РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/747/17 29.03.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСВІТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп"

про стягнення заборгованості 687 253,49 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Плюта Р.В. за довіреністю № 627/17-Т від 28.12.2016 р.;

від відповідача: Авраменко І.В. за довіреністю №22 від 21.11.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСВІТ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" про стягнення заборгованості 714 472,00 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.01.2017 р.

Ухвалою суду від 30.01.2017 р. розгляд справи відкладено на 22.02.2017 р.

У судовому засіданні 22.02.2017 р. представник відповідача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 22.02.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 22.02.2017 р. оголошувалась перерва до 15.03.2017 р.

06.03.2017 р. від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

10.03.2017 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 15.03.2017 р. розгляд справи відкладено на 29.03.2017 р.

24.03.2017 р. від позивача надійшли пояснення по справі та заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 687 253,49 грн., з яких 667 440,00 грн. заборгованості та 149 813,49 грн. пені.

Дослідивши заяву про уточнення позовних вимог, яка за своєю правовою природою являється заявою про зменшення позовних вимог, суд приймає її до розгляду та здійснює подальший розгляд справи з урахуванням зменшених вимог.

У судовому засіданні 29.03.2017 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти позову.

У судовому засіданні 29.03.2017 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14 січня 2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕЛЕСВІТ" (надалі - позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄС Продакшен груп" (надалі - відповідач, Замовник) укладено договір №UBR-2016 (надалі - Договір), відповідно до якого Виконавець зобов'язався надавати Замовнику телекомунікаційні послуги з приймання та передачі сигналу зображень та звуків телепрограми "UBR" у власній телекомунікаційній мережі ТОВ "ТЕЛЕСВІТ" на території та в порядку, визначеному Договором.

Згідно з п. 2.2.3. Договору, Замовник зобов'язався щомісячно виплачувати Виконавцю винагороду в розмірі та у порядку, визначеному Договором.

Відповідно до п. 4.1. Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1), розмір щомісячного платежу за Договором становить 166 860,00 грн.

Пунктами 4.2. - 4.4. Договору передбачено, що не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавались Послуги, Виконавець передає Замовнику два примірники Акту наданих послуг (надалі - "Акт"). Замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання примірників Акту, але в будь-якому випадку не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, то слідує за кожним місяцем, в якому надавались Послуги (надалі - "Строк повернення Акту"), підписує їх і повертає підписаний зі свого боку 1 (один) примірник Акту Виконавцю або надає письмове обґрунтування відмови від підписання Акту. У випадку обґрунтованої відмови Замовника від підписання Акту, Сторони погоджують зміни до нього. У випадку, якщо Виконавець після закінчення Строку повернення Акту не одержить від Замовника підписаний Акт або мотивовану відмову від його підписання, Сторони визнають, що Акт вважається підписаним, а Послуги - належним чином наданими Виконавцем і прийнятими Замовником в обсязі і на умовах, зазначених у такому Акті та Договорі. Замовник зобов'язаний здійснювати оплату вартості Послуг за кожний місяць надання Послуг не пізніше 10 (десятого) числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавалися Послуги, на підставі Акту (або п. 4.4. Договору); неотримання Замовником від Виконавця Акту не є підставою для звільнення Замовника від зазначеного в цьому пункті Договору зобов'язання. У випадку неотримання Замовником від Виконавця Акту за відповідний місяць Виконавець зобов'язаний надати дублікат такого Акту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту запиту Замовника.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що позивач надавав послуги з доступу до телекомунікаційної мережі, контроль якості сигналу зображення та звуку з метою функціонування телепрограми, проведення трансляції (прямої трансляції, ретрансляції) телепрограми "UBR", тобто, належним чином виконував свої зобов'язання за Договором.

Загальна вартість наданих позивачем послуг щодо передачі телепрограми "UBR" становить 1 628 138,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг виконував лише частково, сплативши на користь позивача грошові кошти у загальному розмірі 960 698,00 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за Договором становить 667 440,00 грн.

На підтвердження суми заборгованості позивачем надано Акт звірки взаєморозрахунків від 31.10.2016 р., підписаний обома сторонами.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що за несвоєчасно сплачені кошти Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невчасно сплаченої суми винагороди, що вказана в п.4.1. цього Договору, за кожний день затримки. В разі неотримання Виконавцем вартості Послуг за будь-який місяць протягом 20 календарних днів з моменту настання строку оплати Виконавець має право, за попереднім письмовим повідомленням, зупинити або призупинити надання Послуг Замовнику, на власний розсуд. При цьому Замовник не звільняється від зобов'язання щодо оплати Послуг.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, відповідач має сплатити, крім суми заборгованості, пеню у загальному розмірі 19 813,49 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на відсутність підстав для оплати наданих позивачем послуг у зв'язку з неотриманням від позивача Актів наданих послуг.

Проте, такі заперечення відповідача судом до уваги не приймаються з підстав їх необґрунтованості та невідповідності умовам Договору, оскільки п. п. 4. 3., 4.4. Договору передбачено обов'язок Замовника здійснювати оплату вартості Послуг за кожний місяць надання Послуг не пізніше 10 (десятого) числа місяця, що слідує за кожним місяцем, в якому надавалися Послуги, на підставі Акту (або п. 4.4. Договору); неотримання Замовником від Виконавця Акту не є підставою для звільнення Замовника від зазначеного в цьому пункті Договору зобов'язання. У випадку неотримання Замовником від Виконавця Акту за відповідний місяць Виконавець зобов'язаний надати дублікат такого Акту протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту запиту Замовника.

Суд також звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення відповідача до позивача з вимогами надати дублікати Актів, у випадку їх неотримання.

Крім того, відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження ненадання позивачем послуг з трансляції телепрограми "UBR", тобто, доказів невиконання позивачем зобов'язань за Договором.

Таким чином, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам даної справи.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином і у встановленому порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄС ПРОДАКШЕН ГРУП" (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, будинок 120, корпус 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"ТЕЛЕСВІТ" (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, 3 поверх; ) 667 440 (шістсот шістдесят сім тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп. заборгованості ,19 813 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 49 коп. пені та 10 308 (десять тисяч триста вісім) грн. 80 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 05.04.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна