КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2017 р. Справа№ 925/1476/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Зеленіна В.О.

секретар: Іванов О.О.

за участю представників

позивача: Матковський Я.В.;

відповідача: Рашевська Т.В.;

прокуратури: Колодяжна А.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сілвер Фуд"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 15.02.2017р.

у справі №925/1476/16 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Приватного підприємства "Сілвер Фуд"

до Комунального підприємства "Міський водоканал"

за участю Золотоніської місцевої прокуратури

про визнання рахунків за скид стічних вод неправомірними та їх

скасування

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Сільвер Фуд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Комунального підприємства "Міський водоканал" (далі - відповідач), в якому просив суд визнати виставлені відповідачем до сплати рахунки б/н від 04.07.2016р. на суму 74 918,90 грн. та б/н від 03.08.2016р. на суму 113 880,80 грн. за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують доступні норми, неправомірними і скасувати ці рахунки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рахунки були виставлені відповідачем неправомірно. Позивач вважає, що при визначенні показників забруднень стічних вод за різними показниками, лабораторія відповідача виходила за межі своїх повноважень згідно зі своїм свідоцтвом про атестацію по визначенню фактичної концентрації забруднюючих речовин по діапазону вимірювань.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити, посилаючись на необґрунтованість та непідтвердженість вимог позивача належними доказами. Зокрема, відповідач зазначав наступне:

- позивачем було допущено скид понаднормових забруднень до мережі міської каналізації стічних вод;

- у позивача наявні очисні споруди, що підтверджується дозволом позивача на спеціальне водокористування з терміном дії з 29.05.2014р. по 30.05.2019р., генпланом приміщення з каналізаційними мережами випусками до місцевої каналізації, де наявний об'єкт - очисні споруди, а також додатком до договору №101 від 18.09.2015р., де на схемі наявний об'єкт - очисні споруди;

- лабораторією відповідача при проведенні вимірювань показників та властивостей проб стічних вод було проведено вимірювання масової концентрації речовин в межах діапазону вимірювання, передбачених Методиками виконання вимірювань;

- Правилами приймання стічних вод не встановлено жодних обмежень та заборон щодо кількості відбору проб для контролю за якістю стічних вод, але передбачено, що контроль за обсягом та якістю скинутих стічних вод проводиться Водоканалом не менше одного разу на три місяці;

- в п.3.11 Місцевих правил приймання стічних вод встановлено лише порядок визначення періоду, за який стягується плата за скид підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, встановлених разовим аналізом (не більше трьох календарних місяців (місяць, в якому відібрана проба та двох попередніх місяців), а не періодичність відбору проб Водоканалом;

- відповідач мав право стягнути плату за весь об'єм стічних вод, встановлених разовим аналізом, скинутих відповідачем протягом трьох місяців. При цьому, при розрахунку плати за скид забруднень, встановлених разовим аналізом, взято об'єм стічних вод, скинутих позивачем, за мінімально можливий період - тобто за один місяць.

В процесі розгляду справи Золотоніська місцева прокуратура (далі - прокуратура) подала Господарському суду Черкаської області заяву, в якій в порядку ст. 29 Господарського процесуального кодексу України просила суд допустити прокуратуру до участі у справі №925/1476/16 (том справи - 1, аркуші справи - 50-52).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.12.2016р. (том справи - 1, аркуш справи - 129) заяву прокуратури було задоволено та допущено прокуратуру до участі у справі для захисту інтересів держави на стороні відповідача.

