ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2017 р. Справа № 914/2999/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

Я.О. Юрченка

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність № 2744 від 02.09.2016);

відповідача - Данилевича Д.О. ( довіреність б/н від 31.08.2016),

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, б/н від 15.02.2017 (вх.№01-051047/17 від 07.03.2017)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 про призначення судової експертизи та зупинення провадження

у справі №914/2999/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , м. Львів

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Аурум І», м. Львів

про: стягнення 126 339,07 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до ЖБК «Аурум І» про стягнення заборгованості за договором №1/004/09-2015 про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01.09.2015 в сумі 126 339,07 грн, з якої: 95 890,14грн основний борг, 14 383,52грн штраф, 10 930, 43грн пеня, 1076,80грн 3% річних та 4 058,18грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу консультаційно-посередницькі послуги, пов'язані із пошуком потенційних членів ЖБК «Аурум І»(учасників) з метою залучення їх пайових внесків для будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1. Згідно з актом виконаних робіт № 016 від 02.07.2016 вартість наданих послуг становить 95 890,14грн. Акт був надісланий відповідачу та отриманий ним 04.07.2016. Проте відповідач акт не підписав, письмової відмови від його підписання чи доказів на спростування правильності розрахунку не надав, вартість послуг не оплатив. На підставі п.п. 6.3.1, 6.3.2 договору та ст. 625 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача 14 383,52грн штрафу та 10 930,43 грн пені, 4 058,18грн інфляційних втрат та 1 076,80 -3% річних.

Ухвалою від 28.11.2016 у справі №914/2999/16 суд першої інстанції прийняв позовну заяву до провадження.

За клопотання відповідача господарський суд ухвалою від 14.02.2017 у справі №914/2999/16 (суддя Запотічняк О.Д.) на підставі ст.41 та ст. 79 ГПК України призначив судову експертизу та зупинив провадження у справі до надання експертного висновку. Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлені такі питання:

1) Яка дійсна ринкова вартість агентських послуг, обсяг яких визначено в договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг №1/004/09-2015 від 01.09.2015, станом на 01.09.2015?

2) Яку частку у загальному розмірі винагороди виконавця, що визначений у договорі про надання консультаційно-посередницьких послуг №1/004/09-2015 від 01.09.2015, становить винагорода за надання виконавцем агентських послуг, виходячи із дійсної (ринкової) вартості цих послуг, що склалась на ринку станом на 01.09.2015?

3) Чи нанесено відтиск печатки ЖБК "Аурум І" печаткою, експериментальні та вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження, в наступних документах:

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 23 111,25 грн (том 3, а.с. 12);

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 57 250,48 грн (том 3, а.с. 13).

4) Чи належить директору ЖБК "Аурум І" ОСОБА_5. підпис, експериментальні та вільні зразки якого надані для порівняльного дослідження, в наступних документах:

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 23 111,25 грн (том 3, а.с. 12);

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 57 250,48 грн (том 3, а.с. 13).

5)Чи належить ОСОБА_4 підпис, експериментальні та вільні зразки якого надані для порівняльного дослідження, в наступних документах:

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 23 111,25 грн (том 3, а.с. 12);

-Акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 57 250,48 грн (том 3, а.с. 13).

При призначенні експертизи та зупиненні провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що акт виконаних робіт №016 від 02.07.2016 на суму 95 980,14грн, на який посилається позивач, включає різні періоди, за які нарахована винагорода, зокрема, за період 01.01.2016 по 31.01.2016. Водночас, суд встановив, що в матеріалах справи наявні два інші акти виконання робіт за період 01.01.2016 по 31.01.2016: акт виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 23 111,25грн та акт №008 від 01.02.2016 на суму 57 250,48грн. Відповідач заперечує факт підписання ним акту виконаних робіт №008 від 01.02.2016 на суму 57 250,48грн. Сторони подали суду оригінали вказаних актів, які підписані обома сторонами та скріплені печаткою відповідача. З урахуванням того, що у справі наявні два акти виконаних робіт за одним і тим же номером, за один і той же період, підписання одного з яких відповідач заперечує, суд дійшов висновку про призначення судової експертизи для визначення, зокрема, ким саме підписані спірні акти, та чи є печатка відповідача на обох актах оригіналом.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та передати справу №914/2999/16 на розгляд Господарського суду Львівської області.

Скаржник вважає ухвалу від 14.02.2017 про зупинення провадження у справі незаконною, при цьому обгрунтовує незаконність зупинення провадження у справі безпідставністю призначення судової експертизи. Скаржник вказує, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. Однак, на думку скаржника, суд першої інстанції не обгрунтував доцільність проведення судової експертизи, не визначив конкретних підстав для проведення такої, не з'ясував, які обставини, що мають для правильного вирішення спору, потребують спеціальних знань. Посилаючись на умови договору, скаржник вважає, що відсутні підстави для роз'яснення питань, що виникають при вирішення даного спору, оскільки такі питання не потребують спеціальних знань. Скаржник також зазначає, що експерт не повинен надавати юридичну оцінку самому договору та додаткам до нього при виконанні судово-економічної експертизи, оскільки це є компетенцією господарських судів та не потребує спеціальних знань для вирішення спорів. Крім того, посилаючись на ст. 79 ГПК України, скаржник зазначає, що призначення господарським судом експертизи не є обов'язковою підставою для зупинення провадження у справі. Поряд з тим, стверджує, що необгрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення ( ухвали) про зупинення провадження у справі.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 №4, з наступними змінами і доповненнями ( п.19), роз'яснено, що у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке.

Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Оскільки в апеляційній скарзі йдеться про оскарження як призначення судової експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, ухвалою апеляційного суду від 10.03.2017, з урахуванням положень ст.ст. 41, 106 ГПК України, якими не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи, п.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23 березня 2012 року N 4, апеляційну скаргу прийнято до провадження в частині оскарження зупинення провадження у справі ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 ( п.6 резолютивної частини ухвали), розгляд справи призначено на 21.03.2017.

21.03.2017 відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою від 21.03.2017 строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 04.04.2017.

В судовому засіданні 04.04.2017 представник скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача заперечив доводи скаржника, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу залишити без змін.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

За приписами пункту 1 частини другої статті 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи.

Згідно з частиною п'ятою ст.79 та ст. 106 ГПК ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою від 14.02.2017 суд першої інстанції на підставі ст.41 ГПК призначив судову експертизу, у зв'язку з призначенням якої зупинив провадження у справі до надання експертного висновку на підставі ст.79 ГПК.

Отже, зупиняючи провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи, суд першої інстанції діяв у межах наданих йому прав та у відповідності до процесуальних норм. Відтак колегія суддів відхиляє доводи скаржника про незаконність зупинення провадження у справі.

Доводи скаржника щодо недоцільності та необґрунтованості призначення судової експертизи не приймаються до уваги, оскільки нормами ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

При цьому колегія суддів зазначає, що свої заперечення щодо проведення судової експертизи сторона вправі викласти у скарзі на судове рішення, яке буде прийнято за наслідками розгляду справи по суті спору.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування ухвали в частині зупинення провадження у справі та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись, ст.ст. 41,79, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.02.2017 у справі №914/2999/16 в частині зупинення провадження у справі (п. 6 резолютивної частини ухвали) залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 05.04.2017

Головуючий суддя Хабіб М.І.

суддя Зварич О.В.

суддя Юрченко Я.О.