КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2017 р. Справа№ 910/20030/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Мартюк А.І.

при секретарі Волуйко Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Бондар О.О. за довіреністю від 12.01.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2017

у справі № 910/20030/16 (головуючий суддя Босий В.П.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд"

про стягнення 11 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд" про стягнення 11000,00 грн. боргу з оплати наданих послуг за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №0740/13 від 18.10.2013 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі №910/20030/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки позивача не було повідомлено про дату та час судового засідання 08.02.2017, що є безумовною підставою для скасування рішення, також при винесенні оскаржуваного рішення суд припустився неповного з'ясування обставин справи, оскільки всі документи по виконанню договору були передані Національному депозитарію України і позивач позбавлений можливості надати їх суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Кропивної Л.В.,, Мартюк А.І.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 03.04.2017.

20.03.2017 відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Позивач явку представників у судове засідання 03.04.2017 не забезпечив, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представників позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

18.10.2013 р. між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк", як депозитарною установою, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ранфорт Лтд", як депонентом, був укладений договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №0740/13 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого депозитарна установа відповідно до умов цього договору зобов'язується надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депоненту, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до "Положення про провадження депозитарної діяльності", затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 р. №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 р. та інших актів законодавства України.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що депонент оплачує послуги депозитарної установи згідно з цим договором та відповідно до переліку та вартості послуг, встановлених депозитарною установою. Депонент погоджується з тарифами, встановленими депозитарною установою на дату укладення договору.

За змістом п. 4.2 Договору оплата депозитарних послуг здійснюється депонентом на підставі платіжних документів депозитарної установи: актів-рахунків про надання послуг та/або рахунків-фактури. На підставі акт-рахунку здійснюється оплата послуг, отриманих депонентом у розрахунковому періоді. Акти-рахунки надаються депозитарною установою щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги або при розірванні договору на дату закриття рахунку у цінних паперах. Один примірник підписаного акту-рахунку депонент повертає депозитарній установі до останнього числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги.

18.10.2013 відповідачем були надані розпорядження депозитарній установі на виконання облікової операції про зарахування цінних паперів - облігацій відсоткових без документарних іменних ТОВ "Классік-Асістанс" UA кількістю 5 000 штук, UA кількістю 6 000 штук та UA400036164 кількістю 148 500 штук.

На підтвердження виконання умов Договору позивачем було надано акт-рахунок №3149 від 30.09.2014 р. на загальну суму 11 000,00 грн. за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, який відповідачем не був підписаний. У вказаному акті вказано, що залишок заборгованості депонента на 29.08.2014 становить 10000 грн., виконано депозитарних послуг за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 на суму 1000 грн.

Спір у справі виник у зв'язку з неправомірною, на думку позивача, відмовою відповідача оплатити вартість наданих згідно Договору послуг у розмірі 11000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту надання відповідачу послуг з обліку цінних паперів у період з 18.10.2013 р. по 30.09.2014 р., а тому відсутні підстави вважати відповідача, таким що порушив передбачені умовами Договору зобов'язання з оплати наданих послуг.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов'язки сторін у даній справі виникли на підставі договору про обслуговування рахунку в цінних паперах №0740/13 від 18.10.2013. Вказаний Договір підписаний представниками обох сторін, підписи яких скріплені печатками товариств.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" депозитарна діяльність провадиться учасниками фондового ринку відповідно до законодавства про депозитарну систему України.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України "Про депозитарну систему України" система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація (далі - система депозитарного обліку).