Прокуратура проти позову заперечувала з підстав, ідентичних тим, які наводив відповідач.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.02.2017р. у справі №925/1476/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.02.2017р. у справі №925/1476/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення по суті заявлених вимог у даній справі. Зокрема, позивач звертав увагу суду апеляційної інстанції на наступне:

- оскільки у позивача очисні споруди відсутні, очистка стічних вод перед скиданням в каналізаційні мережі відповідача не проводиться, тому відповідно до ст. 1 Водного кодексу України води позивача, з яких відбиралась проба відповідачем 22.07.2016р. та 22.06.2016р. є неочищеними стічними водами;

- лабораторія відповідача при дослідженні відібраних проб неочищених стічних вод використовувала невідповідні методики виконання вимірювань без врахування їх галузі застосування, внаслідок чого були отримані невірні результати вмісту забруднюючих речовин в стічних водах та невірно визначений коефіцієнт кратності перевищення ГДК забруднюючих речовин в стоках позивача та сума плати за скид стічних вод з перевищенням ГДК по параметрам хлориди, БСК, ХСК;

- відповідачем було порушено приписи п.3.11 місцевих Правил та неправомірно виставлено рахунок від 03.08.2016р. на суму 113 880,80 грн.;

- при відборі проб, позивач повинен був забезпечити відбір паралельної проби. Відсутність паралельної проби позбавляє апелянта можливості здійснити перевірку достовірності висновків хімічного аналізу, проведеного спеціалістами та засобами відповідача, що ставить під сумнів неупередженість проведеної експертизи стічних вод позивача;

- всупереч п.7.8 Правил відповідач відбір контрольних проб стічних вод позивача не провів, у зв'язку з чим навмисно позбавив права оскаржувати та спростовувати результати лабораторних відборів від 22.06.2016р., 22.07.2016р.;

- враховуючи недотримання правильності проведення розрахунків, використання невідповідних методик виконання вимірювань, відсутність паралельних проб, висновок про перевищення позивачем показників забруднення у неочищених стічних водах безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2017р. (головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Зеленін В.О.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.04.2017р.

03.04.2017р. та 06.04.2017р. через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача та від прокуратури надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони зазначали про безпідставність вимог позивача, викладених у апеляційній скарзі, та просили суд залишити скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 06.04.2017р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 15.02.2017р. у справі №925/1476/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 06.04.2017р. представники відповідача та прокуратури заперечували проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзивах на апеляційну скаргу, просили суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін як таке, що було ухвалено з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні 06.04.2017р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін та прокуратури, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

15.08.2012р. виконавчим комітетом Золотоніської міської ради було прийнято рішення №382 «Про закріплення повноважень по наданню житлово-комунальних послуг в місті» (том справи - 1, аркуш справи - 67), яким вирішено закріпити за відповідачем повноваження по наданню житлово-комунальних послуг з водовідведення в м. Золотоноша з 31.08.2012р.

18.09.2015р. між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір №101 про надання послуг постачання холодної води і водовідведення юридичним особам (далі - Договір) (том справи - 1, аркуші справи - 23-26).

За умовами Договору (п.1) виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені Договором. Якісні показники приймання стічних вод затверджені "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша, що затверджені рішенням Виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 від 17.06.2010р., а саме гранично допустима концентрація забруднюючих речовин в стічних водах підприємств повинна бути не більше: БСК5 - 260,0 мг/л; ХСК -450,0 мг/л; завислі речовини - 275 мг/л; хлориди - 300,0 мг/л; сульфати - 70,0 мг/л; азот амонійний - 16,0 мг/л; нітрити - 0,7 мг/л; нітрати - 10,0 мг/л; нафта та нафтопродукти -0,6 мг/л; СПАР - 4,0 мг/л;фосфати - 10,0 мг/л; мінералізація - 960,0 мг/л; рН - 6,5-8,5 мг/л. Речовини, що не передбачені вище, до скиду у систему каналізації заборонені.

Відповідно до п.п.3, 4 п.14 Договору позивач, як споживач, серед іншого, зобов'язаний: забезпечити доступ до відповідної інженерної мережі, арматури, засобів обліку води представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного та профілактичного огляду, зняття контрольних показань засобів обліку води - згідно з вимогами нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг.

