номер провадження справи 16/78/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 Справа № 908/3333/16

За позовом комунального підприємства „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області (; юридична адреса: 70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Запорізька, буд.9; адреса для листування: 69000, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, буд.8, оф. 69)

до відповідача публічного акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (; 69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.14)

про стягнення грошових коштів у сумі 194850,56 грн.

Суддя Ніколаєнко Р.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, ліквідатор (постанова господарського суду Запорізької області від 21.07.2016 у справі № 908/1736/16)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 60 від 06.02.2017)

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з публічного акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (надалі - відповідач) на користь комунального підприємства „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області (надалі - позивач) заборгованості в сумі 194850,56 грн., що виникла на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 18-3 від 01.01.2013.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, справі присвоєно номер 908/3333/16, номер провадження 16/78/16, засідання суду призначено на 05.01.2017.

Ухвалою суду від 05.01.2017 розгляд справи було відкладено до 30.01.2017, ухвалою від 30.01.2017 до 08.02.2017. Крім того, ухвалою від 08.02.2017 строк вирішення спору згідно зі ст.69 ГПК України продовжено на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 08.02.2017 провадження у справі № 908/3333/16 було зупинено до завершення розгляду господарським судом Запорізької області справи № 908/224/17 за позовом КП „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області до ПАТ „Запоріжжяобленерго про визнання недійсним правочину та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 31.03.2017 провадження у справі № 908/3333/16 було поновлено, судове засідання призначено на 11.04.2017 о 10.00.

В засіданні 11.04.2017 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою господарського суду Запорізької області у справі № 908/1736/16 КП „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 В ході проведення ліквідаційної процедури було встановлено, що позивач має дебіторську заборгованість в сумі 194 850,56 грн., яку не сплачено відповідачем за умовами договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 18-3 від 01.01.2013. Наявність несплаченої заборгованості перед позивачем по вказаному вище договору в сумі 194 850,56 грн. визнана відповідачем, що слідує із змісту відповіді на претензію останнього вих.№ 007-33/15868, однак не була сплачена. Посилаючись на ст. ст. 525, 526, 530, 625, 712, 901, 905 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) позивач просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вих. № 007-33/133 від 05.01.2017), згідно якого відповідач не заперечує проти наявності заборгованості перед позивачем по договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 18-3 від 01.01.2013, однак вказує, що внаслідок вчинення відповідачем 02.11.2016 одностороннього правочину шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 74161,41 грн., розмір заборгованості відповідача перед позивачем змінився. Також, враховуючи скрутний фінансовий стан підприємства, відповідач просить суд надати розстрочку виконання рішення щодо сплати заборгованості рівними частинами строком на два роки.

Також, 11.04.2017 відповідачем заявлено клопотання (вих.№ б/н від 11.04.2017) про долучення копій документів на підтвердження фінансового стану підприємства, та про зміну найменування підприємства з відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго на публічне акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго, на підтвердження чого надано суду копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 22582175 від 02.02.2017.

Розглянувши в засіданні 11.04.2017 клопотання публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, вислухавши представника відповідача, судом встановлено, що відповідно до представленого витягу від 02.02.2017 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до ЄДР внесено відомості про зміну назви відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго.

В п.1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011 зазначено, що за приписом статті 25 ГПК України у разі, зокрема, реорганізації субєкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи викладене, суд знаходить за необхідне за клопотанням публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго змінити назву відповідача у справі - відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго.

Вивчивши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2013 між позивачем та відповідачем був укладений договір про спільне використання технологічних мереж № 18-3 (надалі договір № 18-3), за умовами якого позивач (власник мереж за договором) зобовязався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача (користувача за договором) та (або) інших субєктів господарювання , передачу електричної енергії яким забезпечує відповідач, а відповідач зобовязався своєчасно сплачувати вартість послуг позивача з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов договору № 18-3.

Пунктом 7.1 договору № 18-3 визначено, що розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа місяця до 24 годин останнього числа поточного місяця.

За умовами п. 7.4 договору № 18-3 оплата відповідачем наданих позивачем послуг здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого позивачем рахунку та оформленого „Акту прийому здачі наданих послуг у термін, що не перевищує 20 днів з дня надання документів.

За результатами проведеної між позивачем та відповідачем звірки взаємних розрахунків 01.04.2016 встановлено, що відповідач має заборгованість перед позивачем з оплати послуг за договором № 18-3 станом на 01.04.2016 в сумі 328463,64 грн., що підтверджується вказаним актом звірки.

28.04.2016 сторонами була укладена угода № 3 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних вимог, які існують у позивача до відповідача на підставі договору № 18-3, а у відповідача до позивача на підставі договору про постачання електричної енергії № 72 від 03.08.2009.

За умовами п. 4 угоди № 3 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних вимог, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог припиняються зобовязання відповідача перед позивачем по договору № 18-3 в сумі 25 827,44 грн., та зобовязання позивача перед позивачем в сумі 25 827,44 грн. за договором про постачання електричної енергії № 72 від 03.08.2009.

У подальшому, на виконання умов договору № 18-3 позивачем у квітні 2016 надано відповідачу послуг за договором № 18-3 на суму 25709,63 грн., у травні 2016 на суму 25 709,63 грн., що підтверджується двосторонніми актами прийому-передачі наданих послуг від 30.04.2016 та 31.05.2016.

При цьому, в актах зазначено, що сторони не мають одна до іншої претензій.

В свою чергу відповідачем було проведено сплату заборгованості з наданих позивачем послуг частково, в сумі 159204,90 грн., що підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку від 07.07.2016.

Таким чином, заборгованість відповідача за оплату наданих позивачем послуг по договору № 18-3 становить 194 850,56 грн.

