ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 квітня 2017 р. Справа № 903/182/17

за позовом: ОСОБА_1 міської ради, м.Луцьк

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Волинське обласне підприємство автобусних станцій, м.Луцьк

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

про повернення земельної ділянки

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4 довіреність №1.1-8/43 від 04.01.2017р.

від відповідача: ОСОБА_5, ОСОБА_6 довіреність №161/2 від 07.03.2017р.

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (ФОП ОСОБА_2Є.): ОСОБА_7 договір-доручення про надання адвокатських послуг №01/03-17 від 01.11.2015р.

від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (ФОП ОСОБА_3В.): ОСОБА_7 довіреність від 16.12.2014р.

Суть спору: позивач ОСОБА_1 міська рада звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства Волинське обласне підприємство автобусних станцій про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування посилається на те, що договір оренди землі від 10.02.2005р. припинив свою дію, а відповідач вимогу позивача про повернення йому земельної ділянки не виконав.

В підтвердження позовних вимог позивач подав договір оренди землі від 10.02.2005р., акт прийому-передачі земельної ділянки від 10.02.2005р., витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р. №5004/639/12, лист №1.1-15/307 від 21.01.2015р., №1.1-15/1099 від 25.02.2015р. Про поновлення договору оренди землі, лист повідомлення №8/2 від 12.01.2015р. про поновлення договору оренди землі з додатком, лист №50/2 від 02.02.2015р., лист №29-11/235 від 11.03.2015р. Про заперечення у поновленні договору оренди землі, лист №1.1-15/2188 від 22.04.2015р., №1.1-15/4217 від 24.07.2015р., №1.1-15/5027 від 31.08.2015р. Про надання інформації, лист №1.1-30/3046 від 03.06.2015р. Про повернення земельної ділянки, акт приймання передачі земельної ділянки, лист від 19.06.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні подав наступні документи:

1.) клопотання за вх. №01-54/3493/17 від 03.04.2017р., в яких зазначила:

- на підставі п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального Кодексу України судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобовязаннях, як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Як вбачається з позовних вимог вимога повернути земельну ділянку є вимогою немайнового характеру, оскільки і випливає з договору і є наслідком невиконання п. 20 Договору по факту його припинення з боку Орендаря ОСОБА_8 ВОПАС.

- земельна ділянка по вул. Конякіна, 39, у м. Луцьку підлягає поверненню ОСОБА_1 міській раді, як власнику та Орендодавцю, за наслідками припинення договору оренди у звязку зі закінченням строку оренди та з врахуванням постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року, якою на частину земельної ділянки площею 0,0472 га вже було припинено право оренди.

- провадження по справі відкрито на підставі ухвали господарського суду Волинської області від 28.02.2017 року і на момент відкриття провадження по справі судовий збір був сплачений в належному розмірі, як саме за позовну вимогу немайнового характеру. Даний спір є немайновим, оскільки, випливає з правових наслідків договору оренди землі і відтак є

- немайновим. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого господарського суду України від 05.12.2017 р. у справі № 908/668/15-г та встановлено, що вимога щодо зобовязання повернути земельну ділянку шляхом підписання акту прийому-передачі є вимогою немайнового характеру.

- на підставі вищевикладеного, керуючись п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального Кодексу України просить розгляд даної справи здійснювати як немайновий спір за наявними в справі матеріалами і при наявних доказах сплати.

2.) письмові пояснення по справі за вх. №01-54/3636/17 від 06.04.2017р., в яких зазначила, що 10.02.2005р. між ОСОБА_1 міською радою та ОСОБА_8 «ВОПАС» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 26225 по вул. Конякіна,39 з кадастровим номером 220650030.

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р. було присвоєно згідно поділу земельної ділянки два кадастрові номери:

- земельній ділянці площею 25753 кв.м. кадастровий номер :22:065:0059;

- земельній ділянці площею 472 кв.м. кадастровий номер :22:065:0060.

Зазначає, що такі зміни внесені Управлінням Держгеокдастру у ОСОБА_1 районі Волинської області до Публічної кадастрової карти України.

