ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2017 справа № 905/3454/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю № 25/02-17 від 01.02.2017, ОСОБА_6 за довіреністю № 01-30/583/1 від 04.04.2017,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуУправління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ Донецької області,
на рішення Господарського суду Донецької області
від31.01.2017
у справі№ 905/3454/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. К иїв,
доУправління житлово-комунального господарства Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ Донецької області,
простягнення 130 447, 40 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області (суддя Осадча А. М.) від 31.01.2017 по справі № 905/3454/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй», м. Київ (далі ТОВ «Ялта Град Строй»), до Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради, м. Слов`янськ Донецької області (далі Управління), задоволено частково, стягнуто з останнього 70 000, 00 грн. заборгованості, 5 914, 52 грн. 3% річних, 54 320, 00 грн. інфляційних втрат та 1 953, 52 грн. судового збору, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Управління звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 по справі № 905/3454/16, посилаючись на неповне зясування господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення ним норм матеріального права.

Зокрема, апелянт посилається на відсутність фінансування з державного бюджету на оплату виконаних за спірним договором робіт та неможливість здійснення оплати з коштів місцевого бюджету, оскільки останнім не передбачено здійснення оплати за спірним Договором, і зазначене, на думку апелянта, спричинить нецільове використання бюджетних коштів.

Крім того, заявник апеляційної скарги посилається на те, що внаслідок зміни податкового та бюджетного законодавства щодо видатків місцевих бюджетів на реконструкцію, будівництво, ремонт та утримання доріг місцевого значення він позбавлений можливості розрахуватись з позивачем за спірним договором.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.03.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 05.04.2017.

У судове засідання зявився представник позивача, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, в якому він просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача зявився в судове засідання, підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14.11.2013 між Управлінням (Замовник) та ТОВ «Ялта Град Строй» (Підрядник) укладено договір № 186 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Підрядник зобовязується в 2013 році виконати роботи з поточного ремонту дорожнього покриття вул. Володарського в м. Словянськ, а Замовник прийняти й оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору становить 70 000, 00грн., у тому числі ПДВ 11 666, 67 грн.

Згідно з п. 4.2. Договору Замовник здійснює оплату протягом 7 банківських днів після підписання Сторонами акта прийняття виконаних робіт (ф. КБ-2в). До акта прийняття виконаних робіт додається довідка про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3). Бюджетні зобовязання за договором виникають в разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. Джерелом фінансування за цим договором є кошти місцевого бюджету (субвенція згідно з постановою КМУ від 19.01.2011 № 52, п.п. 4.3., 4.4. Договору).

У п. 5.1. Договору сторони визначили, що строк виконання робіт: з 14.11.2013 року по 25.12.2013. Місце виконання робіт: м. Слов`янськ (п. 5.2. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору він набирає чинності з часу його укладання і діє до 31.12.2013.

Господарським судом правильно зазначено, що укладений договір за своєю правовою природою є договором підряду, за яким відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позовні вимоги ТОВ «Ялта Град Строй» обґрунтовані тим, що останній належним чином виконав передбачені Договором роботи, а оскільки відповідачем відповідної оплати не було здійснено, ТОВ «Ялта Град Строй» звернулось до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 70 000, 00 грн., та нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 6 127, 40 3 % річних та 54 320, 00 грн. інфляційних втрат.

Господарський суд, з посиланням на доведеність позивачем виконання своїх обовязків за Договором, настання строку оплати та нездійснення відповідачем оплати виконаних Підрядником робіт, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на помилковість здійсненого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, а тому стягнув з відповідача 70 000, 00 грн. основного боргу, 5 914, 52 грн. 3 % річних та 54 320 грн. інфляційних втрат.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи таке.

Відповідно до пп. 6.1.4. Договору Замовник зобовязаний приймати виконані роботи згідно з актом прийняття виконаних робіт (ф. КБ-2в) та довідки (ф. КБ-3). Замовник зобовязаний підписати подані документи чи обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом трьох робочих днів. Перебіг зазначеного строку починається з наступного робочого дня після надання документів Підрядником.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану підрядником роботу за договором відповідно до чинного законодавства та умов Договору є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами (ст. 854 Цивільного кодексу України, п. 4.2. Договору) .