В п.28 Договору передбачено, що останній укладається на один рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

З метою перевірки якості стічної води, 22.06.2016р. відповідачем було відібрано проби для лабораторного дослідження стічних вод на підприємстві позивача, про що складено Акт №31 від 22.06.2016р. (том справи - 1, аркуш справи - 27).

Відповідно до вказаного Акту відповідачем було складено протокол №23 від 29.06.2016р. вимірювань показників та властивостей проб стічних вод (том справи - 1, аркуш справи - 29).

Оскільки було виявлено перевищення ГДК стічних вод позивача по БСК5, ХСК, сульфати, азот амоній, фосфати, хлориди, сухий залишок, то відповідачем було складено протокол №3 від 05.07.2016р. для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми (том справи - 1, аркуш справи - 31). Згідно з вказаним протоколом позивачу було нараховано за скид понаднормативних забруднень плату у розмірі 74 918,90 грн.

22.07.2016р. відповідач здійснив на підприємстві позивача відбір проб для лабораторного дослідження стічних вод, про що в присутності представника позивача було складено акт №44 від 22.07.2016р. (том справи - 1, аркуш справи - 28).

Відповідно до вказаного Акту відповідачем було складено протокол №33 від 28.07.2016р. вимірювань показників та властивостей проб стічних вод (том справи - 1, аркуш справи - 30).

Зважаючи на виявлені перевищення ГДК стічних вод позивача по БСК5, ХСК, сульфати, азот амоній, хлориди, сухий залишок, відповідачем було складено протокол №5 від 03.08.2016р. для розрахунку про сплату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми (том справи - 1, аркуш справи - 32). Згідно з вказаним протоколом позивачу було нараховано за скид понаднормативних забруднень плату у розмірі 113 889,80 грн.

Відповідач виставив позивачу до сплати рахунки б/н від 04.07.2016р. на суму 74 918,90 грн. та б/н від 03.08.2016р. на суму 113 880,80 грн. за червень і липень 2016 року (том справи - 1, аркуші справи - 33-34), як плату за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми.

Позивач вважає, що відповідач виставив вищезгадані рахунки неправомірно, у зв'язку з чим позивач просив суд визнати ці рахунки неправомірними та скасувати їх.

Місцевий господарський суд в позові відмовив повністю, визнавши вимоги позивача нормативно необґрунтованими та документально непідтвердженими.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Як уже зазначалося вище, позивач користується послугами водопостачання та водовідведення на підставі укладеного з відповідачем Договору, здійснює скид стічних вод у систему каналізації міста Золотоноша і сплачує вартість наданих за Договором послуг.

Відповідно до ст. 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об'єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування. Водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 44, ст. 70 названого Кодексу водокористувачі зобов'язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин. Скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища визначає Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідно до ст. 2 якого відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

В ст. 33 названого Закону передбачено, що екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів. Законодавством України можуть встановлюватися нормативи використання природних ресурсів та інші екологічні нормативи. Екологічні нормативи повинні встановлюватися з урахуванням вимог санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм, гігієнічних нормативів. Нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у навколишньому природному середовищі та рівні шкідливих фізичних та біологічних впливів на нього є єдиними для всієї території України. У разі необхідності для курортних, лікувально-оздоровчих, рекреаційних та інших окремих районів можуть встановлюватися більш суворі нормативи гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002р. було затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України (далі - державні Правила), які поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

В п.п.1.5, 1.6, 1.8, 2.3, 2.4 державних Правил передбачено, що Водоканали на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації (надалі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію. Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради. Водоканали приймають стічні води підприємств до комунальної або відомчої каналізації за умови, якщо каналізаційна мережа та очисні споруди каналізації мають резерв пропускної спроможності, показники якості стічних вод Підприємства задовольняють вимоги місцевих Правил приймання та укладеного з Водоканалом договору на приймання стічних вод (Договір на послуги водовідведення). Підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги місцевих Правил та договору на послуги водовідведення, дотримуватись установлених Водоканалом кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках підприємства, оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників. Підприємства мають право перевіряти розрахунки допустимих концентрацій забруднюючих речовин в стічних водах свого підприємства, виконані Водоканалом, та оскаржувати їх; звертатись до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод підприємства.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002р. було затверджено Інструкцію про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів, згідно з п.п.2.3, 3.2, 4.1, 4.2 якої нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин. При перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються в систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб. м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Н п), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (V пз) та коефіцієнтом кратності (К к), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми. Плата за скид стічних вод Підприємств у системи каналізації населених пунктів вноситься Підприємствами згідно з розрахунками Водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки Водоканалів у порядку та в терміни, передбачені договором. У разі прострочення платежів з Підприємств стягується пеня згідно з умовами договору. Плата за скид понаднормативних забруднень розподіляється таким чином: 20% перераховуються Водоканалом до місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, що утворені в складі сільських, селищних, міських бюджетів; 80% залишаються у розпорядженні Водоканалу і використовуються на відшкодування збитків Водоканалу, викликаних цими скидами, на ремонт і поліпшення експлуатації каналізаційної мережі та очисних споруд, а також на розвиток каналізаційного господарства населеного пункту.

Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради №346 від 17.06.2010р. було затверджено Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша, відповідно до п.п.1.2, 1.6, 2.1, 2.4 яких їх дія поширюється на всі підприємства, які скидають стічні води в систему каналізації м. Золотоноша. Правила є обов'язковими для всіх підприємств. Водоканал має право виставляти рахунки за скид понаднормативних забруднень. Підприємства зобов'язані оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників (том справи - 1, аркуші справи - 40-46).

Як уже зазначалося вище відповідачем у червні та липні 2016 року було здійснено відбір проб на підприємстві позивача для лабораторного дослідження стічних вод, за результатами аналізу яких виявлено перевищення забруднюючих речовин, у зв'язку з чим відповідач здійснив нарахування позивачу плати за скид до мережі міської каналізації стічних вод із забрудненнями, концентрації яких перевищують допустимі норми, та виставив до сплати рахунки б/н від 04.07.2016р. на суму 74 918,90 грн. та б/н від 03.08.2016р. на суму 113 880,80 грн. При цьому, у розрахунках відповідач використав відомості позивача про обсяг скинутих ним стічних вод у червні та липні 2016 року згідно з довідками позивача (том справи - 1, аркуші справи - 85-88).

За твердженням позивача, при визначенні показників забруднень стічних вод за різними показниками, лабораторія відповідача виходила за межі своїх повноважень згідно зі своїм свідоцтвом про атестацію по визначенню фактичної концентрації забруднюючих речовин по діапазону вимірювань.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що діапазон вимірювань по різних забруднюючих речовинах наведений у додатку до свідоцтва про атестацію №11 лабораторії відповідача.

З метою з'ясування спірних питань, які виникли між сторонами, зокрема, щодо точних назв забруднюючих речовин, тобто чи є вони одними і тими ж за Договором та за додатком до свідоцтва про атестацію, а також щодо того, чи правомірно відповідач застосовував різні ДСТУ та ГОСТи при відборі проб забрудненої води, місцевий господарський суд відповідно до своєї ухвали від 27.12.2016р. звернувся із запитом до Метрологічної служби (ТОВ "Рудмаг") Мінрегіонбуду України (том справи - 1, аркуші справи - 160-161).

Мінрегіонбуд в листі №8/9-423-17 від 13.02.2017р. (том справи - 1, аркуш справи - 180), зокрема, повідомив суд про те, що ТОВ "Рудмаг" з 26.05.2016 перебуває в стані припинення. Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності з 01.01.2016р., вже не передбачено проведення атестацій вимірювальних лабораторій.

В процесі судового розгляду було з'ясовано, що відбір проб та визначення концентрації забруднюючих речовин проводилися лабораторією відповідача у червні та липні 2016 року, у зв'язку з чим, з урахуванням положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість доводів позивача відносно того, що у вказаному вище періоді лабораторія відповідача діяла поза межами галузей своєї атестації та визначених їй діапазонів вимірювань.

Посилання позивача на те, що відповідач порушував МВВ та КНД (Методики виконання вимірювань масової концентрації забруднюючих речовин) також є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявний перелік методик, які використовував відповідач (том справи - 1, аркуші справи - 181-187), в яких вказано цифрові значення діапазону вимірювань, що відповідають числовим значенням результатів вимірювань показників забруднюючих речовин, внесеним відповідачем до таблиць вимірювань по протоколах №23 від 29.06.2016р. та №33 від 28.07.2016р.

Як вірно зазначив у своєму рішенні місцевий господарський суд, разове визначення однієї забруднюючої речовини (хлориди) у більшому діапазоні, ніж встановлено методикою, не доводить порушення з боку відповідача, оскільки позивач також не довів належними і допустимими доказами, що саме така концентрація забруднюючої речовини фактично не мала місця.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколах №3 від 05.07.2016р. та №5 від 03.08.2016р. (том справи - 1, аркуші справи - 31-32) відповідачем визначався коефіцієнт кратності перевищень гранично допустимих норм забруднень (фактичний розмір забруднення по кожній речовині мінус допустимий, які сумуються). Цей коефіцієнт, який фактично перевищував гранично допустимий показник, встановлений на рівні 10 (11,07 та 18,86), відповідачем у розрахунках брався як 10, а тому в даному випадку права позивача не є порушеними, навіть якщо фактична концентрація однієї забруднюючої речовини виходила за межі встановленого Методиками діапазону вимірювання.

В апеляційній скарзі позивач наголошував на тому, що він не мав можливості здійснити перевірку достовірності висновків хімічного аналізу, проведеного спеціалістами та засобами відповідача. Однак жодних доказів на підтвердження існування об'єктивних причин, які б зумовлювали неможливість замовлення позивачем власного лабораторного дослідження відібраних відповідачем проб для спростування висновків відповідача щодо визначення ним концентрації забруднюючих речовин у стічних водах позивача ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Колегією суддів враховано посилання позивача в апеляційній скарзі на порушення відповідачем п.3.11 Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша. Однак, названий пункт Правил передбачає, що період, за який стягується плата за скид підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, встановлених разовим аналізом, становить не більше трьох календарних місяців (місяця, в якому відбиралася проба та двох попередніх місяців), підвищена плата стягується за весь об'єм стічних вод, скинутих підприємством у цей період. Самі Правила не передбачають заборони для відповідача проводити щомісячні відбирання проб води для визначення її забруднення.

Окрім того, згідно з наданими до матеріалів справи розрахунками плати за скид стічних вод в протоколах №3 від 05.07.2016р. та №5 від 03.08.2016р. у формулі розрахунку окремо задіяно лише один місяць (червень та липень), що вбачається із одноразового використання у формулі обсягу скинутих позивачем стічних вод за ці місяці (917 та 1394 куб. м., які позивач сам повідомив відповідачу).

Наведеним спростовуються доводи позивача про порушення відповідачем п.3.11 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Золотоноша.

За результатами перегляду справи не знайшли підтвердження доводи позивача про допущені відповідачем порушення при визначенні розміру плати за скид до мережі каналізації стічних вод із перевищеними концентраціями забруднюючих речовин.

Зважаючи на надані пояснення сторін і прокуратури, а також докази, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість та непідтвердженість позовних вимог, у зв'язку з чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак позивачем не надано ані місцевому господарському суду, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За результатами перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а також з повним і всебічним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, тоді як доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сілвер Фуд" на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.02.2017р. у справі №925/1476/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.02.2017р. у справі №925/1476/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1476/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому законом порядку та строки.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

В.О. Зеленін