В підтвердження додатково долучила лист Управлінням Держгеокдастру у ОСОБА_1 районі Волинської області від 07.02.2017р. №18-304-0.2-172/2-17.

Представник відповідача в судовому засіданні подав наступні документи:

1.) клопотання про витребування документів за вх. №01-54/3638/17 від 06.04.2017р. , а саме:

- від Головного управління Держгеокадастру у Волинській обл. (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67) оригінал договору оренди земельної ділянки за адресою м. Луцьк, вул. Конякіна, 39, площею 26 225 кв.м., кадастровий номер 220650030, укладений між ОСОБА_8/Г «ВОПАС» та ОСОБА_1 міською радою.

- від Головного управління Держгеокадастру у Волинській обл. (Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 67) оригінал Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка включає записи про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок у м. Луцьк за період з 10 лютого 2005 року по 15 лютого 2005 року.

2.) клопотання за вх. №01-54/3637/17 від 06.04.2017р. про долучення документів, а саме:

- довіреність від 24.03.2017 року;

- копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 80850162;

- копію виписки з ЄДРПОУ про Незалежну христову церкву;

- копію дозволів на виконання будівельних робіт від 11.10.2000р., та від 20.02.2003 року за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 39а;

- копію рішення ОСОБА_1 міської ради від 16.11.1995 року за № 10/6;

- копію рішення Господарського суду Волинської області від 27.02.2017 року у справі № 903/1021/16 за позовом підприємця ОСОБА_3, до ОСОБА_8 «ВОПАС», ОСОБА_1 міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору підприємець ОСОБА_9 про визнання договору оренди землі припиненим та зобовязання до вчинення дій - про відмову у позові, залишене без змін від 05.045.2017р. Рівненським апеляційним господарським судом.

- копію договору від 08.01.1999 року;

- копію рішення реєстратора про відмову у реєстрації від 13.12.2006 р.

- рішення Господарського суду Волинської області від 31.05.2007 р.

- копію договору купівлі-продажу від 18.01.1999 року;

- копію позовної заяви від 14.06.2011 року;

- копію акту прийому-передачі майна від 18.01.1999 року;

- копію паспорту та ідентифікаційного номеру ОСОБА_2;

- копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №82599432;

- роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішення Ухвали від 06.07.2011 року у справі №5004/1135/11;

- інформацію про виконавче провадження №29069342 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 суми боргу у розмірі 297500грн., судових витрат у розмірі 1820грн.

- копію рішення господарського суду Волинської області у справі №5004/1135/11;

- копії свідоцтв про право власності за №№ 2779, 2776 та витягів про державну реєстрацію прав за №№32817544, 32816823;

- пояснення представника відповідача щодо відносин з ОСОБА_2 з обслуговування кіоску розміром 23 кв.м. з дорученням договорів, дозволів;

- копії інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 84076323,84077687.

- лист ОСОБА_1 міської ради від 06.03.2017 року;

- лист ОСОБА_1 міської ради від 10.06.2016 року;

- копію Рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2004 року за № 21/15.3;

- копію Державного акту на право постійного користування землею;

- копію акту винесення меж в натурі;

- копію акту погодження меж з суміжними землекористувачами;

- копію Плану земельної ділянки;

- копію листа ОСОБА_8 «ВОПАС» про поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди;

- копію листа ОСОБА_1 міської ради від 22.04.2015 року за вих. № 1.1-15/2188.

- копія Проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_8 «ВОГІАС».

- інформацію про сплату орендної плати за земельну ділянку.

Клопотання про витребування документів за вх. №01-54/3638/17 від 06.04.2017р. судом відхилено, як необґрунтоване.

Представник третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_2та ФОП ОСОБА_3 подав наступні документи:

1.) пояснення за вх. №01-54/3522/17 від 03.04.2017р., в яких зазначив, що:

- згідно п. 20 Договору оренди землі №289 від 15.02.2005 року зазначено, що після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду. У звязку з тим, що договір оренди припинив свою дію в 2015 році відповідно позовна вимога про повернення земельної ділянки цілком законна.