У матеріалах справи наявні завірені належним чином копії ОСОБА_5 приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2013 року за формою КБ-2в на суму 70 000, 00 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року за формою КБ-3. Зазначені документи підписані представниками обох сторін та містять посилання на договір № 186 від 14.11.2013 (а. с. 12-14).

В матеріалах справи відсутні докази заперечень з боку відповідача стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості в передбаченому пп. 6.1.4. Договору порядку.

З огляду на зазначене, господарський суд дійшов висновку, що вказані ОСОБА_5 та довідка є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за Договором, з чим погоджується апеляційний суд.

Відповідач у поясненнях від 23.12.2016 послався на те, що наданий позивачем ОСОБА_7 виконаних будівельних робіт відрізняється він наявного у відповідача ОСОБА_7 виконаних будівельних робіт з огляду на відсутність в останньому дати його підписання, що, на думку відповідача, унеможливлює, визначення строку оплати робіт та встановлення початкової дати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.

З наданих позивачем належним чином завірених копій ОСОБА_5 приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт та витрати вбачається, що останні підписані обома сторонами 25.12.2013. Крім того, в матеріалах справи наявна надана позивачем податкова накладна № 174 від 25.12.2013, складена за наслідками здійснення господарської операції на суму 70 000, 00 грн. за договором № 186 від 14.11.2013, що також було враховано господарським судом (а. с. 90).

З огляду на викладене та враховуючи встановлений п. 4.1. Договору порядок розрахунків, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказані документи були підписані 25.12.2013 і відповідач мав оплатити виконані роботи включно до 08.01.2014.

Оскільки докази здійснення відповідачем оплати виконаних Підрядником робіт за Договором відсутні, господарським судом правомірно задоволені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 000, 00 грн. основного боргу.

Під час розгляду цієї справи в судах першої та апеляційної інстанції відповідач зазначив, що в Договорі передбачено здійснення розрахунків між сторонами за рахунок місцевого бюджету та в межах відповідних асигнувань, а оскільки таких коштів з бюджету йому виділено не було, зазначене, на думку відповідача, зумовлює, звільнення його від обовязку здійснити оплату за виконану роботу. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі послався на зміни в податковому та бюджетному законодавсті щодо видатків місцевих бюджетів на реконструкцію, будівництво, ремонт та утримання доріг місцевого значення, внаслідок яких, у відповідача, на його думку, відсутня можливість розрахуватись з позивачем за спірним договором.

Колегія суддів вважає такі доводи Управління безпідставними, оскільки, як правильно зазначено господарським судом з посиланням на норми ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, відсутність бюджетних коштів не є законною підставою для звільнення від виконання договірного зобовязання, а тому відсутні підстави для звільнення Управління від виконання обовязку щодо сплати 70 000, 00 грн. за виконані Підрядником роботи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, згідно з якими відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність сторони і не є підставою для звільнення її від обов'язку виконати зобов'язання та від відповідальності за порушення зобов'язання.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, з приводу зміни податкового та бюджетного законодавства щодо видатків місцевих бюджетів на реконструкцію, будівництво, ремонт та утримання доріг місцевого значення, висновків щодо обовязковості для сторін виконання господарського зобовязання не спростовують.

Інших доводів щодо скасування рішення суду першої інстанції, крім зміни податкового та бюджетного законодавства, скаржник не навів; факту належного виконання позивачем робіт за Договором не спростував.

Апеляційний суд погоджується із здійсненим господарським судом перерахунком заявлених позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційних втрат, а тому вважає правомірним задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 914, 52 грн. 3% річних та 54 320, 00 грн. інфляційних втрат.

Посилання апелянта на те, що стягнення з нього відповідних сум за рішенням господарського суду вважатиметься нецільовим використанням коштів місцевого бюджету є необґрунтованими та безпідставними з огляду на передбачену ст. 129-1 Конституції України обовязковість судового рішення до виконання.

Оскільки рішення Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 по справі № 905/3454/16 є законним, обґрунтованим та таким, що ґрунтується на матеріалах справи, і доводи апеляційної скарги викладених у ньому висновків господарського суду не спростовують, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства Словянської міської ради, м. Словянськ Донецької області, на рішення Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 по справі № 905/3454/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 по справі № 905/3454/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3