/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача 1- не з'явився

відповідача 2 - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.02.17 р. у справі № 924/158/17

за позовом Камянець-Подільської центральної районної лікарні, с. Мукша Китайгородська Камянець-Подільського району Хмельницької області;

до 1. Камянець-Подільської районної ради, м. Камянець-Подільський;

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Камянець-Подільський;

про - визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Кам'янець-Подільського району від 01.10.2015р., укладеного між Кам'янець-Подільською районною радою та ФОП ОСОБА_1, предметом якого є оренда приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні;

- визнання недійсним акта прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015р. про передачу Кам'янець-Подільською районною радою ФОП ОСОБА_1 приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.02.17 р. у справі №924/158/17 (суддя Магера В.В.) позовну заяву Камянець-Подільської центральної районної лікарні до Камянець-Подільської районної ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Кам'янець-Подільського району від 01.10.2015р. та визнання недійсним акта прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015р. за вх.№05-08/127/17 від 23.02.2017р. та додані до неї матеріали повернуто на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.02.2017р. у справі №924/158/17 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.02.2017 р. по справі №924/158/17 про повернення позовної заяви. Справу передати господарському суду Хмельницької області для розгляду справи по суті.

Зокрема скаржник, в апеляційній скарзі посилається на ту обставину, що позивач при звернені із позовом до суду першої інстанції сплатив судовий збір за одну немайнову вимогу, недоплативши за іншу. Однак, суд першої інстанції мав можливість прийняти позовну заяву до провадження в частині позовних вимог (за яку сплачено судовий збір), в іншій частині залишити без розгляду.

Дана правова позиція, на думку апелянта, відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини та чинному законодавству України, оскільки дозволяє забезпечити належний баланс між інтересами держави, які полягають у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та реалізацією позивачем права на захист та представництво власних інтересів у суді.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.02.17 р. у справі №924/158/17 прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

04.04.2017р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 спрямована винятково на ускладнення процесу та затягування справи.

Учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися та не реалізували надане їм процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Відтак, у зв'язку із неявкою в судове засідання представників сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути спір за наявними у справі матеріалами без участі представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.02.2017р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Камянець-Подільської центральної районної лікарні до Камянець-Подільської районної ради та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Кам'янець-Подільського району від 01.10.2015р., укладеного між Кам'янець-Подільською районною радою та ФОП ОСОБА_1, предметом якого є оренда приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні та визнання недійсним акта прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015р. про передачу Кам'янець-Подільською районною радою ФОП ОСОБА_1 приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 24.02.17 р. у справі №924/158/17 позовну заяву Камянець-Подільської центральної районної лікарні та додані до неї матеріали було повернуто позивачу на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України без розгляду.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що вказану позовну заяву було повернуто господарським судом Хмельницької області на підставі п.4 ст.63 ГПК України з тих мотивів, що позовна заява не містить доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання до суду вказаної позовної заяви.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до господарського суду Хмельницької області із вимогами про визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Кам'янець-Подільського району від 01.10.2015р., укладеного між Кам'янець-Подільською районною радою та ФОП ОСОБА_1, предметом якого є оренда приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні та про визнання недійсним акта прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015р. про передачу Кам'янець-Подільською районною радою ФОП ОСОБА_1 приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви у справі №924/158/17 на предмет її відповідності нормам процесуального права України, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як відомо, за правилами частини 1 статті 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені ухвали, зокрема відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 106 ГПК України ухвала про повернення позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують зокрема сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, зокрема якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, порядок сплати звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно частини 1 статті 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет» №1801-VIII від 21.12.2016 встановлено, що з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 600 гривень.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 вище зазначеного Закону, передбачено, що за подання до господарського суду, зокрема позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст.6 Закону України „Про судовий збір у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, у п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" господарським судам надано роз'яснення, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову в даній справі є дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Кам'янець-Подільського району від 01.10.2015р., укладеного між Кам'янець-Подільською районною радою та ФОП ОСОБА_1, предметом якого є оренда приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні; визнання недійсним акта прийому-передачі об'єкту оренди за договором оренди нежитлового приміщення від 01.10.2015р. про передачу Кам'янець-Подільською районною радою ФОП ОСОБА_1 приміщення комунальної власності площею 78 м2, розміщене на першому поверсі п'ятиповерхового будинку головного корпусу Кам'янець-Подільської центральної районної лікарні.

Таким чином, позивачем при зверненні із позовом до суду першої інстанції було об'єднано дві немайнові вимоги, а тому заявник мав сплатити судовий збір у зазначеному вище порядку та розмірі, а саме 3200,00 грн. (1600,00 * 2 = 3200,00 грн.), як за дві вимоги немайнового характеру.

Натомість, як вбачається системи Діловодства спеціалізованого суду позивачем при зверненні із позовом до місцевого господарського суду було надано платіжне доручення №19 від 21.02.2017 р. про сплату судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Таким чином, при поданні позивачем позовної заяви не було надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Враховуючи наведені законодавчі приписи щодо обов'язку позивача при зверненні до господарського суду з позовною заявою в якій об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру сплатити судовий збір за кожну з таких вимог, колегія суддів вважає, що допущені скаржником при подачі позовної заяви порушення норм процесуального закону, зокрема статей 54, 57 ГПК України, тягнуть за собою наслідки передбачені пунктом 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а саме, повернення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення без розгляду позовної заяви та доданих до неї документів Камянець-Подільській центральній районній лікарні на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 ГПК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, на які скаржник посилається як на підставу скасування ухвали, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи, що колегією суддів при апеляційному перегляді не встановлено підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишається апеляційним судом без задоволення, ухвала господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24.02.17 р. у справі № 924/158/17 залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Хмельницької області - без змін.

Справу №924/158/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.