- поновлення договору оренди в автоматичному порядку в розумінні однієї з підстав передбачених ст. 33 Закону України Про оренду землі неможливе і не відбулося, оскільки станом на момент виникнення таких можливостей у орендаря ОСОБА_8 Вопас вже не було обєкта оренди предмета договору в розмірі 2,62 та, які орендар одержував в оренду в 2005 році. На підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року (справа № 5004/639/12) вищенаведений договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 міськрадою та ОСОБА_8 ВОПАС було припинено в частині земельної ділянки, площею - 0,0472 га. на якій розташовані магазини №№ 4,7 по вул. Конякіна,39 у м. Луцьку. Саме 28.11.2012 року дана постанова суду набрала законної сили .

- припинення договору оренди в частині предмета (обєкта) оренди є :

- стаття 653 Цивільного Кодексу України ;

- пункт 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин № 6 від 17 травня 2011 року.

- відповідно в ч. З ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Дане положення норми закону продубльовано в Постанові Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011 року і розтлумачено в науково-практичному коментарі до ЦК України під редакцією професора ОСОБА_11 в томі №7 (коментар до ст. 653 ЦК України).

- всі юридичні факти та обставини дають змогу даній ситуації дійти висновку, що договір оренди станом з 28.11.2012 р. було припинено в частині предмета договору, а отже тотожного обєкту оренди в заявника на момент можливої реалізації права поновлення договору оренди не було, що чітко підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно на даний момент в Державному земельному кадастрі відсутня і ніколи і не реєструвалася земельна ділянка площею 2,62 га з кадастровим номером 220650030 по вул. Конякіна,39 у м. Луцьку.

- доводить, що з врахуванням правової підстави Постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року є в Державному земельному кадастрі дві земельні ділянки , а саме :

1) кадастровий номер :22:065:0059 площею 2,5753 га по вул. Конякіна,39 у м. Луцьку, комунальна власність цільове призначення обслуговування автостанції;

2) кадастровий номер :22:065:0060 площею 0,0472 га по вул. Конякіна,39 у м. Луцьк цільове призначення обслуговування приміщень (землі житлової та громадської забудови).

Дані земельні ділянки внесені в Державний земельний кадастр, ще в травні 2013 року. На земельну ділянку площею 0,0472 га ФОП ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою рішенням ОСОБА_1 міської ради №68/4 від 24.12.2014 року.

- відповідно подані документи в ОСОБА_1 міську раду зі сторони ОСОБА_8 ВОПАС 12.01.2015 року містять недостовірну інформацію, щодо площі та кадастрового номеру земельної ділянки і відповідно автоматична пролонгація договору оренди землі на тих самих умовах про той же предмет договору і на той самий строк неможлива в розумінні ст. 33 Закону України Про оренду землі, оскільки сторони не дійшли згоди по істотних умовах договору оренди і одержання земельної ділянки колишнім орендарем можливо виключно у загальному порядку з виготовленням проекту відведення на земельну ділянку нової площі з новими межами, новими суміжними землекористувачами і виключно під нерухомим майном відповідача по даній справі.

- вважає буде захищене і право третіх осіб без самостійних вимог, які є власниками нерухомого майна на території колишньої орендованої земельної ділянки відповідачем. І в підприємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зявиться можливість реалізації свого права на оформлення землі під власним нерухомим майном. З вищенаведених підстав просить позов ОСОБА_1 міської ради - задоволити повністю .

2.) адвокатський запит та відповідь на запит адвоката від 05.04.2017р., зареєстровані за клопотанням №01-54/3641/17 від 06.04.2017р.

3.) акт затверджений рішенням ОСОБА_1 МВК №650 від 29.12.1998р., договір купівлі-продажу від 29.08.2013р., копію плану розміщення ФОП ОСОБА_3, копію технічного паспорта на обєкт по вул. Конякіна,39А, зареєстровані за клопотанням від 06.04.2017р. за вх. №01-54/3640/17.

На вимогу ухвали суду від 21.03.2017р. Головне управління Держгеокадастру у Волинській області подало копію книги №3 реєстрації договорів оренди землі юридичних та фізичних осіб на території ОСОБА_1 міської ради Волинської області, зареєстровану за вх. №01-54/3549/17 від 04.04.2017р.