Частиною 1 вказаного Закону передбачено, що рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі Договору позивач, як депозитарна установа, зобов'язався надавати відповідачу послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах депоненту, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах депонента на підставі розпоряджень депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 р. №735 затверджено Положення про провадження депозитарної діяльності (надалі - "Положення"), яке визначає порядок провадження депозитарної діяльності Центральним депозитарієм цінних паперів (далі - Центральний депозитарій) та депозитарними установами з надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, вимоги до порядку відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, порядку проведення операцій на рахунках у цінних паперах та їх видів, порядку зарахування цінних паперів до системи депозитарного обліку при емісії, їх обліку та зберігання, а також списання цінних паперів у зв'язку з їх погашенням та/або анулюванням, порядку внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника, стосовно всього випуску цінних паперів, стосовно здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів тощо, вимоги до діяльності учасників депозитарної системи та взаємовідносин між ними, вимоги до порядку складання реєстру власників іменних цінних паперів, у тому числі порядку взаємодії депозитарних установ з Центральним депозитарієм щодо складання реєстру, вимоги до змісту внутрішніх документів професійних учасників депозитарної системи України та інші вимоги, встановлення яких належить до компетенції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) відповідно до Закону України "Про депозитарну систему України" (далі - Закон).

Частиною 1 статті 3 вказаного Положення визначено, що розпорядження та повідомлення надаються Центральному депозитарію і депозитарній установі або Центральним депозитарієм і депозитарною установою у формі, визначеній внутрішніми документами Центрального депозитарію та депозитарної установи щодо обміну інформацією та відповідним договором (договором про обслуговування рахунку в цінних паперах, депозитарним договором, договором про обслуговування Розрахункового центру, договором про обслуговування клірингової установи, договором про обслуговування випусків цінних паперів, договором про кореспондентські відносини) (паперовий документ, електронний документ, електронний документ у формі S.W.I.F.T.-повідомлення). Розпорядження, якщо ініціатором депозитарної операції виступає депонент чи керуючий його рахунком або клієнт чи керуючий його рахунком, підписується розпорядником рахунку в цінних паперах відповідно до наданих йому повноважень.

Як зазначає позивач, 18.10.2013 відповідачем були надані розпорядження депозитарній установі на виконання облікової операції про зарахування цінних паперів - облігацій відсоткових без документарних іменних ТОВ "Классік-Асістанс" UA кількістю 5 000 штук, UA кількістю 6 000 штук та UA400036164 кількістю 148 500 штук.

На виконання умов Договору позивачем було виставлено позивачу на оплату послуг акт-рахунок №3149 від 30.09.2014 р. на загальну суму 11000,00 грн., який відповідачем не був підписаний. У вказаному акті позивачем включені до суми оплати послуги з обліку цінних паперів у період з 18.10.2013 р. по 30.09.2014 р.

В той же час, частиною 4 статті 3 Положення визначено, що кожна депозитарна операція проводиться Центральним депозитарієм або депозитарною установою на підставі документів, визначених пунктом 1 глави 2 цього розділу, і закінчується складанням звіту та/або повідомлення про її виконання. Звітом про виконання депозитарної операції може бути виписка або довідка з рахунку в цінних паперах, якщо це встановлено відповідним договором (договором про обслуговування рахунку в цінних паперах, депозитарним договором, договором про обслуговування випуску цінних паперів, договором про кореспондентські відносини).

Відповідно до частини 12 вказаної статті Положення порядок дій щодо здійснення кожної депозитарної операції визначається відповідно Правилами та/або внутрішніми документами Центрального депозитарію, внутрішніми документами депозитарної установи та має передбачати, зокрема:

- приймання розпорядження від ініціатора депозитарної операції та/або відповідних документів, що підтверджують правомірність здійснення цієї депозитарної операції;

- перевірку розпорядження на правильність складання та відповідність цьому Положенню, а також Правилам та іншим внутрішнім документам Центрального депозитарію, внутрішнім документам депозитарної установи, перевірку відповідних документів, які підтверджують правомірність здійснення депозитарних операцій (ці документи перевіряються на відповідність інформації, наведеної у розпорядженні, до якого вони додаються, а також їх підпису відповідно до законодавства);

- у разі приймання розпорядження стосовно проведення облікової депозитарної операції за договорами, що передбачають перехід прав на цінні папери та прав за цінними паперами, - здійснення заходів відповідно до законодавства України;

- передання при необхідності повідомлення про приймання розпорядження або про відмову у взятті розпорядження до виконання ініціатору депозитарної операції. Договором з депонентом та/або внутрішніми документами депозитарної установи може бути передбачено, що депонент вважається таким, що повідомлений про прийняття депозитарною установою розпорядження до виконання, якщо протягом наступного робочого дня після прийняття відповідного розпорядження депоненту не було відправлено (надано) відмову у взятті розпорядження до виконання;

- здійснення дій щодо виконання розпорядження;

- складання звіту про виконання розпорядження;

- передання звіту про виконання розпорядження ініціатору депозитарної операції;

- отримання при необхідності повідомлення від ініціатора депозитарної операції про приймання ним звіту.

