ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2017 р. Справа № 907/684/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України, м. Київ, вх. №01-05/5554/16 від 28.11.2016 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 року

у справі № 907/684/15

за позовом: Прокурора міста Ужгорода, м. Ужгород

до відповідача 1: Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача 2: Національного банку України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог 1: КП Стадіон Авангард, м. Ужгород

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог 2: Головне управління Держгеокадастру України в Закарпатській області, м. Ужгород

про: визнання недійсними: - п.1 Рішення 17 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 29.03.2013р. №881 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування адмінбудівлі НБУ"; - п.1.19 Рішення 21 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 20.09.2013р. №1050 "Про зміну та скасування рішень міської ради"; - п.1.30 Рішення 20 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 19.12.2013р. №1172 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" (далі - оспорювані рішення), та про скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :26:001:0210 за № 9552336 від 26.12.2013р. (далі - рішення про реєстрацію права користування).

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 прокурор, посвідчення №020325 від 06.09.2013 року;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності№18-0011/13480 від 20.02.2017 року;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 року у справі №907/684/15 (суддя Ушак І.Г.) позовні вимоги Прокурора міста Ужгорода, до відповідача 1 Ужгородської міської ради, до відповідача 2 Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1: КП Стадіон Авангард, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2: Головне управління Держгеокадастру України в Закарпатській області, про визнання недійсними: - п.1 Рішення 17 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 29.03.2013р. №881 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування адмінбудівлі НБУ"; - п.1.19 Рішення 21 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 20.09.2013р. №1050 "Про зміну та скасування рішень міської ради"; - п.1.30 Рішення 20 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 19.12.2013р. №1172 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" (далі - оспорювані рішення), та про скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :26:001:0210 за № 9552336 від 26.12.2013р. (далі - рішення про реєстрацію права користування) задоволено частково. Визнано недійсними: - п.1 Рішення 17 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 29.03.2013р. № 881 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування адмінбудівлі НБУ"; - п.1.19 Рішення 21 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 20.09.2013р. №1050 "Про зміну та скасування рішень міської ради"; - п.1.30 Рішення 20 сесії 7 скликання Ужгородської міської ради від 19.12.2013р. №1172 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок". В іншій частині позову - відмовлено. Стягнуто з Ужгородської міської ради в доход державного бюджету України судовий збір на суму 3654, 00 грн. (три тисячі шістсот п"ятдесят чотири грн. 00 коп.).

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 року у справі №907/684/15, відповідач 2 Національний банк України, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що суд першої інстанції неналежно встановив фактичні обставини справи, не врахував, що на момент відведення земельної ділянки НБУ вона не була відведена на користь КП «Стадіон Авангард», футбольного поля як такого вже не існувало, межі регулярно змінювались, а КП «Стадіон Авангард» тривалий час перебуває в стадії припинення.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 р. у справі № 907/684/15 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2016р. справу №907/684/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Орищин Г.В..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 30.11.2016 р. поновлено строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 13.12.2016 р..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 року, розгляд справи було відкладено до 20.12.2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.12.2016 року №742 справу №907/684/15 призначено до повторного автоматизованого розподілу судової справи у звязку із відпусткою судді члена колегії Орищин Г.В..

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.12.2016 року, справу №907/684/15 розприділили головуючому судді Костів Т.С. та іншим суддям, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року, розгляд справи було відкладено до 10.01.2017 року.

Враховуючи обставини, які виникли при розгляді апеляційної скарги, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.01.2017р. провадження у справі №907/684/15 було зупинено до закінчення провадження по справі №807/1136/15 (апеляційне провадження 876/8746/16), яка розглядається Львівським апеляційним адміністративним судом.

10.02.2017 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника відповідача 2 (апелянта) Національного банку України, в якому останній просив суд поновити провадження у справі №907/684/15 з підстав, викладених у поданому клопотанні (вх.№01-04/1091/17 від 10.02.2017 року).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року, розгляд справи поновлено та призначено на 21.02.2017 року.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року, від 28.02.2017 року та від 21.03.2017 року розгляд справи відкладено з мотивів, наведених у них.

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 28.03.2017 року зявився представник апелянта, подану апеляційну скаргу підтримав повністю з мотивів, наведених у ній. Надав також усні пояснення по суті спору.

Прокурор в судовому засіданні 28.03.2017 року проти апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представники відповідача 1 та третіх осіб 1,2 в судове засідання не зявились, причин неявки суду не довели.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, спірні відносини сторін виникли з приводу прийняття Ужгородською міською радою оспорюваних рішень, а саме: рішення від 29.03.13 року № 881 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування адмінбудівлі НБУ", за змістом п.1 якого було надано Управлінню НБУ в Закарпатській області дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,44 га для розташування адмінбудівлі на розі вул. ОСОБА_6 та вул. Митної; рішення від 20.09.13 року № 1050 "Про зміни та скасування рішень міської ради", п.1.19 якого міська рада внесла зміни до п.1 рішення від 29.03.2013 року № 881 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розташування адмінбудівлі НБУ", виклавши його в наступній редакції: "Надати Управлінню НБУ в Закарпатській області дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,44 га для розташування адмінбудівлі на розі вул. ОСОБА_7 та вул. Митної з подальшою передачею в постійне користування"; рішення від 19.12.13 року № 1172 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", п. 1.30 якого міська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Управлінню НБУ в Закарпатській області площею 0,44 га (кадастровий номер :26:001:0210) для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ на розі вул. ОСОБА_6 та вул. Митної та надати її в постійне користування .