На стадії розгляду справи по суті, під час дачі пояснень та заперечень позову представник відповідача ОСОБА_5 заявила усне клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для надання їй можливості оформити клопотання про призначення розгляду справи у колегіальному складі.

Представники позивача та третіх осіб проти оголошення перерви заперечили та просили назвати представника відповідача норму ГПК України, яка надає їй таке право.

Остання норму процесуального закону, яка б надавала б їй таке одноособове право не назвала.

Разом з тим, відповідно до змісту ст. 77 ГПК України суд має право оголосити перерву з визначених цією нормою підстав, зокрема:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

2) неподання витребуваних доказів;

3) необхідність витребування нових доказів;

4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача;

5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Згідно ч.2 ст. 2-1 ГПК України позовні заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження документів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов'язковому порядку вносяться: дата надходження документів, інформація про предмет спору та сторони по справі, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який розглядав справу, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Із усного клопотання про оголошення перерви для призначення колегіального розгляду справи вбачається, що заявник не навів жодної конкретної обставини на підтвердження складності справи або складності спору, не надав жодного доказу на підтвердження заяви, не зазначив жодного нормативного обґрунтування.

Водночас, порядок призначення колегіального складу визначено ч.1 ст. 4-6 ГПК України, відповідно до змісту якої справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Заява про призначення колегіального розгляду справи повинна бути обґрунтованою та мотивованою, повинні бути вказані конкретні обставини, що свідчать про складність конкретної справи або про складність певної категорії спору. Заява також повинна бути підтверджена фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах; подана письмово та обовязково зареєстрована згідно ч.2 ст. 2-1 ГПК України в автоматизованій системі документообігу.

Справа № 903/182/17 розподілена відповідно до п. 2 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону.

До початку розгляду справи по суті суд зясовував у представників сторін про наявність підстав для відводу складу суду згідно ст. 20 ГПК України та про наявність будь-яких інших заяв чи клопотань.

Між тим, представник відповідач наданим правом не скористався.

Згідно п.1.2.5. постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, за наведених мотивів клопотання відповідача про оголошення перерви відхилене судом.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, третіх осіб, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 міська рада та Відкрите акціонерне товариство Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799 уклали договір оренди земельної ділянки для обслуговування автостанції площею 26 225 кв.м за адресою вул.Конякіна, 39, м. Луцьк, кадастровий номер земельної ділянки №220650030.

Згідно п. 8 Договір оренди земельної ділянки укладено строком на 10 років.

ОСОБА_1 міська рада та ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій подали суду на дослідження оригінал вказаного догвору, які у них наявні.

Судом було досліджено про те, що дата укладення даного договору у екземплярах які наявні у сторін різні, крім того і різний номер та дата реєстрації даного договору в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди.

З метою встановлення дійсних обставин щодо дати укладення договору та його державної реєстрації, суд ухвалою від 21.03.2017р. витребував у Головного управління Держгеокадастуру у Волинській області докази, щодо дати реєстрації договору оренди землі.

Згідно копії Книги №3 реєстрації договорів оренди землі юридичних та фізичних осіб на території ОСОБА_1 міської ради Волинської області (з реєстраційного номера 103-334) за 2003 2005рр. вбачається, що договір для обслуговування автостанції з кадастровим номером земельної ділянки 220650030 зареєстрований у державному реєстрі 10.02.2005р. реєстраційний номер 289.

Відповідно до договору орендодавець, на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2004р. №21/15.3 за актом приймання-передачі зобов'язався передати, а ВАТ Волинське обласне підприємство автобусних станцій зобов'язався прийняти в оренду на 10 років земельну ділянку, визначену цим договором.

Пункт 20 Договору оренди земельної ділянки визначає, що в разі припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду.

Відповідно до п.36 договору договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

На виконання умов договору від 10.02.2005р. орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування обєкт оренди, що знаходиться на вул. Конякіна,39/ кадастровий номер 220650030, що стверджується відповідним актом, підписаним уповноваженими особами та скріплений відтисками круглих печаток сторін.(а.с. 13).

ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій з метою пролонгації дії договору оренди 12.01.2015р. на адресу ОСОБА_1 міської ради надіслало лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки (а.с.26-28).

21.01.2015р. орендодавцем були направлені часткові заперечення про поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди у звязку із наявністю судового рішення, яким від 28.11.2012 року договір оренди №289 від 15.02.2005р. частково припинено.

02.02.2015р. ОСОБА_8 Волинське обласного підприємства автобусних станцій надіслав лист відповідь на вищевказаний лист, в якому зазначив, що підприємство є орендарем земельної ділянки площею, яка визначена договором оренди , зареєстрованого 15.02.2005 р. за № 289 та містить відмову надати необхідні документи, зокрема розроблену нову технічну документацію (а.с.31).

25.02.2015р. орендодавець направив лист орендарю про необхідність надання повного переліку документів та відмову на укладення додаткової угоди запропонованої орендарем (а.с.29).

11.03.2015р. ОСОБА_1 міська рада надіслала ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій заперечення у поновленні договору оренди, оскільки, документи для підготовки та прийняття відповідного рішення про поновлення договору оренди у встановленні чинним законодавством терміни не були подані (а.с.32).

03.06.2015 р. ОСОБА_1 міська рада надіслала ОСОБА_8 Волинському обласному підприємству автобусних станцій вимогу про виконання зобов'язання про повернення земельної ділянки шляхом підписання актів прийому-передачі земельної ділянки листом № 1.1-30/3046 (а.с.36-38).

19.06.2015р. орендар направив лист про відмову повернути земельну ділянку, оскільки земельна ділянка використовується за цільовим призначенням (а.с.41).

31.08.2015р. ОСОБА_1 міська рада надіслала ОСОБА_8 Волинському обласному підприємству автобусних станцій лист, яким повідомила відповідача, що у разі неподання документів, вирішення питання про повернення земельної ділянки буде передано до суду.

Предметом розгляду даної господарської справи є зобов'язання ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій повернути земельну ділянку, площею 25 753 кв.м., кадастровий номер :22:065:0059, розташовану за адресою: вул. Конякіна, 39 в м. Луцьку, по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому суд виходив з наступного.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Порядок поновлення (пролонгації) договору оренди землі встановлений ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із правовою позицією Верховного суду України у постановах №912/1552/13 (3-161гс14) від 11.11.2014р., №44/69 (3-520гс12) від 20.11.2012р. встановлено, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін можлива лише за наявності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. За змістом п.34 ч.1 ст.36 ЗУ «Про місцеве самоврядування» за відсутності такого рішення неможливо зобовязати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або поновити його (ст. 33 Закону України «Про оренду землі у редакції чинній до 12.03.2011р.).

Крім того, до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з п.2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі". Як вбачається зі змісту частини 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі", нею не передбачено порядок автоматичного поновлення договору оренди земельної ділянки в разі відсутності заперечень з боку сторін, а лише визначено, що в цьому разі договір підлягає поновленню. Вказана норма не передбачає зміну відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, яке є підставою для надання в оренду земельної ділянки, щодо встановлених в ньому строків оренди. Відтак, якщо за законом такий договір підлягає поновленню, то таке поновлення має здійснюватися за волевиявленням сторін. Таке волевиявлення має бути оформлене відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішенням міської ради. За відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, підстави для задоволення вимог позивача про зміну строку дії договору відсутні, а у випадку незгоди орендодавця щодо подовження договору оренди земельної ділянки орендар зобов'язаний звільнити займану земельну ділянку, привівши її у належний стан.

Згідно з ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

З матеріалів справи слідує, що відповідач в 2005 році отримав в оренду земельну ділянку на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради від 28.12.2004р. №21/15.3 та договору оренди від 10.02.2005р. зі строком дії 10 років.

Вказаний договір припинив дію у звязку з закінченням строку на який його було укладено.

Відповідне рішення, яке є підставою для поновлення договору оренди ОСОБА_1 міська рада не приймала.

