ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року Справа № 5011-43/12756-2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого,

Ткаченко Н.Г., Удовиченко О.С.,

за участю представників: АТЗТ "Метра Сервіс" - Сіренко Ю.Є., дов. від 01.08.2016; кредитора ОСОБА_5 - ОСОБА_6, дов від 14.11.2014 та ОСОБА_7, дов. від 26.01.2017 та ліквідатора ТОВ "Женева" арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" та кредитора ОСОБА_5

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017

у справі №5011-43/12756-2012 господарського суду міста Києва

за заявою Акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Женева"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Д"

про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії

за заявою ОСОБА_5

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Женева"

про визнання банкрутом

встановив:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.11.2016 у справі №5011-43/12756-2012 (Суддя - Пасько М.В.) задоволено заяву АТЗТ "Метра Сервіс" про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії в межах справи №5011-43/12756-2012; стягнуто з ТОВ "Женева" на користь АТЗТ "Метра Сервіс" 45 000 грн. штрафу та 8 268 грн. судового збору; усунуто перешкоди в користуванні АТЗТ "Метра Сервіс" належним боржнику приміщенням, а саме: магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 170,8 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі, але, не обмежуючись наданням можливості безперешкодного доступу (проходу) до приміщення, надання можливості здійснювати господарську діяльність в приміщенні; надання можливості встановлення охорони приміщення; здійснення інших дій, пов'язаних із виконанням договору оренди; зобов'язано вселити АТЗТ "Метра Сервіс" до нежилого приміщення - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 170,8 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано вселити АТЗТ "Метра Сервіс" до нежитлового приміщення - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 170,8 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із наведеною ухвалою, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 03.11.2016 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви АТЗТ "Метра Сервіс".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 (колегія суддів у складі: Пантелієнко В.О. (головуючий), Доманська М.Л., Верховець А.А.) апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, ухвалу господарського суду м. Києва від 03.11.2016 у справі №5011-43/12756-2012 скасовано, постановлено нове рішення, яким відмовлено АТЗТ "Метра Сервіс" у задоволенні заяви про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії.

В порядку ч.2 ст.101, ст.99, п.1 ч.1 ст.83 ГПК України визнано недійсним Договір відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 укладений між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д", а також Договір №08/16 оренди нежилого приміщення від 08.08.2016 укладений між АТЗТ "Метра Сервіс" та ТОВ "Женева".

Застосовано реституцію і зобов'язано ТОВ "Ренесанс-Д" повернути ТОВ "Женева" нежитлове приміщення загальною площею 170, 8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі кредитор ОСОБА_5 просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 в частині визнання недійсним Договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016, що укладений ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д", застосування реституції і зобов'язання ТОВ "Ренесанс-Д" повернути ТОВ "Женева" нежитлове приміщення загальною площею 170.8 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в іншій частині постанову залишити без змін, пославшись на порушення та невірне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 83, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, у касаційній скарзі Акціонерне товариство закритого типу "Метра Сервіс" просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 в частині відмови останньому у задоволенні заяви про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії та в частині визнання недійсним Договору №08/16 оренди нежилого приміщення від 08.08.2016 укладений між АТЗТ "Метра Сервіс" та ТОВ "Женева", а ухвалу суду першої інстанції в цій частині залишити в силі, в іншій частині постанову апеляційного господарського суду залишити без змін. Заявник касаційної скарги вважає, що судом другої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 203, 267 Цивільного кодексу України, ст. ст.38, 41, 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відзиві на наведені касаційні скарги ліквідатор ТОВ "Женева" арбітражний керуючий Олефіренко О.І. просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_5 та частково задовольнити касаційну скаргу АТЗТ "Метра Сервіс", з підстав зазначених у відзиві.

04.04.2017 АТЗТ "Метра Сервіс" подано додаткові пояснення до касаційної скарги та заяву про відкладення розгляду касаційної скарги, у зв'язку із відпусткою арбітражного керуючого Оліфіренка О.І.