Таким чином, за приписами вказаних норм Положення передбачено, що кожна депозитарна операція, яка проводиться депозитарною установою, має закінчуватися складанням звітом та/або повідомленням про її виконання, який може бути виражений у формі виписки або довідки з рахунку в цінних паперах.

Пунктом 2.1.6 Договору передбачено, що депозитарна установа зобов'язана складати та видавати виписку з рахунку в цінних паперах депонента, виписку про стан рахунку в цінних паперах та виписку про операції з цінними паперами. Періодично: виписку про стан рахунку в цінних паперах - щомісячно станом на останній робочий день місяця, у строк до п'ятого числа місяця, наступного за звітним; виписку про операції з цінними паперами - на дату проведення операцій на рахунку в цінних паперах депонента, протягом трьох робочих днів з дати проведення операцій з цінними паперами (п. 2.1.6.1).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що належним доказом на підтвердження факту виконання позивача розпоряджень відповідача про зарахування цінних паперів є виписка про операції з цінними паперами та виписка про стан рахунку в цінних паперах, зобов'язання з надання яких умовами п. 2.1.6 Договору покладено на позивача.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (виписок про операції з цінними паперами та про стан рахунку в цінних паперах) на підтвердження факту виконання розпоряджень відповідача про зарахування цінних паперів від 18.10.2013, а також перебування таких цінних паперів на рахунку відповідача у період з 18.10.2013 по 30.09.2014.

Крім того, пунктом 13 статті 3 Положення передбачено, що центральний депозитарій, депозитарні установи зобов'язані вносити всі розпорядження депонентів, клієнтів, а також керуючих їх рахунками в журнал розпоряджень, а інформацію про проведення та виконання депозитарних операцій - у журнал депозитарних операцій. Інформація про проведення та виконання інформаційної операції, яка є звітом, інформаційним повідомленням про виконання облікової депозитарної операції, може не вноситися до журналу депозитарних операцій як окрема депозитарна операція. Центральний депозитарій, депозитарні установи зобов'язані зберігати інформацію, унесену до журналу розпоряджень та журналу депозитарних операцій, протягом п'яти років з моменту формування цієї інформації.

Будь-які витяги з журналу розпоряджень та/або журналу депозитарних операцій позивача, які б підтверджували факт виконання ним розпоряджень відповідача про зарахування цінних паперів згідно з умовами Договору, матеріали справи також не містять.

Також позивачем не надано доказів виконання п.4.2 Договору, яким передбачено щомісячне надання іншій стороні актів-рахунків та надано лише акт за вересень 2014 року.

Доводи позивача про те, що він з об'єктивних причин був позбавлений можливості надати суду зазначені докази, з посиланням на те, що всі документи по виконанню договору були передані Національному депозитарію України і відсутні у позивача, відхиляються колегією суддів, оскільки, відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у позивача було достатньо часу для подання суду відповідних доказів (провадження у справі порушено 07.11.2016, рішення прийняте 08.02.2017).

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилань позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке виразилось у неповідомленні про дату та час судового засідання, то вказані доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки з протоколу судового засідання від 01.02.2017 вбачається, що у судовому засіданні був присутній представник позивача Павленко О.В. і у засіданні було оголошено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 08.02.2017 на 12:40.

Крім цього, ухвала суду від 01.02.2017 була зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.02.2017 і оприлюднена 06.02.2017.

Згідно ч.5 ст. 81-1 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Однак, матеріали справи не містять зауважень на протокол судового засідання від 01.02.2017, отже відомості у протоколі є вірними і позивач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/20030/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/20030/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/20030/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.В. Кропивна

А.І. Мартюк