Доводи відповідача про автоматичне поновлення договору оренди з посиланням на п.28 договору, щодо обовязку орендаря розглянути питання про продовження дії договору оренди у місячний строк з дня надходження його клопотання не дають правових підстав вважати дану умову договору як право орендаря на автоматичне поновлення договору оренди.

Крім того, в договорі відсутні умови щодо автоматичного поновлення дії оренди,оскільки при укладенні договору сторони дану обставину не узгодили.

Отже, дослідивши зміст договору оренди від 10.02.2005р. суд встановив, що цей договір був укладений за загальним порядком передачі земельної ділянки в оренду на підставі ст.123-124 Земельного кодексу України і не містить жодних положень про його автоматичне поновлення або пролонгацію.

Разом з тим, в судовому засіданні представник ОСОБА_1 міської ради не заперечує про укладення договору оренди для обслуговування автостанції на вул. Конякіна,39, однак звертає увагу суду про те, що змінилися істотні умови такого договору, зокрема розмір земельної ділянки, яка може бути передана в оренду, її кадастровий номер та як зясовано судом відбулася зміна організаційно-правової форми орендаря (відповідача у справі): Відкрите акціонерне товариство Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799 реорганізовано у Приватне акціонерне товариство Волинське обласне підприємство автобусних станцій.

Із матеріалів справи слідує, згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р. у справі №5004/639/12 за позовом Підприємця ОСОБА_2 (третьої особи у даній справі) до відповідачів ОСОБА_1 міської ради, ОСОБА_8 «ВОПАС», Управління Держкомзему у м.Луцьку про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки №289 від 15.02.2005р. та зобов'язання Управління Держкомзему у м. Луцьку внести відповідні записи та визнано припиненим договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_1 міською радою та Відкритим акціонерним товариством "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799", зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 15.02.2005 р. за №289 в частині земельної ділянки площею 0,0472 га, на якій розташований магазин №4 з літнім кафе, приміщенням магазину №7 по вул. Конякіна, 39 у м. Луцьку та зобов'язано Управління Держкомзему у м. Луцьку внести відповідні записи в Поземельну книгу та Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою договорів оренди землі.

Управління Держгеокдастру у ОСОБА_1 районі Волинської області листом від 07.02.2017р. за №18-304-02-172/217 повідомило, про те, що договір оренди земельної ділянки площею 26 225 кв.м для обслуговування автостанції зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди землі юридичних та фізичних осіб за № 289 від 10.02.2005 року.

Згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.1 1.2012 року було присвоєно, згідно поділу земельної ділянки, два кадастрови номери: а) земельній ділянці площею 25 753 кв.м кадастровий номер :22:065:0059; б) земельній ділянці площею 472 кв.м кадастровий номер :22:065:0060.

В 1996 році видавався на дану земельну ділянку державний акт на право постійного користування землею Службі автостанцій територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту. Згідно наявної інформації на даний час ОСОБА_8 «ВОПАС» не є постійним користувачем земельної ділянки.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка комунальної власності для обслуговування автостанції має кадастровий номер :22:065:0059, знаходиться за адресою м.Луцьк, вул. Конякіна 39, розмір земельної ділянки 2000.57 га., внесено відомості про обмеження у використанні земельної ділянки на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012р.

На підставі вказаної постанови було внесено відомості щодо земельної ділянки із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування приміщень за адресою м.Луцьк, вул. Конякіна,39, площею 0.0472 га. виділеної на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради №68/4 від 24.12.2014р. «Про надання підприємцю ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування приміщень на вул.. Конякіна,39» та присвоєно новий кадастровий номер земельної ділянки :22:0650060.

Отже, у звязку з виконанням Управлінням Держгеокдастру у ОСОБА_1 районі Волинської області постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року, кадастровий номер 220650030 земельної ділянки, яка була передана в оренду для обслуговування автостанції змінено на кадастровий номер :22:065:0059, про що внесено до державного реєстру зміни та внесено зміни щодо розміру даної земельної ділянки з 2.6225га до 2.5753га у звязку з припиненням дії договору оренди в частині земельної ділянки площею 0,0472га. на користь підприємця ОСОБА_2Є

Дана обставина додатково підтверджується листом Управління Держгеокдастру у ОСОБА_1 районі Волинської області від 06.04.2017р. за №293045535.24-391/2-17, у якому вказано про те, що у державному земельному кадастрі за адресою вул.Конякіна,39 наявні відомості на земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:065:0059 площею 2.5753 га. , :22:065:0060 площею 0.0472 га.