У процесі розгляду справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що формування земельної ділянки КП "Стадіон Авангард" не проводилось, кадастровий номер її не було визначено, відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право на земельну ділянку КП "Стадіон "Авангард". У той же час, спірна земельна ділянка була надана у користування обласному відділу фізкультури для збудування обласного спортивного стадіону на підставі постанови виконкому Ужгородської міської ради депутатів трудящих № 25 від 12.03.1946 року, яка надалі була змінена рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 24.09.46 року (протокол № 17 від 24.09.46 року), згідно якого дану земельну ділянку було надано в користування Добровільному спортивному товариству "Більшовик" із зобов'язанням розпочати побудову стадіону. Розпорядженням голови Ужгородської міської ради № 399 від 01.10.97 року для організації та забезпечення функціонування стадіону "Авангард" як цілісного спортивного комплексу вирішено передати його будівлі та споруди у безкоштовну оренду державному комунальному підприємству футбольний клуб "Верховина". Розпорядженням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 328 від 07.09.98 року вирішено відокремити "Стадіон "Авангард" від футбольного клубу "Верховина", утворити самостійне державне комунальне підприємство, фонду комунального майна виступити засновником новоствореного підприємства шляхом надання йому у безоплатну оренду будівель по вул.ОСОБА_6, які орендував ФК "Верховина".

Розпорядженням Фонду приватизації та управління майном міста № 161 від 29.12.98 року вирішено передати у статутний фонд державному комунальному підприємству "Стадіон Авангард" будівлі та спортивні майданчики по вул.ОСОБА_6, які орендував ФК "Верховина".

Актами передачі та прийому від 03.11.98 року та від 29.12.98 року на виконання, зокрема, вищенаведених розпоряджень виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 328 від 07.09.98 року та розпорядження Фонду приватизації та управління майном міста № 161 від 29.12.98 року представниками ФК "Верховина", Фонду приватизації та управління майном міста було передано стадіону "Авангард" будівлі, споруди, спортивні майданчики, розташовані на території стадіону, в тому числі чотири футбольні поля (1 - центральне, 3 - тренувальні). Управлінням молоді та спорту Закарпатської обласної державної адміністрації 01.08.03 року за формою затвердженою Державним комітетом України з питань фізичної культури і спорту здійснено паспортизацію комплексу спортивних споруд стадіону "Авангард" у м. Ужгороді по вул. І.Франка. За даними паспорту стадіон "Авангард" введено в експлуатацію в 1953р., розмір його земельної ділянки становить 13,2 га.

Суд першої інстанції підставно виходив з того, що приписами ст. 16 ЗК УРСР від 08.07.1970р. надання земельних ділянок у користування здійснювалося у порядку відведення. Відведення земельних ділянок проводилося на підставі постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської ОСОБА_5 народних депутатів у порядку, встановленому законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказувалася мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею.

Положення п. 5 Постанови Верховної ОСОБА_5 УРСР від 18.12.1990 р. № 562-ХІІ "Про порядок введення в дію Земельного Кодексу РСР" визначали, що громадяни, підприємства, установи, організації, які мали у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігали свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування. У п. 1 ч. 1 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України також зазначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, судом першої інстанції підставно встановлено, що спірна земельна ділянка була відповідно до чинного на той час законодавства надана з визначеною метою - для будівництва стадіону, на цій земельній ділянці збудований та введений в експлуатацію стадіон "Авангард" - комплексна спортивна споруда, об'єкт фізичної культури і спорту, який з 1998р. перебував у правомірному користуванні КП "Стадіон Авангард", як і земельна ділянка, на якій розташований, власне, стадіон.

Рішенням Ужгородської міської ради від 20.07.12 року № 578 вирішено ліквідувати КП "Стадіон "Авангард", департамент міського господарства Ужгородської міської ради зобов'язано провести ліквідацію підприємства. Разом з тим, ні станом на час прийняття оспорюваних рішень, ні станом на час розгляду даної справи судом, ліквідація КП "Стадіон Авангард" не завершена, підприємство як юридична особа перебуває у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За даними Електронного реєстру спортивних споруд України за КП "Стадіон "Авангард" рахується земельна ділянка площею 12 га.

За приписами ст.ст. 50, 51 ЗК України земельні ділянки зайняті об'єктами фізичної культури і спорту належать до земель рекреаційного призначення. Дана норма кореспондується зі статтею 40 Закону України "Про фізичну культуру і спорт", відповідно до якої земельні ділянки, на яких розташовані фізкультурно-оздоровчі та спортивні споруди, належать до земель рекреаційного призначення. На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель (частина 3 статті 52 ЗК України).