З огляду на те, що в обґрунтування клопотання АТЗТ "Метра Сервіс" не було надано відповідних доказів, зважаючи на строк розгляду касаційних скарг, порадившись на місці, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді Куровського С.В., пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга АТЗТ "Метра Сервіс" задоволенню не підлягає а касаційна скарга кредитора ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2012 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Женева" та призначено підготовче засідання.

Ухвалою попереднього засідання місцевого суду від 15.01.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів на суму 1 924 998, 76 грн.

Постановою господарського суду міста Києва від 21.11.2013 визнано ТОВ "Женева" банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Гороховського А.В.

Ухвалою місцевого суду від 06.08.2015 достроково припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Женева" Гороховського А.В. та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Глеваського В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2015 достроково припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Женева" Глеваського В.В. та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

08.08.2016 між АТЗТ "Метра Сервіс" (далі - Орендар) та ТОВ "Женева" в особі арбітражного керуючого Олефіренка О.І. (далі - Орендодавець) укладено Договір №08/16 оренди нежилого приміщення, а саме магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 170, 8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Відповідно до п. 2.1. договору, Орендодавець зобов'язаний передати у користування Орендарю орендоване майно після сплати Орендарем авансового платежу, визначеного у п. 3.3. Договору, на розрахунковий рахунок Орендодавця. З моменту сплати Орендарем авансового платежу, визначеного у п. 3.3. Договору починається обчислення строку оренди за цим Договором.

Відповідно до п. 3.3. договору, Орендар зобов'язаний внести авансовий платіж на розрахунковий рахунок Орендодавця у розмірі 15 000, 00 (п'ятнадцять тисяч) грн. протягом З (трьох) днів, після підписання Договору.

На виконання умов договору Орендарем сплачено авансовий платіж на суму 15 000 грн, що підтверджено квитанціями з банку №ПН975791С1 від 09.08.2016 та №ПН975790С1 від 09.08.2016.

Проте, Орендодавець не забезпечив передачу Орендарю приміщення в обумовлені сторонами строки.

Задовольняючи заяву АТЗТ "Метра Сервіс" про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії в межах справи №5011-43/12756-2012, суд першої інстанції, пославшись на положення ст. 283, 526, 530, 611, 612, 613, 651 Цивільного кодексу України, дійшов до висновку про підставність вимог заявника та відсутність доказів з боку боржника неможливості належного виконання умов договору через незалежні від його волі обставини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Так, судом другої інстанції встановлено наступні обставини.

20.01.2016 між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" було укладено Договір відповідального зберігання з правом користування (а.с.46-48 том 10).

Відповідно до умов вищевказаного Договору ТОВ "Женева" передає, а ТОВ "Ренесанс-Д" приймає на відповідальне зберігання наступне майно: нежиле приміщення загальною площею 170, 8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 4.1. Договору відповідального зберігання передбачено, що термін відповідального зберігання з правом користування встановлюється з 20 січня 2016 року по 18 січня 2019 року.

Зазначений Договір укладено сторонами на три роки, відтак термін дії договору виходить за строки ліквідаційної процедури боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року було замінено ліквідатора боржника і ліквідатором призначено арбітражного керуючого Олефіренка О.І.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2015 року у справі №344/10665/15-ц позов ТОВ "Женева" до ОСОБА_15, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_16, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно було задоволено. Витребувано у ОСОБА_15 на користь ТОВ "Женева" нерухоме майно - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ТОВ "Женева" право власності на нерухоме майно - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2015 року у справі №344/10665/15-ц апеляційну скаргу було відхилено. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2015 року - залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 у справі №344/10665/15-ц рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 20.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області №344/10665/15-ц від 25.12.2015 в частині вирішення позову ТОВ "Женева" про визнання права власності на нерухоме майно було скасовано та відмовлено у задоволені позову в цій частині.

Таким чином, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області №344/10665/15-н від 20.08.2015 було витребувано на користь ТОВ "Женева" нерухоме майно та на цій підставі прийнято рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, індексний номер: 27861393 від 18.01.2016 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю площею 170, 8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна; 1 за ТОВ "Женева".

У ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) визначено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; ліквідатор продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому цим Законом.