Згідно ст. ст. 526 ЦК України та 193 ГК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач взяті на себе зобовязання за договором виконав, надав відповідачу послуги, обумовлені договором № 18-3.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором щодо проведення оплати за надані позивачем не виконав належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість з оплату в сумі 194 850,56 грн.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів сплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг в сумі 194 850,56 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується доказами, наявними у справі.

Зобовязання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

На підставі викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 194 850,56 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги на підставі вище викладеного, а також у звязку із наступним.

Відповідач не заперечував проти того, що під час виконання сторонами умов договору № 18-3 у нього перед позивачем виникла заборгованість з оплати послуг в сумі 194 850,56 грн. Однак заперечує проти наявного розміру заборгованості, посилаючись на те, що на підставі ст. 601 ЦК України, ним 02.11.2016 було вчинено правочин (заява) про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Як слідує із змісту заяви, вона припиняє наступні зобовязання (грошові вимоги) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог ПАТ „Запоріжжяобленерго (СТОРОНИ-1 за заявою) та КП Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області (СТОРОНИ-2 за завою) одне до одного, а саме:

- зобовязання СТОРОНИ-1 перед СТОРОНОЮ-2 частково в розмірі 74161,41грн. (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят одна грн. 41 коп.), які виникли на підставі Договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 №18-3 (грошові вимоги за надані послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання у серпні 2015 р. залишок заборгованості у розмірі 7802,83 грн., у жовтні 2016р. у розмірі 22092,18 грн., у листопаді 2015р. залишок заборгованості у розмірі 14315,22 грн., у грудні 2015р. у розмірі 22092,1 18 грн., у січні 2016р. частково у розмірі 7 859,00 грн.);

- зобовязання СТОРОНИ-2 перед СТОРОНОЮ-1 повністю в розмірі 74161,41грн. (сімдесят чотири тисячі сто шістдесят одна грн. 41 коп.), які виникли на підставі Договору про постачання електричної енергії від 03.08.2009 №72 та рішення господарського суду Запорізької області по справі №908/1736/16 від 26.09.2016 (грошові вимоги за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії у квітні 2016р. у розмірі 1308,56 грн. та травні 2016р. у розмірі 924,05 грн., пеня у розмірі 69 600,06 грн., завдані збитки в частині повернення ПДВ у розмірі 2328,74 грн.).

Як зазначав відповідач, на суму проведеного зарахування (74 161,41 грн.) позивач мав зменшити суму заборгованості за договором № 18-3.

Однак, рішенням господарського суду Запорізької області від 06.03.2017 у справі № 908/224/17 було задоволено позовні вимоги позивача та визнано недійсним односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідача (ПАТ „Запоріжжяобленерго) та позивача (КП Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області) в сумі 74161 грн. 41 коп., вчинений відповідачем за заявою № 1 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 02.11.2016.

Рішення господарського суду Запорізької області від 06.03.2017 у справі № 908/227/17 набрало законної сили, тому є обовязковим для виконання.

Отже, посилання відповідача на зменшення суми заборгованості перед позивачем на суму 74161,41 грн., на підставі заяви від 02.11.2016 про припинення зобовязань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, не приймаються судом.

Також, відповідач просив суд надати розстрочку виконання рішення з сплати заборгованості рівними частинами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 6 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення суду.

З вищевикладеного вбачається, що надання відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом суду, а не обовязком.

Підставою для розстрочення або відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду чи роблять його виконання неможливим у термін, або встановлений господарським судом способом.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 за № 9, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи на явну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, згоди сторін на вжиття зазначених заходів, не потрібно і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідачем на підтвердження свого фінансового стану та в обґрунтування клопотання про розстрочку надано ряд довідок (щодо реквізитів банківських рахунків із інформацією про залишок коштів на них, податкового боргу підприємства, нормативів відрахувань, заборгованості із заробітної плати за листопад 2016), які видані самим підприємством.

Первинних документів (інформації банківських установ, податкового органу про наявність банківських рахунків підприємства, про наявність податкового боргу та інш.) відповідачем не було надано.

ОСОБА_2 того слід вказати, що не виконання відповідачем своїх обовязків перед позивачем ускладнює фінансове положення позивача, стосовно якого господарським судом розглядається справа про банкрутство №908/1736/16, що перебуває на стадії ліквідаційної процедури, строк якої, відповідно до вимог ст.37 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, закінчується 21.07.2017. Дебіторська заборгованість є ліквідаційною масою банкрута - комунального підприємства „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області, за рахунок якої підлягають задоволенню вимоги кредиторів, серед яких, до речі, є і відповідач по даній справі.

З огляду на вказане, на даний час суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення на два роки.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. Оскільки при порушенні провадження у даній справі позивача було звільнено від сплати судового збору, судовий збір, сума якого складає 2922,76 грн., підлягає стягненню безпосередньо з відповідача в доход державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (; 69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.14) на користь комунального підприємства „Оріхівський комунальник Оріхівської міської ради Запорізької області (; юридична адреса: 70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул.Запорізька, буд.9; адреса для листування: 69000, м.Запоріжжя, вул.Гагаріна, буд.8, оф. 69) основний борг в сумі 194 850 (сто девяносто чотири тисячі вісімсот пятдесят) грн. 56 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (; 69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.14) в доход державного бюджету України (р/р №3007, одержувач: ГУДКСУ у м.Запоріжжі (Вознесенівський район), 22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, ) суму 2922 (дві тисячі девятсот двадцять дві) грн. 76 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Р.А. Ніколаєнко

Рішення оформлено та підписано 14.04.2017.