Отже, позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено про те, що договір оренди землі для обслуговування автостанції за адресою м.Луцьк, вул. Конякіна,39 припинив свою дію, змінилися обставини, які є істотними умовами договору, а саме:

- найменування орендаря;

- кадастровий номер земельної ділянки;

- площа земельної ділянки та її конфігурація;

- необхідність виготовлення нової документації.

Про наявність даних обставин та необхідність укладення нового договору оренди ОСОБА_1 міська рада повідомила відповідача ОСОБА_8 «ВОПАС» листом №1.1-15/4217 від 24.07.2015р. (а.с.39), зокрема зазначила, що для подальшого розгляду питання оформлення права оренди земельної ділянки, площею 2,5753 га, на вул. Конякіка, 39 (з урахуванням відомостей з Державного земельного кадастру), яка фактично використовується товариством для обслуговування автостанції, у разі, якщо межі орендованої земельної ділянки не змінилися, враховуючи статті 79-1, 123 Земельного Кодексу України, товариству необхідно розробити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку та подати її на затвердження в ОСОБА_1 міську раду.

Відповідно до пункту 1 статті 123 Земельного Кодексу України, розроблення вищевказаної технічної документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування.

Для подальшого розгляду ОСОБА_1 міською радою питання надання товариству дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відмовлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), представнику (з належним чином оформленою довіреністю) необхідно надати в дозвільний центр департаменту «Центр надання, адміністративних послуг у місті ОСОБА_1» ОСОБА_1 міської ради документи зазначені у формулярі заяви.

Отже, як визначено самим договором, вказаними нормами права та встановленими обставинами ОСОБА_8 «ВОПАС» зобовязане повернути земельну ділянку ОСОБА_1 міській раді після закінчення дії договору.

Однак, ОСОБА_8 «ВОПАС» свої зобов'язання щодо повернення земельної ділянки ОСОБА_1 міській раді після припинення дії договору оренди не виконав.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_8 «ВОПАС» не зобовязаний повертати орендовану земельну ділянку, оскільки на ній розташовані обєкти нерухомого майна товариства та обєкти інфраструкти, орендну плату товариство продовжує сплачувати та крім того, позивачем заявлена вимога про повернення земельної ділянки з іншим кадастровим номером та площею, яка була прийнята ВАТ «ВОПАС 10799» в оренду спростовуються встановленими обставинами справи.

Разом з тим, не взято до уваги суду доводи відповідача про те, що неправоміно залучено до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, оскільки знаходження обєктів нерухомого майна, що є у їх власності на земельній ділянці, яка була передана в оренду відповідачу з огляду на усталену судову практику Вищого господарського суду України в аналогічній категорії спорів, є обовязковою умовою для залучення їх до участі у справі.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про повернення земельної ділянки підтверджені матеріалами справи, доведені та підлягають до задоволення.

У відповідності до 2.23. постанови №7 від 21.02.2013р. Пленум Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може:

- зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК);

- у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК.

За змістом п.3.4 постанови №7 від 21.02.2013р. Пленум Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій (вул. Львівська, 148, ідентифікаційний код 03113130) повернути земельну ділянку, площею 25 753 кв.м., кадастровий номер :22:065:0059, розташовану за адресою: вул. Конякіна, 39 в м. Луцьку, по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

3. Стягнути з ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій (вул. Львівська, 148, ідентифікаційний код 03113130) на користь ОСОБА_1 міської ради (43025, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького,19, ) 3200,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з ОСОБА_8 Волинське обласне підприємство автобусних станцій (вул. Львівська, 148, ідентифікаційний код 03113130) 236800,00грн. судового збору в доход Державного бюджету України.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення

складено 11.04.2017р.

Суддя В. М. Дем`як