У ст. 44 Закону передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута шляхом проведення аукціону або продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Відповідно до ст. 49 Закону продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов'язків, які не можуть бути передані іншим особам.

В порушення зазначених законодавчих положень, ліквідатором ТОВ "Женева", арбітражним керуючим Олефіренком О.І., не прийнявши до свого відання майно банкрута, подано оголошення про конкурс для визначення переможця оренди нежитлового приміщення загальною площею 170, 8 кв.м. Приміщення: першого поверху - 89, 6 кв.м., підвалу - 81, 2 кв.м., поверх: 1, підвал,.

14.06.2016 за результатами проведеного конкурсу ліквідатором було видано Наказ №1, яким переможцем було оголошено АТЗТ "Метра Сервіс", яке запропонувало найвищу ціну 45 000, 00 грн. за один місяць оренди, без врахування поточних комунальних витрат, з яким буде підписано Договір оренди нежитлового приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 170, 8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, як встановив у оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції, ліквідатор ТОВ "Женева" арбітражний керуючий Олефіренко О.І., користуючись своїми правами та службовим становищем, не розірвавши попередній Договір відповідального зберігання з правом користування від 20 січня 2016 року, відповідно до п.4.2, подав вищевказане оголошення та в результаті передав в оренду АТЗТ "Метра Сервіс" нерухоме майно, яке входить до ліквідаційної маси ТОВ "Женева".

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме правочин не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства і має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приймаючи оскаржувану постанову апеляційний господарський суд виходив з того, що суд першої інстанції не надав юридичної оцінки укладеному між АТЗТ "Метра Сервіс" та ТОВ "Женева" договору оренди та не взяв до уваги наявність договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 року, укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д".

Крім того, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, застосовуючи положення ст.99 та п.1 ч.1 ст.83 ГПК України та визнаючи недійсними як Договір оренди так і Договір відповідального зберігання, виходила з того, що здійснення боржником підприємницької діяльності в межах ліквідаційної процедури протирічить вимогам Закону.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції в порушення положень ст. 43 Господарського процесуального кодексу України не було надано належної правової оцінки Договору оренди нежилого приміщення від 08.08.2016 року та не взято до уваги наявність Договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 року, укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" та безпідставно задоволено заяву АТЗТ "Метра Сервіс" про стягнення коштів та зобов'язано вчинити дії.

Проте, із висновками суду другої інстанції про визнання недійсним Договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 року, укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" погодитись не може, з огляду на таке.

Положеннями ст. 101 ГПК України встановлено межі перегляду справи в апеляційній інстанції у процесі перегляду справи. Так, зазначеною нормою передбачено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у першій інстанції була заява АТЗТ "Метра Сервіс" про стягнення коштів з ТОВ "Женева" та зобов'язання вчинити дії.

Згідно до ст.99 та п.1 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Апеляційний господарський суд не обґрунтував яким чином Договір відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 року, укладений між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" пов'язаний із предметом даного спору про стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії за Договором оренди укладеним АТЗТ "Метра Сервіс" та ТОВ "Женева".

На погляд колегії суддів, визнаючи недійсним Договір відповідального зберігання, суд другої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог і з огляду на те, що такий договір не протирічить вимогам ст. 38 Закону про банкрутство, у якій, зокрема, передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

Відповідно до статті 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, зважаючи на наведені законодавчі положення та встановлені у справі обставини, суд касаційної інстанції приходить до висновку про те, що касаційну скаргу АТЗТ "Метра Сервіс" слід залишити без задоволення, а касаційну скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, скасувавши оскаржувану постанову суду другої інстанції в частині визнання недійсним договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д", в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №5011-43/12756-2012 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Метра Сервіс" залишити без задоволення.

Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №5011-43/12756-2012 в частині визнання недійсним Договору відповідального зберігання з правом користування від 20.01.2016 укладеного між ТОВ "Женева" та ТОВ "Ренесанс-Д" скасувати.

В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №5011-43/12756-2012 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Ткаченко Н.Г.

Удовиченко О.С.