Приписами Закону України "Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах", завданням якого згідно його преамбули є запобігання масовим проявам зміни цільового призначення і забудови окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах (зелених зон, зелених насаджень, об'єктів фізичної культури і спорту), що призводить до погіршення санітарно-гігієнічних, рекреаційних та спортивно-оздоровчих умов життя громадян, а також фізичного і естетичного виховання дітей та молоді, введено мораторій з 2011р. строком на п'ять років на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення незалежно від форми власності в містах та інших населених пунктах, зокрема, земельних ділянок об'єктів фізичної культури і спорту. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Жодних рішень органу державної влади щодо віднесення земельної ділянки, на якій розміщений стадіон "Авангард", до тієї чи іншої категорії, не приймалось. Ужгородською міською радою, як власником земельної ділянки, не визначено також виду використання цієї земельної ділянки в межах певної категорії земель.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану. Містобудівна документація включає в себе генеральний план території, а невід'ємною частиною генерального плану населеного пункту є план земельно-господарського устрою цього населеного пункту.

Доказом визначення конфігурації земельної ділянки загальною площею 12 га, що є у користування стадіону та межових ліній на місцевості, є саме викопіювання з генерального плану міста, а також ситуаційний план земельної ділянки Управління НБУ у Закарпатській області, з якого вбачається накладка виділеної земельної ділянки управлінню НБУ на спортивний майданчик - футбольне поле стадіону.

Таким чином, земельна ділянка площею 12 га, на якій розташований стадіон "Авангард" як комплексна спортивна споруда, що складається з футбольних полів, бігових доріжок, трибун для глядачів, допоміжних приміщень тощо, за змістом ст. 51 ЗК України, Закону України "Про фізичну культуру та спорт" станом на час прийняття оспорюваних рішень належала до земель рекреаційного призначення. Фактичний стан землекористування не тягне за собою автоматичної зміни правового режиму чи категорії земельної ділянки. Згідно із висновком Головного управління Держгеокадастру від 05.05.2016 р. № 9-7-0.7-4365/2, спірна земельна ділянка за основним цільовим призначенням відноситься до земель рекреаційного призначення.

При цьому, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 року у справі № 807/1136/15, яка набрала законної сили та є виконаною, встановлено протиправність дій Ужгородської міської ради в особі відділу землекористування Ужгородської міської ради та управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області при обліку та формуванні статистичних даних земельної ділянки в межах існуючої огорожі стадіону "Авангард" як землі громадської забудови та зобов'язано зазначених осіб внести виправлення в облікові документи та до статистичної звітності з кількісного обліку земель щодо земельної ділянки в межах існуючої огорожі стадіону "Авангард" у розмірі 12,459 га як землі рекреаційного призначення, фізичної культури та спорту та в подальшому обліковувати вказану земельну ділянку як землі рекреаційного призначення, фізичної культури і спорту.

За таких обставин суд першої інстанції підставно вказав, що відповідач-1, надавши відповідачу-2 оспорюваними рішеннями дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,44 га у м. Ужгороді на розі вул. ОСОБА_6 та вул. Митної, що є частиною земельної ділянки площею 12 га, на якій розташований стадіон "Авангард", затвердивши проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки та надавши її в постійне користування управлінню НБУ в Закарпатській області для будівництва та обслуговування будівель кредитно-фінансових установ, змінив у порушення встановленого порядку її цільове призначення із земель рекреаційного призначення на землі громадської забудови.

Відповідно до приписів ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для, зокрема, визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Всупереч приписів ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", згідно яких проекти землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань підлягають обов'язковій державній експертизі, при створенні нового землекористування управління НБУ у Закарпатській області не було здійснено державної експертизи проекту землеустрою, відтак - за відсутності позитивного висновку державної експертизи проекту землеустрою Ужгородська міська рада не вправі була приймати оспорюване рішення про затвердження проекту землеустрою.

Посилання скаржника на зворотнє не заслуговують на увагу враховуючи, що за результатами розгляду даної справи господарським судом Закарпатської області вже було прийнято рішення суду від 25.01.2016р., яким у задоволенні позову відмовлено. За результатами апеляційного перегляду (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р.) рішення господарського суду залишено без змін, однак за результатами касаційного перегляду даної справи 10.08.16 року прийнято постанову Вищого господарського суду України, якою зазначені процесуальні акти судів скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області із відповідними вказівками, що за приписами ст. 1119 ГПК України є обов'язкові для суду першої інстанції при новому розгляді.

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером :26:001:0210 за № 9552336 від 26.12.2013р., то суд першої інстанції правильно вказав, що така вимога не підлягає задоволенню з огляду на суб'єктний склад відповідачів, а також з огляду на їх передчасність, адже за змістом ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 року у справі № 907/684/15 прийнята на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Закарпатської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Національного банку України, м. Київ, вх. №01-05/5554/16 від 28.11.2016 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.2016 року у справі № 907/684/15 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Закарпатської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 03.04.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.