РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017Справа №910/4004/17

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія

«ВіДі-Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна»

про стягнення 12 485,30 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 03/04-17_І від 03.04.2017

від відповідача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 15.12.2016

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» 12 485,30 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № АС 007558 від 19.06.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля марки Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Jeep, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/8574194), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4004/17 та призначено її до розгляду на 11.04.2017.

Відповідач у поданому 10.04.2017 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на наступне. Відповідач отримав в червні 2016 від позивача заяву про страхове відшкодування на суму 24 604,96 грн. (вих. №15/04/8.04/342-16 від 29.11.2016) стосовно ДТП, що мало місце 16.09.2016 в м. Києві на перехресті вулиці Кільцева дорога - Київська за участю ОСОБА_5, що керував транспортним засобом марки Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_3 та ОСОБА_3, який керував транспортним засобом марки Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_4. Так, в процесі дослідження розміру виплаченого позивачем на користь страхувальника ОСОБА_5 страхового відшкодування, було встановлено, що виплата позивачем страхового відшкодування була здійснена з порушенням умов договору страхування наземного транспорту №АС 007558 від 19.06.2013. Як вбачається з умов п. 32.16 договору добровільного страхування наземного транспорту № АС 007558 від 19.06.2013 у разі, коли страхова сума становить певну частину ринкової вартості застрахованого предмету цього договору або на початок відповідного періоду страхування, страхове відшкодування виплачується у тій же частині від визначених по страховій події збитків, що сталися у відповідний період. Страхове відшкодування виплачене позивачем, мало бути розраховане наступним чином: ТЗ на момент відповідного періоду страхування, а також на момент ДТП був застрахований не повністю, а лише частково, було застраховано 52,71% від реальної вартості ТЗ (пропорційно системі відповідальності). 25 674,18 грн. (вартість ремонту ТЗ згідно рахунку №ЕСеС-0008394 від 29.09.2016 ТОВ «ВіДі-Страхування» * 52,71% - 1 412,20 грн. (франшиза згідно договору страхування) = 12 119,66 грн. (сума страхового відшкодування, яке мало було сплачено позивачем згідно з вимог чинного законодавства та договору страхування). Відтак, реальний розмір витрат позивача, пов'язаний з відновлювальним ремонтом ТЗ, мав складати 12 119,66 грн., тому відповідач 13.12.2016 прийняв рішення про виплату позивачу страхового відшкодування, що оформлено страховим актом №ОСЦВ/АІ.8574194/1 від 13.12.2016 та 29.12.2016 здійснило на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» виплату в сумі 12 119,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 65418 від 29.12.2016, а отже відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні 11.04.2017 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 11.04.2017 проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 11.04.2017, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2016 у справі № 759/13423/16-п вбачається, що 16.09.2016 о 18 годині 05 хвилин в м. Києві на перехресті вулиць Кільцева Дорога - Київська ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_2 не врахував дорожню обставину, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Даною постановою суду ОСОБА_3 визнано винним за вчинене правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн.

Автомобіль марки Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_3, застрахований страхувальником у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № АС 007558 від 19.06.2013.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до звіту № 2311 від 10.10.2016 матеріальний збиток завданий власникові Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_1, в результаті пошкодження при ДТП з урахуванням фізичного зносу складає 25 343,45 грн.

Відповідно до виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВіДі Елеганс» рахунку № ЕСеС-0008394 від 29.09.2016 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_1 в результаті пошкодження при ДТП, складає 25 674,18 грн.

На підставі договору страхування позивачем було складено страховий акт № КР-011534 від 07.10.2016 згідно якого подію визнано страховою та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 24 604,96 грн.

Кошти в розмірі 24 604,96 грн. були перераховані позивачем, згідно платіжного доручення № 2500 від 13.10.2016 на суму 24 604,96 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 24 604,96 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільна відповідальність транспортного засобу марки Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_2, застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8574194.

Відповідно до умов договору (полісу) № АІ/8574194 страховик зобов'язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля марки Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_2.

Зокрема, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 50 000,00 грн. та розмір франшизи не встановлено.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право регресу до винної у ДТП особи, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_2, застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8574194, то відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки Jeep Grand Cherokee, державний номер НОМЕР_2 встановлена у судовому порядку.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

В матеріалах справи наявна вимога № 15/04/8.04/342-16 від 29.11.2016 на виплату страхового відшкодування, в якій позивач просив перерахувати на його рахунок відшкодування в сумі 24 604,96 грн.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідач отримавши вимогу 29.12.2016 виплатив суму страхового відшкодування лише частково в розмірі 12 119,66 грн.

Оскільки, умовами полісу № АІ/8574194 не встановлений розмір франшизи, тому страхове відшкодування не підлягає зменшенню.

Розглядаючи спір по суті, суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу Citroen C-Elysee, державний номер НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, а також те, що відшкодуванню підлягає розмір саме виплаченого відшкодування, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю в розмірі 12 485,30 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Не відповідають дійсності твердження відповідача про те, що пошкоджений ТЗ застрахований лише частково (на 52,71% від реальної вартості ТЗ), оскільки з умов договору вбачається, що на момент укладення договору застраховано 100% вартість ТЗ.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 15, кв. 124, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56, ) суму страхового відшкодування в розмірі 12 485 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят п'ять) грн. 30 коп., 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 13.04.2017

Суддя В.В.Сівакова